Справа № 1-94/10 Провадження №11/773/19/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ст.ст. 152 ч..2, 153 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2015 року місто Луцьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в режимі відеоконференції кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_6 на постанову Камінь-Каширського районного суду від 21 травня 2014 року, якою відмовлено у відновленні пропущеного строку для подачі касаційної скарги на вирок Камінь-Каширського районного суду від 30 червня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 27 серпня 2010 року,

ВСТАНОВИЛА
Постановою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 21 травня 2014 року відмовлено ОСОБА_6 у відновленні пропущеного строку для подачі касаційної скарги на вирок Камінь-Каширського районного суду від 30.06.2010р. та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 27.08.2010р.

Не погоджуючись з вказаною постановою засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

У поданій апеляції та доповненні до неї засуджений вважає постанову суду від 21 травня 2014 року незаконною, оскільки, як можна зрозуміти зі змісту самої скарги, було порушено його право на захист, вказує, що він не міг вчасно подати скаргу через ряд об`єктивних причин, а саме свою юридичну неграмотність, відсутність коштів на оплату послуг адвоката, а в суді першої інстанції при розгляді кримінальної справи, захисник, який був наданий державою, несумлінно виконував свої обов`язки. Просить постанову суду першої інстанції від 21 травня 2014 року скасувати та поновити строк на оскарження вироку Камінь-Каширського районного суду від 30 червня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 27 серпня 2010 року.

Заслухавши доповідача який виклав суть постанови суду першої інстанції та доводи апеляції, міркування прокурора, який апеляцію заперечив та просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, думку засудженого, який апеляцію підтримав, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вироком Камінь-Каширського районного суду від 30 червня 2010 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.152, ч.2 ст.186, ч.2 ст.153, ч.ч. 1, 4 ст.70 КК України, та йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 27 серпня 2010 року вказаний вирок залишений без змін.

Разом з тим, засуджений ОСОБА_6 подав касаційну скаргу лише 17 березня 2014 року (а.с.200).

Постановою Камінь-Каширського районного суду від 21 травня 2014 року відмовлено ОСОБА_6 у відновленні пропущеного строку для подачі касаційної скарги на вирок Камінь-Каширського районного суду від 30 червня 2010 року.

Своє рішення суд мотивував тим, що причини пропущення строку, на які вказав засуджений, не є поважними.

У відповідності до вимог ч.ч. 2, 3, 4 ст.353 КПК України (1960 року), суд за результатами розгляду клопотання відновлює пропущений строк, якщо він пропущений з поважних причин або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягяє розгляду.

Вказану вимогу закону судом першої інстанції було враховано в повній мірі.

Так, вирішуючи питання про відмову в поновленні пропущеного строку, суд першої інстанції не визнав причини пропущення строку, які вказав засуджений, поважними, а тому відмовив у поновленні строку.

З доводами суду першої інстанції про те, що в даному випадку відсутність коштів в засудженого та його рідних на оплату праці адвоката є безпідставиними та необгрунтованими, погоджується і колегія суддів.

Тому доводи скарги про порушення права на захист засудженого ОСОБА_6 не ґрунтуються на нормах закону та матеріалах справи.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, а тому апеляція засудженого не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України (1960 року), колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області,

У Х В А Л И Л А
Апеляцію засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Камінь-Каширського районного суду від 21 травня 2014 року без зміни.

Головуючий
Судді