Справа № 1-34/08 (2008 рік)
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

18 квітня 2008 року
м. Малин

Малинський
районний суд Житомирської області в складі:

головуючого
- судді Тимошенка А.О.,

секретаря - Багинської Д.А.,

прокурора - Мельника І.В.,

за участю:

захисника - ОСОБА_1.,

потерпілих: - ОСОБА_2. та ОСОБА_3.,

законного
представника потерпілого - ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Малині в залі Малинського районного суду Житомирської області
кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_5ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Малина
Житомирської області, жителя
АДРЕСА_1, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

та

ОСОБА_6ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, уродженця с. Слобідка
Малинського району Житомирської області,
жителя АДРЕСА_2., з неповною середньою освітою, неодруженого,
непрацюючого, судимого вироком Малинського районного суду Житомирської області від 31.08.2006 року за ч. 2 ст. 186
КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі із звільненням від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим
строком 2 роки. Постановою Малинського районного суду Житомирської області від
31.10.2007 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасоване.

за
частиною 2 статті 186 КК України,-

встановив:

22 жовтня 2007 року близько 22 години ОСОБА_5. та ОСОБА_6. перебували в
стані алкогольного сп'яніння на території Малинського лісотехнікуму в с.
Гамарня Малинського району. Вони побачили
ОСОБА_2., який проходив повз них, і ОСОБА_5. покликав його до себе.
Після цього ОСОБА_5. всупереч волі ОСОБА_2. взяв його під руку і повів у
лісовий масив до смітника. Біля нього ОСОБА_5. руками повалив потерпілого на
землю, сів йому на ноги та, утримуючи
ОСОБА_2. однією рукою, іншою витягнув з кишені штанів мобільний телефон
„Sony Ericsson Z-530I” вартістю 400 гривень із сім-карткою «Діджус» вартістю 25 гривень на
рахунку якої було 2 гривні. Після цього ОСОБА_5. намагався заволодіти гаманцем
потерпілого, який знаходився в іншій кишені. Тим часом до них підійшов ОСОБА_6.
і ОСОБА_5. попросив його допомогти, тримаючи руку ОСОБА_2. ОСОБА_6. взяв
потерпілого за руку, а ОСОБА_5. знову намагався заволодіти його гаманцем. Це
йому не вдалося і він разом з ОСОБА_6. підняли потерпілого з землі та повели
подалі, щоб уникнути сторонніх осіб. В той час ОСОБА_2., з метою збереження
майна, витягнув гаманець та відкинув його в сторону. Зупинившись, ОСОБА_6.
тримав ОСОБА_2. за руки, а ОСОБА_5. продовжив витягувати гаманець. Потім
зрозумів, що потерпілий його викинув і пішов шукати це місце. ОСОБА_6. в цей
час двічі вдарив ОСОБА_2. в обличчя, заподівши йому тілесні ушкодження у
вигляді синців губи, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню
важкості без короткочасного розладу здоров'я. Після цього потерпілий сказав, що
покаже де гаманець. ОСОБА_5. припинив між ними сутичку і запитав у потерпілого
де він його подів. ОСОБА_2. знайшов гаманець та підняв його із землі. ОСОБА_5.
вихопив його з рук, відкрив і заволодів грошима, які лежали в гаманцю в сумі
300 гривень. Своїми діями ОСОБА_5. та ОСОБА_6. заволоділи майном потерпілого
ОСОБА_2. на суму 727 гривень. Гроші ОСОБА_5. витратив на власні потреби, а
телефон згубив.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5. 23 жовтня 2007 року близько
21 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння на території Малинського
лісотехнікуму, запропонував ОСОБА_3. проїхатись разом з ним. ОСОБА_3.
відмовився і ОСОБА_5. посадив його в автомобіль таксі, на якому привіз його
знайомий. Приїхавши до кладовища біля с. Слобідка Малинського району, ОСОБА_5.
наказав ОСОБА_3. вийти з машини, а потім, погрожуючи застосуванням фізичного
насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, заволодів
його мобільним телефоном „Nokia-6288” вартістю 1400 гривень в силіконовому чохлі вартістю 15 гривень. В
телефоні також знаходилась сім-картка „Діджус” вартістю 25 гривень з рахунком
на 2 гривні та флеш-картка вартістю 75 гривень. Своїми умисними діями ОСОБА_5.
заподіяв потерпілому ОСОБА_3. матеріальних збитків на суму 1517 гривень.
Викрадений телефон ОСОБА_5. реалізував м. Житомирі, а кошти витратив на власні
потреби.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5. свою вину у вчиненні
інкримінованого йому злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України,
визнав та показав, що в той день, як він заволодів майном потерпілого ОСОБА_2.,
разом з ОСОБА_6. вживали горілку. Потерпілого ОСОБА_2. він не знав. Підізвали
його без будь-якої конкретної мети, просто вирішили познайомитись, хоча було
вже близько 22-ої години. Також не домовлявся з ОСОБА_6. і про пограбування
потерпілого. Чому відвів ОСОБА_2. за смітник та коли забрав телефон не
пам'ятає. Коли були біля смітника здалось, що у ОСОБА_2. в кишені був ніж. У
зв'язку з цим повалив його на землю, намацав в кишені якийсь предмет, але
дістати не зміг. Коли підійшов ОСОБА_6., то попросив щоб він потримав руку
потерпілому, а сам тим часом заліз йому в кишеню. В кишені вже нічого не було.
Після цього запитав у ОСОБА_2. що то було і він відповів що викинув з кишені
гаманець. У зв'язку з цим пішов його шукати. В цей час побачив, що ОСОБА_6.
вдарив потерпілого. ОСОБА_5. крикнув, щоб він його не бив. Потім потерпілий сам
знайшов гаманець і передав його ОСОБА_5. Там було 300 гривень. Гроші та телефон
забрав собі. Через деякий час гроші витратив, а телефон згубив. Підтвердив
покази потерпілого ОСОБА_2.

Стосовно заволодіння майном потерпілого ОСОБА_3., то підсудний ОСОБА_5.
також повністю підтвердив покази потерпілого і показав, що в той день поїхав до
Малинського технікуму щоб домовитись з
ОСОБА_2. відносно його грошей. В технікумі розповіли, що ОСОБА_3.
розповідає всім, що його побили „заочники”. У зв'язку з цим попросив покликати його. Коли ОСОБА_3.
вийшов, то ОСОБА_5. втягнув його за руку у машину і разом поїхали. Зупинились
вже біля кладовища. Там, погрожуючи застосуванням фізичної сили, забрав у
потерпілого телефон. Потім на таксі поїхав в м. Житомир до своєї дівчини. В
Житомирі продав телефон за 600 гривень та розрахувався з таксистом. Решту
грошей витратив.

Також ОСОБА_5. показав, що він щиро покаявся, повністю відшкодував
заподіяні потерпілим збитки та примирився з ними.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_6. свою вину у вчиненні
інкримінованого йому злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України,
визнав та показав, що 22.10.2007 року близько 22 годин ОСОБА_5. та він сиділи на лавочці біля
гуртожитку лісотехнічного технікуму. В той день вживав трохи горілки. Йшов
ОСОБА_2. Запитали у нього як звати, звідки він та на якому курсі навчається.
ОСОБА_5. запитав у нього чи не позичить він 20 гривень. Потерпілий сказав, що у
нього немає. Після цього ОСОБА_5. повів його в сторону. Їх довго не було і тоді
вирішив піти подивитись де вони. Підійшовши ближче, побачив, що ОСОБА_5.
прижимає ОСОБА_2. до землі та знаходиться зверху на ньому. ОСОБА_5. попросив потримати ОСОБА_2. руку, що ОСОБА_6. і зробив. В цей
час ОСОБА_5. питав в потерпілого де гаманець, той сказав, що викинув. Після
цього зрозумів, що ОСОБА_5. хоче заволодіти майном ОСОБА_2. ОСОБА_5. пішов
шукати гаманець, а ОСОБА_6. тримав ОСОБА_2. за руку. Він спробував вирватися та
схопив ОСОБА_6. за груди, за що
ОСОБА_6. двічі його вдарив. Після цього потерпілий сказав, що покаже де
гаманець. Через деякий час гаманець опинився у ОСОБА_5. Потім всі в трьох пішли
до річки, щоб ОСОБА_2. вмився, бо був в крові. ОСОБА_5. запропонував їхати
гуляти в м. Малин, але ОСОБА_2. не погодився.
ОСОБА_6. попросив у ОСОБА_5 20 гривень,
але ОСОБА_5. грошей не дав і він пішов додому.

Крім особистого зізнання вина ОСОБА_5. та ОСОБА_6. у вчиненні
інкримінованого їм злочину підтверджується наступними доказами:

- Показаннями потерпілого ОСОБА_2., який показав, що підсудних він раніше
не знав. 22.10.2007 року близько 22 години повертався з м. Малина до
гуртожитку. Потім пішов за гуртожиток до туалету. По дорозі зустрів ОСОБА_5. та
ОСОБА_6. ОСОБА_5. його покликав. Він підійшов. Вони стали питати хто він,
звідки, де навчається та на якому курсі.
ОСОБА_5. запитав чи є у нього позичити 20 гривень. Відповів, що грошей
немає. ОСОБА_5. взяв його за ліву руку і потягнув в ліс. Біля смітника він взяв
потерпілого руками і кинув на землю, той впав. ОСОБА_5. однією рукою тримав
потерпілого за груди, а іншою общупував кишені штанів. З правої кишені витягнув
мобільний телефон „Sony Ericsson”. У лівій кишені лежав гаманець із 300 гривнями. ОСОБА_5. намагався
витягнути його, але потерпілий не дав йому це зробити. Після цього до них
підійшов ОСОБА_6. ОСОБА_5. сказав йому, щоб той потримав потерпілому руки.
Гаманець витягти так і не вдалося. Тоді вони підняли ОСОБА_2. із землі і повели
далі в ліс. Коли йшли, то потерпілий непомітно викинув гаманець, а коли зупинились, то ОСОБА_5. сказав ОСОБА_6., щоб
той тримав руки. ОСОБА_5. знову почав
вивертати кишені та запитувати у потерпілого де гаманець, потім пішов його
шукати. В цей час ОСОБА_6. почав бити ОСОБА_2. - наніс йому 2 удари рукою в
обличчя. Після цього підійшов ОСОБА_5. і запитав де потерпілий викинув
гаманець. Потерпілий пояснив, що викинув його біля смітника. Разом пішли
шукати. Хтось з хлопців тримав ОСОБА_2. за руки, хто не пам'ятає. Потерпілий
знайшов гаманець, але ОСОБА_5. забрав його і витягнув звідти 300 гривень, а
гаманець віддав назад ОСОБА_2. ОСОБА_5. запропонував піти вмитися і всі пішли
до річки. Потерпілий вмився, а коли повернулися, то ОСОБА_5. запропонував піти
з ними погуляти в м. Малин. Від цієї пропозиції потерпілий відмовився. Тоді
ОСОБА_5. сказав, що віддасть телефон і 150 гривень. У зв'язку з цим погодився.

Коли йшли повз річку, то на телефон потерпілого подзвонив ОСОБА_7.
ОСОБА_5дав телефон поговорити. ОСОБА_2. пояснив Михайлу, що скоро буде і ОСОБА_5. знову забрав телефон. Через деякий
час ОСОБА_6. повернувся назад, а потерпілий з ОСОБА_5. пішов далі. Підходячи до
м. Малина ОСОБА_5. витягнув телефон і викликав таксі. Коли приїхало таксі, то ОСОБА_5. пообіцяв
завтра повернути телефон і гроші. Потім сів в автомобіль і поїхав в м. Малин, а
потерпілий пішов в гуртожиток.

На даний час ОСОБА_2. повністю відшкодовані підсудним ОСОБА_5. завдані збитки і він не бажає,
щоб підсудних позбавляли волі.

- Показаннями потерпілого ОСОБА_3., який показав, що близько 20 години
23.10.2007 року він був разом з ОСОБА_8і ОСОБА_9на танцювальному майданчику за
гуртожитком №2, чекав свою дівчину. Близько 21 години під'їхав автомобіль
„Славута” темно-зеленого кольору. З нього вийшов ОСОБА_5. та пішов до
гуртожитку. Повернувся звідти із ОСОБА_10. ОСОБА_10 покликав потерпілого і
ОСОБА_3. підійшов до них. ОСОБА_5. попросив розповісти, що відбувалося вчора, а
потім запропонував поїхати в с. Слобідка, щоб забрати якогось хлопця. ОСОБА_5. був в стані алкогольного
сп'яніння. ОСОБА_3. відмовився і тоді
він взяв його за верхній одяг та посадив в автомобіль. В автомобілі, крім водія
на задньому сидінні сидів якийсь хлопець.
ОСОБА_5. посадив потерпілого посередині і сам сів поряд. Разом поїхали
по дорозі і зупинились біля кладовища. ОСОБА_5. запропонував вийти з машини.
Вийшовши з машини, наказав ОСОБА_3. дістати мобільний телефон. Потім взяв
потерпілого за одяг в області грудей і сказав, щоб той віддав телефон, а то
його поб'є. Коли ОСОБА_3. витягнув телефон, то ОСОБА_5. забрав його собі, сів в
автомобіль і поїхав.

Також потерпілий відмовився підтримати заявлений ним цивільний позов,
оскільки ОСОБА_5. повністю відшкодував завдану йому шкоду. Просить не
позбавляти його волі.

- Показаннями свідка ОСОБА_11.,
який показав, що коли він ще працював таксистом, то підсудний ОСОБА_5. попросив
завести його до м. Житомира. Перед
цим заїхали до Малинського лісотехнікуму в с. Гамарня. ОСОБА_5. вийшов з машини
та довго говорив з якимось хлопцем. Потім вони сіли до машини і поїхали.
Проїхавши трохи, вийшли біля кладовища і також там довго говорили. Через деякий
час ОСОБА_5. повернувся до машини, а той інший хлопець пішов. Потім поїхали в
м. Житомир. Вже в Житомирі ОСОБА_5розповів йому, що взяв в хлопця мобільний
телефон і має його повернути. Біля якогось гуртожитку переночували ніч і вранці ОСОБА_5. звернувся до свідка з проханням
продати мобільний телефон. Свідок погодився. Телефон
продали за 600-700 гривень. Всі гроші віддав ОСОБА_5.

- Показаннями свідка ОСОБА_12.,
який показав, що він з ОСОБА_11.
сиділи в автомобілі «Славута» темно-зеленого кольору. Підійшов ОСОБА_5. і
запропонував поїхати до Малинського лісотехнікуму. Там він вийшов з машини
поговорити з якимось хлопцем. Про що вони говорили не чув, бо був в машині.
Потім вони вдвох сіли до машини і всі поїхали в с. Слобідку. Біля кладовища вони
знову вийшли та про щось говорили. Через деякий час ОСОБА_5. повернувся до
машини сам, а той хлопець пішов. Після цього випадку бачив цього хлопця в
технікумі та в центрі міста. Він питав чи не бачив ОСОБА_5.

- Показаннями свідка ОСОБА_8.,
який показав, що ввечері 23.10.2007 року близько 22-ої години він перебував
разом з ОСОБА_9. та ОСОБА_3. на танцювальному майданчику, слухали музику.
Під'їхала машина „Славута” і в цей час свідок пішов до гуртожитку за мобільним
телефоном. Повернувся через 15 хвилин. На танцювальному майданчику був лише
ОСОБА_9. Він розповів, що ОСОБА_3. хтось затягнув за руку в машину і він поїхав
з ними. Разом з ОСОБА_9. стали його
чекати, а коли він повернувся то розповів, що його завезли до кладовища та,
погрожуючи силою, забрали телефон.

- Показаннями свідка ОСОБА_9.,
який показав, що він разом з ОСОБА_8. і ОСОБА_3. ввечері сиділи на
танцювальному майданчику, слухали музику. ОСОБА_8. пішов до гуртожитку.
Під'їхав автомобіль „Славута”. З нього вийшов якийсь хлопець та покликав ОСОБА_3. Вони про щось говорили. Після чого
хлопець взяв за руку потерпілого, посадив в машину і вони кудись поїхали. Коли
ОСОБА_3. повернувся, то розповів, що ОСОБА_5. завіз його на кладовище с.
Слобідка і забрав телефон. При цьому пригрозив, що поб'є його. ОСОБА_3.
злякався і віддав телефон. Після цього ОСОБА_3. зателефонував своєму батьку, а
потім до правоохоронних органів.

- Показаннями свідка ОСОБА_10.,
який показав, що бачив як ОСОБА_5. і ОСОБА_3. про щось говорили у вечірній час
біля гуртожитку. Про що вони розмовляли не чув, але коли підійшов, то ОСОБА_5. сказав, що це не його діло. У
зв'язку з цим пішов до гуртожитку.

Через декілька днів дізнався, що
ОСОБА_3. посадили в машину і повезли. Пояснив, що всього вже не пам'ятає, але
підтримує покази, які він давав на досудовому слідстві.

- Показаннями свідка ОСОБА_7.,
який показав, що він з ОСОБА_2, ОСОБА_13і ОСОБА_14стояли біля гуртожитку №2. Це
було близько 20 години. ОСОБА_2. відійшов до туалету. Через деякий час
зателефонував йому і він відповів, що все гаразд і скоро буде, де перебував не
пояснив. Близько 22 години - на початку 23 години знову зателефонував ОСОБА_2. Він відповів, що скоро буде.
Більше не телефонував. Прийшов ОСОБА_2. близько 23-ї години. Свідок помітив, що
у нього припухлі губи. ОСОБА_2. пояснив, що у нього забрали телефон і гроші.
Від хлопців наступного дня дізнався, що телефон та гроші відібрали ОСОБА_5. та
ОСОБА_6.

- Показаннями свідка ОСОБА_15., який показав, що ОСОБА_5. приїжджав
до нього в м. Житомир на автомобілі-таксі „Славута”. Питав де можна продати
мобільний телефон. Запропонував йому поїхати на Житній ринок. Де взяв телефон
ОСОБА_5. йому не пояснював.

- Гарантійним талоном на мобільний телефон „Nokia-6288” с/н НОМЕР_1(а.с. 11) в якому зазначено, що його власником є потерпілий ОСОБА_3.

- Протоколом очної ставки між ОСОБА_3. та ОСОБА_5. (а.с. 51-53) під час якої ОСОБА_3. розповів,
що він 23 жовтня 2007 року близько 21 години разом з товаришем перебував у
літньому майданчику на території Малинського лісотехнікуму. Через деякий час до
майданчика під'їхав автомобіль ”Славута”, з якого вийшов ОСОБА_5. До ОСОБА_3.
підійшов ОСОБА_10. і сказав, щоб він йшов до ОСОБА_5. Коли ОСОБА_3. підійшов до
ОСОБА_5., то він запропонував йому поїхати в с. Слобідку, щоб зустріти якогось
хлопця. Від цієї пропозиції ОСОБА_3. відмовився і ОСОБА_5. взяв його за руку і
повів до автомобіля. В автомобілі був водій та ще якийсь хлопець, який сидів на
задньому сидінні. Разом з ОСОБА_5. також сів на заднє сидіння автомобіля і
поїхали через с.Гамарня. Біля кладовища ОСОБА_5. попросив зупинити автомобіль і
наказав потерпілому вийти. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_5. сказав ОСОБА_3. щоб
він віддав йому свій телефон. Пригрозив, що якщо потерпілий повідомить в
міліцію, то він „відірве йому голову”. Забравши телефон, показав потерпілому
дорогу до гуртожитку через ліс та поїхав.

Підсудний ОСОБА_5. в основному підтвердив покази ОСОБА_3.

- Висновком експерта з
судово-медичної експертизи № 470 від 21.11.2007 року (а.с. 80-81) згідно
якого у потерпілого ОСОБА_2малися тілесні ушкодження у вигляді синців губи, які
по своїй категорії відносяться до легкого ступеню важкості без короткочасного
розладу здоров'я, могли виникнути від дії твердих тупих предметів можливо за
обставин і в час вказані обстеженим і в постанові. Не виключено, що дані
ушкодження могли виникнути внаслідок падіння потерпілого з положення стоя на
тверду поверхню. Також дані ушкодження могли виникнути внаслідок нанесення
удару рукою людини. Потерпілий відносно травмуючого був повернутий передньою
частиною тіла і міг знаходитись як у вертикальному так і горизонтальному
положенні. Цей висновок вірно відтворює обставини справи і у зв'язку з цим суд
приймає його як достовірний.

- Протоколом очної ставки між потерпілим ОСОБА_2. та ОСОБА_5. (а.с. 88-90)
під час якої ОСОБА_2. розповів, що він 22 жовтня 2007 року близько 22 години
перебував поблизу гуртожитку Малинського лісотехнікуму. Йдучи до туалету,
помітив двох хлопців. Одного з них звали ОСОБА_5., а у іншого було прізвисько
„ОСОБА_16”. Хтось з них покликав його до себе. Коли потерпілий підійшов до них,
то ОСОБА_5. запитав хто він і звідки. У відповідь ОСОБА_2. пояснив, що він з
Ємільчино і навчається на 4 курсі. Потім ОСОБА_5. попросив позичити йому 20
гривень, а через деякий час хтось сказав, що потерпілий різко їм відповідає.
Після цього ОСОБА_5. взяв ОСОБА_2. за ліве передпліччя і повів за смітник, що
знаходиться за гуртожитком та огороджений бетонними плитами. Біля смітника
штовхнув потерпілого на землю, сів йому на ноги і почав вивертати кишені
штанів. З правої кишені витягнув телефон „Sony Ericsson Z-530I”. Потім поліз до лівої
кишені і спробував витягти гаманець, але йому це не вдалося, так потерпілий
тримав гаманець рукою. Через деякий час прийшов „ОСОБА_16”. ОСОБА_5. сказав
йому, щоб він тримав потерпілому руки, а сам знову намагався витягнути
гаманець. У нього знову нічого не вийшло.
Потім ОСОБА_5. та „ОСОБА_16” повели ОСОБА_2. в ліс. Зупинившись,
„ОСОБА_16” утримував потерпілого за руки, стоячи ззаду, а ОСОБА_5. знову
намагався знайти гаманець. Однак не знайшов його, так як потерпілий йдучи в
ліс, викинув гаманець з кишені. ОСОБА_5. запитав ОСОБА_2. де його гаманець, а
„ОСОБА_16” двічі вдарив в обличчя. Злякавшись, потерпілий сказав, що покаже де
гаманець, але ОСОБА_5. сам пішов його шукати. „ОСОБА_16” же знову вдарив
потерпілого кулаком в обличчя. ОСОБА_5. підійшов до нього та сказав, щоб він не
чіпав потерпілого. Після цього ОСОБА_2. знайшов гаманець і ОСОБА_5. вихопив
його з рук. З нього він дістав триста гривень та поклав собі в кишеню куртки, а
гаманець повернув потерпілому.

ОСОБА_5. пояснив, що дану подію добре не пам'ятає, так як вживав спиртні
напої. Пам'ятає що обшукував ОСОБА_2., бо думав, що в нього в кишені ніж, але
витягти не зміг. Після цього підійшов „ОСОБА_16”. ОСОБА_5. запитав у потерпілого що він
викинув з кишені та пішов цю річ шукати. „ОСОБА_16” в цей час почав битись з
потерпілим, але ОСОБА_5. їх розтягнув. Потім ОСОБА_2. сам привів ОСОБА_5. до
гаманця. ОСОБА_5. взяв його і забрав звідти гроші. Обіцяв гроші та телефон
повернути потерпілому.

- Протоколом відтворення
обставновки та обставин події з доданою ілюстративною таблицею (а.с. 107-113)
під час якого ОСОБА_5. детально розповів та показав, яким чином він разом з
ОСОБА_6. заволодів мобільним телефоном та грошима потерпілого ОСОБА_2., а
також, яким чином він заволодів телефоном ОСОБА_3.

- Довідками про вартість речей
(а.с. 140-141) згідно яких вартість мобільного телефону „Nokia-6288” становить 1400
гривень, сім-картки оператора «Діджус» - 25 гривень, силіконового чохла до
мобільного телефону - 15 гривень, флеш-картки об'ємом 512 мВ - 75 гривень,
мобільного телефону „Sony Ericsson Z-530I” - 400 гривень.

- Протоколом відтворення
обставновки та обставин події з доданою ілюстративною таблицею (а.с. 145-149)
під час якого ОСОБА_6. детально розповів та показав, яким чином він разом з
ОСОБА_5. заволодів мобільним телефоном та грошима потерпілого ОСОБА_2.

- Протоколом очної ставки між
потерпілим ОСОБА_2. та ОСОБА_6. (а.с. 159-162) під час якої ОСОБА_2. дав покази,
аналогічні тим показам, що він давав на досудовому слідстві та які дав під час
судового розгляду справи. ОСОБА_6. підтвердив ці покази, визнавши таким чином
свою вину.

Аналізуючи досліджені докази, суд визнає, що вина ОСОБА_5. та ОСОБА_6. у
вчиненні інкримінованого їм злочину доведена і кваліфікує дії ОСОБА_5. за
частиною 2 статті 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна
(грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілого та з погрозою застосування такого насильства вчиненого повторно; а
дії ОСОБА_6. за частиною 2 статті 186 КК України за ознаками відкритого
викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого вчиненого повторно.

Суд виключає із обвинувачення ОСОБА_5. та ОСОБА_6. як обтяжуючі обставини -
повторність скоєння злочинів, оскільки повторність є кваліфікуючою ознакою, а
також виключає кваліфікуючу ознаку - вчинення злочину за попередньою змовою
групою осіб, так вона спростовується зібраними у справі доказами, в тому числі
показами самого потерпілого ОСОБА_2., який показав, що ОСОБА_6. спочатку не
бачив, що робить ОСОБА_5., а приєднався до його дій вже після того, як він
заволодів мобільним телефоном потерпілого.

Також суд виключає із обвинувачення ОСОБА_5. повторну кваліфікацію за ч. 2
ст. 186 КК України, оскільки вона є зайвою.

Призначаючи підсудним вид і міру покарання,
суд у відповідності до статті 65 КК України враховує, ступінь тяжкості
вчинених злочинів, особи винних, обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Злочин, який вчинив ОСОБА_5., передбачений частиною 2 статті 186 КК України, є
тяжким злочином.

ОСОБА_5. за місцем проживання характеризується позитивно, є несудимим,
повністю відшкодував завдану потерпілим шкоду, примирився з ними, що згідно із
статтею 66 КК України суд визнає як обставини, які пом'якшують покарання
підсудного.

Обставиною, яка відповідно до статті 67 КК України обтяжує покарання
ОСОБА_5., є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного
сп'яніння.

Злочин, який вчинив ОСОБА_6., передбачений частиною 2 статті 186 КК
України, є тяжким злочином. За місцем проживання ОСОБА_6. характеризується негативно.

Обставин, які відповідно до статті 66 КК України пом'якшують покарання
підсудного ОСОБА_6. судом не встановлено.

Обставиною, яка відповідно до статті 67 КК України обтяжує покарання
ОСОБА_6., є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного
сп'яніння.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за доцільне призначити підсудним
покарання, передбачене санкцією частини 2 статті 186 КК України у виді
позбавлення волі.

Разом з тим суд враховує, що обставини, які пом'якшують покарання ОСОБА_5.,
значно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і з
урахуванням особи винного, вважає за можливе призначити йому основне покарання
із застосуванням статті 69 КК України нижче від найнижчої межі встановленої в
санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

Суд не знаходить підстав для
застосування відносно підсудного
ОСОБА_5. статті 75 КК України, оскільки він після вчинення грабежу в
стані алкогольного сп'яніння через короткий проміжок часу повторно вчинив
грабіж будучи знову в стані алкогольного сп'яніння.

Речові докази: пакувальну коробку до мобільного телефону „Sony Ericsson Z-530I” з інструкцією та гарантійним талоном повернути потерпілому ОСОБА_2.

До набрання вироком законної сили суд залишити щодо ОСОБА_5. та ОСОБА_6.
запобіжний захід - взяття під варту.

Керуючись ст. ст. 323, 324, 327 Кримінально-процесуального кодексу України,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_5у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального
кодексу України та із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України
призначити йому основне покарання у виді двох років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5.
рахувати з 16 листопада 2007 року - з часу його затримання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_5. залишити
попередній - взяття під варту.

Визнати винним ОСОБА_6у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального
кодексу України та призначити йому
покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до частини 1
статті 71 КК України суд за сукупністю вироків до покарання призначеного
ОСОБА_6. за даний злочин, частково приєднує невідбуте покарання призначене
засудженому ОСОБА_6. згідно вироку Малинського районного суду Житомирської
області від 31.08.2006 року у виді позбавлення волі та призначає остаточне
покарання ОСОБА_6. у виді шести років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6. рахувати
з 26 листопада 2007 року - з часу його затримання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_6. залишити
попередній - взяття під варту.

Речові докази: пакувальну коробку до мобільного телефону „Sony Ericsson Z-530I” з інструкцією та гарантійним талоном повернути потерпілому ОСОБА_2.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через
Малинський районний суд протягом 15 діб з моменту проголошення, а підсудними з
моменту вручення їм копії вироку.

Головуючий
А.О. Тимошенко