УХВАЛА

Іменем України

19 червня 2007
року м.
Львів

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду, в складі : головуючого - Перетятька В.О., суддів -
Голубицького С.С., Яременка О.Д., за участю прокурора Свореня М.М., розглянувши
справу за апеляцією прокурора на постанову Галицького районного суду м.Львова
від 11 квітня 2007 року, якою кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженця м.Львова, українця,
громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого,
раніше не судимого, у скоєнні злочинів,
передбачених ст.ст. 179,
296 ч.1, 342
ч.2 КК України скеровано прокурору для проведення
додаткового розслідування -

встановила: Органами досудового слідства ОСОБА_1
обвинувачується у тому, що 29 березня 2006 року о 5 год. 40 хв. ранку у
м.Львові перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння по АДРЕСА_1 він зайшов за
огорожу культово-релігійного комплексу "Матері Божої"" де, діючи
із хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства та особливою
зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок, почав перекидати вази та квіти
біля підніжжя статуї Матері Божої, перекинув і пошкодив саму статую Матері
Божої, яка є об'єктом релігійного поклоніння людей, при цьому виражався
нецензурною лайкою в адресу оточуючих громадян, що намагалися припинити його
хуліганські дії, чинив їм опір, при присіканні його хуліганських дій
працівниками міліції вчинив опір, пошкодив форму міліціонеру Паньківу Р.В.
вартістю 250 грн. та службову радіостанцію вартістю 1500 грн..

При розгляді справи місцевий суд прийшов до висновку про
неправильність кваліфікації дій підсудного органами досудового слідства по ч.1
ст.296 КПК України та необхідність пред'явлення йому обвинувачення про більш
тяжкий злочин, передбачений ч.3 ст.296 КК України, поскілький в ході судового
розгляду справи свідченнями свідків і поясненнями потерпілого Паньківа Р.В.
було встановлено, що при припиненні хуліганських дій громадянами ОСОБА_1

чинив їм опір. А тому
по справі є підстави для кваліфікації дій підсудного по ч.3 ст.296 КК України
за кваліфікуючою ознакою "опір громадянам, які припиняли хуліганські
дії", тобто про більш тяжкий злочин ніж пред'явлене підсудному
обвинувачення, на що не було звернуто увагу органом досудового слідства при
розслідуванні справи, в зв'язку із чим своєю постановою від 11 квітня 2007 року
суд скерував дану кримінальну справу прокурору на додаткове розслідувавння.

Не погоджуючись із постановою прокурор подав апеляцію в якій вказує, що при
її винесенні судом першої інстанції не було взято до уваги роз'яснення п.5 і
п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 р. "Про
практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення
кримінальних справ на додаткове розслідування", згідно яких повернення
справи на додаткове розслідування у зв'язку із наявністю підстав для
кваліфікації дій обвинуваченого за статтею КК, яка передбачає відповідальність
за більш тяжкий злочин, допускається у судовому засіданні тільки за клопотанням
прокурора, потерпілого чи його представника.

Крім того, поновивши судове слідства по справі суд продовжив розгляд справи
у відсутність прокурора і адвоката і при винесенні постанови не з'ясував їх
думки щодо направлення справи на додаткове розслідування, чим порушив вимоги
закону. Вважаючи дану постанову незаконною, такою, що винесена з порушенням
кримінально-процесуального закону, просить апеляційний суд вказану постанову
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді Голубицького С.С. про обставини
справи, зміст постанови суду першої інстанції і зміст поданої апеляції, виступ
прокурора в її підтримку, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції приходить до висновку, що апеляція підлягає частковому задоволенню
виходячи із наступних міркувань.

Із протоколу судового засідання вбачається, що суд прийнявши в нарадчій
кімнаті рішення про поновлення судового слідства через необхідність повернення
кримінальної справи на додаткове розслідування для кваліфікації дій ОСОБА_1 за
статтею КК, яка передбачає відповідальність за більш тяжкий злочин і
повернувшись в зал судового засідання, питання про необхідність повернення
справи на додаткове розслідування обговорив тільки з підсудним, у відсутність
прокурора і адвоката (а.с. 162).

Таким чином рішення про повернення справи на додаткове розслідування суд
прийняв не вислухавши думки позиції обвинувачення і позиції захисту.

Відповідно до змісту ч.2 ст.281 КПК України у разі
виникнення питання про повернення справи на додаткове розслідування суд
зобов'язаний вислухати

думку прокурора та інших
учасників процесу, після чого він видаляється в нарадчу кімнату для винесення мотивованої
постанови.

Отже, рішення про направлення кримінальної справи на додаткове
розслідування суд прийняв всупереч вимог вказаної статті, чим порушив права
інших учасників процесу та допустив істотне порушення норм
кримінально-процесуального права.

Згідно положень ст.ст. 367, 370, 374 КПК України істотне порушення
кримінально-процесуального закону і порушення права обвинуваченого на захист є
підставами для скасування судового рішення і повернення справи на новий судовий
розгляд.

Зважаючи на те, що при винесенні постанови судом були порушені вимоги
ст.281 КПК України апеляційний суд вважає необхідним повернути дану кримінальну
справу на новий судовий розгляд у тому ж складі суду, для виконання вимог
вказаної статті, в зв'язку з чим апеляція прокурора підлягає задоволенню
частково.

Поскільки дана постанова підлягає скасуванню через
порушення судом

першої інстанції вимог ч.2 ст.281 КПК України, то
наведене в апеляції прокурора

питання про відповідність цього судового рішення
роз'ясненням п.п. 5 і 10

Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого
2005 року №2 "Про

практику застосування судами України законодавства, що
регулює повернення

кримінальних справ на додаткове розслідування"
втрачає зміст і апеляційним

судом не обговорювалося.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 367,
374, 377 КПК України судова колегія -

ухвалила:

Апеляцію прокурора задовольнити частково. Постанову
Галицького районного суду м.Львова від 11 квітня 2007 року якою кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст.ст. 179, 296 ч.1, 342 ч.2 КК України
скеровано прокурору для проведення додаткового розслідування - скасувати, а
справу повернути на новий судовий розгляд у той же суд, в тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.