Кагарлицький районний суд Київської області
3 м. м. Кагарлик Кагарлицький район Київська область Україна 9200
Справа № 1-124/12р
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2012м. м. Кагарлик

В складі:

Головуючого- судді: Закаблук О.В.

При секретарі: Галабурда В.О.

З участю прокурора: Зінченко С.О.

ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця? громадянина України, не одруженого, , раніше не судимого, в скоєнні злочину, який передбачено ч. 1 ст 185 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В :

09.04.12 після 16 год., точного часу органом досудового слідства не встановлено, підсудний ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спягніння, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою особистого протиправного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу проник на територію не охоронюваного та не огородженого, домогосподарства ОСОБА_3 в с. Бурти по вул. Шевченка, 108, Кагарлицького району Київської області, звідки таємно від оточуючих, викрав дві металеві секції паркану розміром 3Х1,5 м., загальною вартістю 240 грн., які належать ОСОБА_3

З викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 240 грн.

Дії підсудного ОСОБА_2 органами досудового слідства було кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як умисні, протиправні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна крадіжка.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вну в скоєнні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України не визнав повністю та пояснив сулу, що приблизно з кінця лютого 2012 року він проживає в м. Українка, в с. Бурти він приїздив декілька разів та відразу повертався.

12.04.2012 року, приблизно о 16 годині, він приїхав в с. Бурти, йдучи по центру села, біля кафе-бару, що розташований біля ставу він зустрівся з ОСОБА_4, який був з ОСОБА_5, в кафе-барі вони пили пиво, він також сів з ними та пив пиво.

Під час розпиття пива ОСОБА_4 повідомив, що в нього вдома є металобрухт і він хоче поїхати здати металобрухт, але точної дати не вказав, він також повідомив, що позбирає у себе в дворі металобрухт.

Просидівши з ними, ще деякий час він пішов додому, з дому в цей день він більше нікуди не виходив. Наступного дня, тобто 13.04.2012 року, близько 12 години до нього зателефонував ОСОБА_4 та запитав у чи він дома та чи буде здавати металобрухт на що він йому відповів, щоб заїжджав.

Приблизно о 14-15 годині на автомобілі Газельприїхав ОСОБА_4 за кермом автомобіля був ОСОБА_6.

Під'їхавши до його подвір'я, ОСОБА_4 допоміг йому завантажити металобрухт, а саме: металевий ящик, газова труба в обмотці, металеве ліжко з сіткою та бильцями, та інші різні деталі від транспорту (копаний метал). Завантаживши автомобіль ОСОБА_4 та ОСОБА_6 сіли в салон та поїхали в м. Кагарлик на пункт прийому металобрухту, він залишився вдома.

Через деякий час він вийшов з подвіря та пішов в центр с. Бурти де зустрівся в кафе-барі, що розташований на березі ставу, зустрівшись з ним він йому передав, приблизно 200 грн. за його металобрухт. Через деякий час розпивши спиртне, пляшку горілки 0,5 л. він пішов додому. Через декілька днів він з с. Бурти поїхав в м. Українка.

Ніякого металевого паркану з домогосподарства, що розташоване по вул. Шевченка він не викрадав, чому сліди волочіння від місця розташування паркану тяглося в бік його домогосподарства йому невідомо.

Вину у вчиненому ним злочині він не визнає в зв'язку з тим, що ніяких протиправних дій не вчиняв.

(а.с.- 77-78)

Аналізуючи покази свідків та сукупність речових доказів, здобутих під час провадження судового слідства у кримінальній справі, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 заперечує свою причетність до крадіжки майна ОСОБА_8 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Тому, свідчення ОСОБА_2 в яких він заперечує свою причетність до крадіжки металевого паркану з подвіря ОСОБА_8 суд оцінює критично, як спосіб захисту та спробу уникнення кримінальної відповідальності.

Така позиція обвинуваченого ОСОБА_2 хоча і є його правом гарантованим ст.ст. 62, 63 Конституції України, а також ст.ст. 43,43-1, 142 Кримінально-процесуального кодексу України, відповідно до яких ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість в інкримінованому злочині та давати показання щодо себе, однак вона направлена не лише на реалізацію вказаного права, а і намагання ОСОБА_2 уникнути кримінальної відповідальності.

Так, в ході судового слідства встановлено, що 09.04.12 знайомі ОСОБА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на автомобілі НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6 на прохання ОСОБА_2 приїхали до його домогосподарства в с. Бурти по вул. Шевченка, 106, для того щоб погрузити з вищевказаного двору металобрухт, який належить ОСОБА_2 (як він пояснив їм). Підїхали вони до домогосподарства ОСОБА_2 зі сторони домогосподарства ОСОБА_8, яке розташоване по сусідству, при цьому вони заїхали та зупинилися на території домогосподарства ОСОБА_8, яке не огороджене від домогосподарства ОСОБА_2 для зручності погрузки металобрухту з подвіря ОСОБА_2

Зупинившись на подвірї, ОСОБА_8 ОСОБА_6 залишився за кермом автомобіля, а ОСОБА_4 на прохання ОСОБА_2 разом з ним пішов на його подвіря, де забирали металобрухт, який склав ОСОБА_2 і пояснив, що даний металобрухт належить йому.

Серед металобрухту, що лежав на подвірї ОСОБА_2, були 2 секції металевого паркану з вирізами у вигляді ромбів червоного кольору, які як пояснив ОСОБА_2 також належать йому. Ці 2 секції металевого паркану також бачив ОСОБА_6, коли хлопці погрузили їх в автомобіль.

Після погрузки металобрухту в автомобіль ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відвези металобрухт на пункт прийому металобрухту ППЖТ в м. Кагарлик, де здали його ОСОБА_9, яка також підтверджує, що серед металобрухту, який привезли два хлопці на автомобілі Газельбули 2 секції металевого паркану з вирізами у вигляді ромбів червоного кольору.

Наступним доказом причетності ОСОБА_10 є те, що під час огляду місця події 13.04.12 домогосподарства ОСОБА_8 було виявлено слід волочіння секцій металевого паркану в напрямку домогосподарства ОСОБА_2

Виходячи з вищевикладеного, суд бере за основу покази свідків вчинення даного злочину, які встановлені та допитані в ході провадження досудового слідства.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_2 заперечує свою причетність до крадіжки 2 секцій металевого паркану ОСОБА_8, його вина в скоєнні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України повністю доведена та підтверджується зібраними в ході досудового слідства матеріалами справи та речовими доказами в їх сукупності, а саме:

- потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що в с. Бурти по вул. Шевченка, 108 вона має власний будинок, який дістався її у спадщину від батьків.

У вказаному будинку ніхто не проживає він пустує, але вона кожного дня до нього приходить та наглядає. Територія подвіря домогосподарства не огороджена і вхід здійснюється вільно.

13.04.2012 року, близько 8 години ранку вона, поїхавши на роботу та проїжджаючи повз вказаний будинок з дороги помітила відсутність двох секцій металевого паркану, які знаходилися у подвірї під накриттям.

Секції були розміром 1,5х3 метри. Паркан був з перемичками, між якими були прикріплені ромби червоного кольору, паркан не фарбований.

Вказаний паркан вона придбала приблизно 20-25 років тому, його вартості вона не памятає, та вказати не може. Зайшовши до подвіря домогосподарства, вона помітила, що з місця де знаходився паркан йде слід, на земляній поверхні до сусіднього домогосподарства де проживає ОСОБА_2, тобто вул. Шевченка, 106. В цей час вона помітила самого ОСОБА_2 та запитала у нього навіщо він викрав паркан та вказала на слід, що йшов до його подвіря на, що той відповів, що він нічого з її подвіря не викрадав. Оглянувши подвіря його домогосподарства, вона паркану не виявила.

Також вона додала, що через деякий час вона дізналася про те, що вказаний паркан, на автомобілі, марки та кому належить вона вказати не може, ОСОБА_4 з подвіря ОСОБА_2 вивезли на пункт прийому металобрухту.

показами свідка ОСОБА_11, свідчення якого були зачитані в судовому засіданні заклопотанням прокурора, який показав, що про крадіжку 12.04.2012 року з подвіря, що належить ОСОБА_3 йому нічого не відомо, особисто він не бачив хто вчинив крадіжку. Але додав, що про крадіжку він дізнався від самої ОСОБА_3 також те, що з місця, де знаходився металевий паркан, в подвірї домогосподарства останньої слід волочіння металевого паркану веде до подвіря домогосподарства де проживає ОСОБА_2, особисто він слід бачив.

Також в будинку з подвіря де викрали 2 секції паркану ніхто не проживає, територія подвіря парканом не огороджена та вхід здійснюється вільно.

(а. с.-39-40)

показами свідка ОСОБА_12, свідчення якого в судовому засіданні були зачитані прокурором, який показав, що в с. Бурти по вулиці Шевченка, 108 знаходиться будинок, що належить його дружині, який дістався її у спадок від її батьків в будинку на даний час ніхто не проживає, територія подвіря, парканом не огороджена, вхід здійснюється вільно.

13.04.2012 року, близько 8 години ранку він, прийшовши до будинку виявив відсутність двох секцій металевого паркану, які знаходилися з тильної сторони будинку, розміром 1,5х3 мерти кожна. Останній раз біля будинку він був 09.04.2012 року, близько 9 години ранку і секції паркану були на своєму місці.

Оглянувши подвіря, він виявив сліди волочіння з місця, де знаходився паркан, сліди волочіння тяглися до подвіря домогосподарства сусіда ОСОБА_2, що мешкає за адресою с. Бурти, вул. Шевченка, 106.

Паркан був придбаний приблизно 20-25 років тому, вартості вказати не може. На його думку вартість аналогічних секцій паркану складає близько 600 грн.

(а. с.-41-42)

показами свідка ОСОБА_13, які були зачитані судом в судовому засіданні за клопотанням прокурора, яка показала, що на даний час вона працює в ТОВ Укрвтормет - Союзта перебуває на посаді наглядач технічного майна. Робочий день розпочинається о 8 годині ранку, закінчується о 18 годині.

09.04.2012 року вона перебувала на робочому місці, в цей час проходило завантаження вагона металобрухтом.

Близько 16 години до майданчика підїхав вантажний автомобіль, марки Газель, білого кольору, д.н.з. вона не запамятала, з тентом сірого кольору.

З салону автомобіля вийшло двоє раніше незнайомих її чоловіків. Детально описати їх вона не може, в звязку з тим, що не звертала на них уваги, лише може сказати, що чоловік який був за кермом був вищого зросту, а той що на пасажирському сидінні меншого зросту. Чоловік меншого зросту вивантажував з кузова автомобіля металобрухт, а інший знаходився біля автомобіля. Серед різного роду металобрухту були дві секції металевого паркану, зігнуті навпіл, розмір секцій складав приблизно 3 метри, висота 1,5 м.

Особисто вона не цікавилася, звідки хлопці взяли металобрухт і вони її про це нічого не повідомляли. За зданий металобрухт вони отримали гроші в сумі, близько 250 грн. після чого сіли до автомобіля та поїхали у невідомому мені напрямку.

Вказаний металобрухт, зокрема, металевий паркан в цей день було порізано та відвантажено на метало переробний завод.

(а. с.-43-44)

показами свідка ОСОБА_14, який показав, що на даний час він працює в ТОВ Укрвтормет - Союзта перебуває на посаді вантажника. Робочий день розпочинається о 8 годині ранку, закінчується о 18 годині.

09.04.2012 року він перебував на робочому місці, займаючись завантаженням вагонів, металобрухтом.

В цей час близько 16 години до майданчика підїхав вантажний автомобіль, марки Газель, білого кольору, д.н.з. він не запамятав, з тентом сірого кольору. З салону автомобіля вийшло двоє, раніше незнайомих йому чоловіків. Детально описати їх він не може, в звязку з тим, що не звертав на них уваги, лише може сказати, що чоловік який був за кермом був вищого зросту, а той що на пасажирському сидінні меншого зросту. Чоловік меншого зросту вивантажував з кузова автомобіля металобрухт, а інший знаходився біля автомобіля.

Після того, як ОСОБА_13 зважила металобрухт та розрахувалася з ними то привезений ними брухт піднесли до нього в свою чергу він його порізав та завантажили до вагона. Серед привезеного ними металобрухту було дві секції металевого паркану, зігнуті навпіл, розмір секцій складав приблизно 3 метри, висота 1,5 м.

(а. с.-45-46)

показами свідка ОСОБА_6, покази якого було зачитано судом в судовому засіданні за клопотанням прокурора, який показав, що на даний час він ніде не працює, 09.04.2012 року він перебував вдома та займався по господарству, близько 13 години до нього в подвіря зайшов його сусід ОСОБА_4 та попрохав його, щоб він відвіз його металобрухт на пункт прийому, що розташований в м. Кагарлик ППЖТ, на що він погодився.

Близько 14 години він на автомобілі Газель, що на праві особистої власності належить його матері, підїхав до домогосподарства ОСОБА_4 де він допоміг йому завантажити металобрухт, після чого він запропонував поїхати до домогосподарства ОСОБА_2, який з його слів також хотів здати металобрухт на, що він погодився.

Підїхавши до домогосподарства ОСОБА_2, а точніше до подвіря сусідів останнього, подвіря парканом не огороджене і вхід здійснюється вільно. З салону автомобіля вийшов ОСОБА_4 та допоміг ОСОБА_2, який там знаходився, завантажити металобрухт, в свою чергу особисто він знаходився в салоні автомобіля, серед металобрухту який вони вантажили він помітив дві металеві секції паркану, які були зігнуті навпіл описати його він його не може. Після цього він разом з ОСОБА_4 поїхали в м. Кагарлик здавати металобрухт. ОСОБА_2 залишився вдома.

Приїхавши на пункт прийому ОСОБА_4 розвантажив кузов автомобіля, а він в цей час знаходився неподалік, але розвантажувати не допомагав. За металобрухт грошові кошти забрав ОСОБА_4 йому ніяких грошових коштів він не давав.

Приїхавши в с. Бурти вони зупинилися біля магазину, що розташований на березі ставу, де ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_2, подальші події він не знає в звязку з тим, що він поїхав до свого місця проживання. Чи надавав ОСОБА_4 ОСОБА_2 якісь грошові кошти йому невідомо.

Про те, де ОСОБА_2 взяв металобрухт у виробах металевого паркану йому невідомо, особисто йому він про це нічого не розповідав, ніяких грошових коштів за його послуги йому ніхто не давав.

(а. с.-47-48)

показами свідка ОСОБА_4, який показав, що він підтримує дружні відносини з ОСОБА_2, жителем ІНФОРМАЦІЯ_4.

Точної дати не памятає, близько 16 години на його мобільний телефон, зателефонував ОСОБА_2 та попросив, щоб він знайшов автомобіль для того щоб перевезти металобрухт на пункт прийому в м. Кагарлик ППЖТ, на що він погодився та попросив свого сусіда ОСОБА_6, у якого в користуванні є автомобіль Газель, д.н.з. він не знає.

Приїхавши до його місця проживання, він разом з ним почали вантажити металобрухт, серед непотрібного металобрухту він помітив секцію металевого паркану (точно не памятає одна чи дві секції паркану вони вантажили), секція паркану була фарбована, червоного кольору. Завантаживши металобрухт він та ОСОБА_6 сіли до автомобіля та поїхали в напрямку м. Кагарлик. ОСОБА_2 залишився за місцем свого проживання. Приїхавши до пункту прийому металобрухту ППЖТ він та ОСОБА_6 розвантажили привезений металобрухт. За металобрухт який вони вантажили в ОСОБА_2 він отримав грошові кошти в сумі 250 грн. після того як здали металобрухт вони поїхали в с. Бурти. В буртах біля магазину, що розташований на березі ставу вони зустрілися з ОСОБА_2 якому він віддав 250 грн., деякий час вони поспілкувалися та розійшлися по домівках. Куди витратив ОСОБА_2 отримані кошти йому невідомо.

Коли вони вантажили металобрухт у подвірї ОСОБА_2 то він повідомляв, що металобрухт він назбирав у своєму дворі.

Де, ОСОБА_2 узяв секції металевого паркану йому невідомо і він про це нічого не розповідав. До сусіднього домогосподарства де проживає ОСОБА_2 він ніколи не заходив та не бачив ніяких металевих секцій паркану. Також ОСОБА_6 про це нічого невідомо.

- заявою потерпілої ОСОБА_3 про крадіжку з її домогосподарства в с. Бурти по вул Шевченка 108, 2 секцій металевого паркану відсутність яких вона виявила 13.04.2012 року

(а.с. 10)

- протоколом огляду місця події від 13.04.2012 року під час якого оглянуто домогосподарство ОСОБА_8 в с. Бурти по вул. Шевченко, 108, та на землі виявлено слід волочіння металевого паркану в напрямку домогосподарства ОСОБА_2 з фото таблицею до нього.

(а.с.- 12-15)

- звітом та висновком про вартість майна № 23/04 - 12 про незалежну оцінку ринкової вартості рухомих речей, з якого видно вартість однієї секції металевого забору розміром 1,5 на 3 м.

(а.с, 28 29)

- Довідкою, виданою 16.04.2012 року, виданою товариством з обмеженою відповідальністю Укрвтормет Союз, з якого видно, що станом на 16.04.2012 року вартість 1 кг металолому складає 2 грн 10 коп.

( а.с, 34)

- Протоколом виїмки від 07 червня 2012 року, з якого видно, що було вилучено автомобіль НОМЕР_2.

( а.с, 53)

- Протоколами про огляд речових доказів та визнання та приєднання до справи речових доказів.

(а.с, 55, 56)

- судово товарознавчою експертизою б/н від 20.06.2012 року, згідно якої середня ринкова вартість двох металевих секцій паркану, що були викрадені з домогосподарства ОСОБА_8 з урахуванням процентного зносу, станом на 09.04.2012 року становить: 240 грн.

(а.с.- 60-65)

- проведеною очною ставкою від 20.06.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, з якої видно, що Робочій під час завантаження автомобіля металобрухтом в с. Бурти Кагарлицького району бачив металеву секцію забору, зігнену навпіл.

( а.с, 92 94)

- проведеною очною ставкою між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, згідно якої останній вказує, що він та ОСОБА_2 дійсно вантажили секцію паркану, одну чи дві він не памятає.

(а.с.- 95-97)

Згідно Ф № 1 ОСОБА_2 народився 24.01.1974 року в с. Стайки Кагарлицького району Київської області, є громадянином України, на момент вчинення злочину був повнолітнім.

(а.с, 80)

Згідно вимоги про судимість № 2/32012 на підсудного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 26.04.2012 року відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності чи судимості відносно підсудного немає.

(а.с, 81)

- По місцю проживання підсудний ОСОБА_2 характеризується негативно.

(а.с. 82)

- на обліку у лікаря нарколога та психіатра підсудний ОСОБА_2 не перебуває

(а.с.83, 84)

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_2 в судовому засіданні доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України як навмисні, протиправні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка)

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу підсудного, його характеристики.

Що стосується особи підсудного ОСОБА_2, то суд хоче наголосити на тій обставину, що під час досудового слідства, судового слідства підсудний намагався уникнути покарання, не намагався сприяти розкриттю злочину, намагався уникнути кримінального покарання.

Обставин, що згідно ст.. 66 КК України помякшують покарання підсудного ОСОБА_2 по справі відсутні.

Обставиною, що згідно ст.. 67 КК України обтяжує покарання підсудного ОСОБА_2 є скоєння злочину в стані алкогольного спяніння.

Суд вважає, що оскільки підсудний ОСОБА_2 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не судимий, то його подальше виправлення та перевиховання можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України з застосуванням положення ст..ст. 75, 76 КК України.

Враховуючи вищевикладене та на підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до підсудного ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі, а не штраф, громадські роботи, виправні роботи, арешт, з урахування особи підсудного та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, є необхідним та достатнім покаранням для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно ст.. 65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу,

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

2. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається пише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

3. Підстави для призначення більш м'якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, визначаються статтею 69 цього Кодексу.

Міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу змінити, - з тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань на підписку про невиїзд з постійного місця проживання, звільнивши його з під варти в залі судового засідання.

Речовий доказ по справі, - автомобіль НОМЕР_2, - повернути за належністю власнику, - ОСОБА_15.

Що стосується цивільного позову, то суд приходить до висновку щодо задоволенні цивільного позову частково, а саме, - стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1000 грн. моральної шкоди та 2612 грн. матеріальної шкоди.

Своє рішення щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд обґрунтовує наступним.

В ході проведення досудового слідства Відповідач обіцяв з позивачкою розрахуватися, тобто відшкодувати їй матеріальну шкоду, заподіяну злочином, як це передбачено чинним законодавством України.

Відповідно до ч.І ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

До збитків, ч.2 п.1 вказаної статті відносить витрати, які особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Завдану позивачці матеріальну шкоду суд оцінює в оцінюю у 2612 гривень.

Згідно з ч.І, ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна..

Частиною 3 вказаної статті передбачено відшкодування моральної шкоди грішми.

Відповідно до ст.1166 ч.І ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, Завдану позивачці моральну шкоду суд оцінює у 1000 гривень, оскільки позиачка мала намір використати цей паркан у господарських цілях, дана крадіжка змінила її плати і завдала мені сильного душевного болю.

Суд вважає, що матеріалами справи та дослідженими під час судового засідання доказами, доведено, що позивачці у зв'язку з неправомірними діями відповідача заподіяні душевні страждання, які позивачка зазнала у зв'язку зі знищенням її майна.

Враховуючи постанову Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкодисуд повинен звернути увагу на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб та забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення даної справи, повязаної із відшкодуванням такої шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немаинового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Судові витрати по справі, - відсутні.

Що стосується початку відбування покарання, то суд в даному випадку керується п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання№ 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з яким іспитовий строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст.. 75 КК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним:

- за ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 ( три) роки.

Відповідно до вимог ст.. 75 КК України на засудженого ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання, призначивши йому випробування з іспитовим строком на 3 (три) роки.

В порядку п. 2,3,4 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої системи

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу змінити з тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань на підписку про невиїзд з постійного місця проживання, звільнивши його з під варти в залі судового засідання.Судові витрати по справі, - відсутні.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_2 відчислювати з 15 листопада 2012 року, - з дня постановлення вироку.

Речовий доказ по справі, - автомобіль НОМЕР_2, - повернути за належністю власнику, - ОСОБА_15.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1000 грн. моральної шкоди та 2612 грн. матеріальної шкоди.

Судову витрати по справі, - відсутні.

Вирок може бути оскаржено на протязі 15 діб з часу проголошення учасниками процесу а осудженим в той же строк з часу вручення копії вироку до Апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_16