Дата документу Справа № 333/8227/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унік. №333/8227/13-к Головуючий 1 інст. Тучков С.С.
Провадж. № 11-сс/778/518/13 Доповідач 2 інст. Жечева Н.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2013 року м. Запоріжжя

колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді Гриценка С.І.,

суддів Жечевої Н.І., Татарінової А.І.,

при секретарі Соляковій С.Г.,

за участю прокурора Парасочка О.А.,

підозрюваного ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2013 р. про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003780 відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 13 грудня 2011 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт;

- 09 жовтня 2013 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 389 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком - 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, 12 жовтня 2013 року, о 14-30 годині, ОСОБА_2, знаходячись в приміщенні аптеки «Благодія», розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 27, підійшов до раніше знайомого ОСОБА_3, у якого в той момент знаходився мобільний телефон «LG Optimus L7», та, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, під приводом здійснення телефонного дзвінка попросив у останнього вищезазначений мобільний телефон. Після того як потерпілий добровільно передав свій мобільний телефон марки «LG», моделі «Optimus L7», імей НОМЕР_1, вартістю 2467 гривень, ОСОБА_2, останній здійснив з телефону дзвінок, зник з місця скоєння кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого потерпілому ОСОБА_3 було заподіяно матеріальну шкоду на зазначену суму.

Дії ОСОБА_2 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

13 жовтня .2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України (кримінальне провадження № 0003780).

15 жовтня 2013 року ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

16 жовтня 2013 р. слідчий СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0003780 відносно ОСОБА_2 мотивуючи тим, що він в період іспитового строку повторно скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії правопорушень середньої тяжкості, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до трьох років, неодноразово судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень, в тому числі злочинів проти власності, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, скоїв кримінальне правопорушення в період іспитового строку і перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що прокурором під час розгляду клопотання хоча й було доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, однак не було надано доказів про недостатність застосування до ОСОБА_2 більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, враховуючи особу підозрюваного та вимоги ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя визнав доцільним покласти на підозрюваного обов'язок прибувати за кожною вимогою слідчого до органу досудового розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на наявність обгрунтованих підстав для обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку підозрюваного ОСОБА_2, який вважав постанову слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Згідно зі ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя обґрунтовано, з урахуванням вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, та положень п.2 ч.2 ст. 183 КПК України відповідно до якої до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Таких обставин прокурором не наведено, за даними довідки, що міститься в матеріалах провадження, про підозру ОСОБА_2 повідомлено у вчиненні злочинів, якіт вчинені до винесення щодо нього вироку 09.10.2013 рокую.

Доводи апеляційної скарги прокурора стосовно невідповідності обраного запобіжного заходу особі підозрюваного ОСОБА_2 та неможливості таким чином забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти спробам уникнути відповідальності, про неповне дослідження судом всіх наявним в матеріалах провадження доказів та їх неналежну оцінку судом, не знайшли свого підтвердження в матеріалах провадження та спростовуються доказами, дослідженими в судовому засіданні апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою, відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404,406, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2013 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_2, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

1. 2. 3.