Справа № 461/4015/15-к
Провадження № 1-кс/461/2361/15
УХВАЛА
іменем України
23.04.2015 р. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника скаржника ОСОБА_3 , прокурора прокуратури Галицького району м. Львова ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік», на постанову слідчого СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_5 від 24.04.2013 р. про закриття кримінального провадження від 21.01.2013 р. № 0000133, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Скаржник - товариство з обмеженою відповідальністю «Тропік», в особі представника ОСОБА_3 , звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 від 24.04.2013 р. про закриття кримінального провадження № 0000133 від 21.01.2013 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В обґрунтування поданої скарги представник скаржника покликається на те, що слідчий СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000133 від 21.01.2013 р., не вчинив всіх необхідних слідчих дій для перевірки обставин вчинення кримінального правопорушення, викладених у заяві про вчиненя злочину, зокрема, слідчим не було допитано представників потерпілого з приводу обставин вказаних в заяві про вчинення кримінального правопорушення, не було допитано ОСОБА_6 з приводу обставин та порядку проведення нею господарської діяльності, а саме не встановлена наявність чи відсутність власних чи орендованих приміщень для зберігання товару, наявність торгових місць на території Львова тощо, оскільки відсутність вказаних об`єктів свідчило б про умисне заздалегідь сплановане привласнення матеріальних цінностей без наміру їх оплачувати в майбутньому, не з`ясовано обставин та мотивів частої зміни місця проживання ОСОБА_6 , тощо. Не проведено інших передбачених чинним законодавством слідчих дій для повного та об`єктивного з`ясування обставин справи. Відтак, вважає постанову про закриття кримінального провадження безпідставною та незаконною.
У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 скаргу підтримав, надав пояснення аналогічні до скарги. Просив таку задоволити. Також подав клопотання про відновлення строку оскарження вищезазначеної постанови слідчого оскільки про вказану постанову ТзОВ «Тропік» стало відомо 24.03.2015 р. після отримання від Галицького РВ ТМУ ГУМВС України у Львівській області відповіді на клопотання про ознайомлення з матеріалами іказаного кримінального провадження. Відповідь було направлено на адресу ТзОВ «Тропік» 19.03.2015 р., про що свідчить відбиток штампу на конверті.

Прокурор у судовому засіданні скаргу ТзОВ «Тропік» заперечив, оскільки вважає, що постанова винесена із дотриманням вимог чинного КПК України.
Заслухавши пояснення представника скаржника та прокурора, вивчивши матеріали скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, які зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000133 від 21.01.2013 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, проходжу до висновку, що скаргу слід задоволити з наступник підстав.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Судом встановлено, що в провадженні слідчого СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 перебували матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 21.01.2013 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Як встановлено під час досудового розслідування про вказану постанову ТзОВ «Тропік» стало відомо 24.03.2015 р. після отримання від Галицького РВ ТМУ ГУМВС України у Львівській області відповіді на клопотання про ознайомлення з матеріалами іказаного кримінального провадження. Відповідь було направлено на адресу ТзОВ «Тропік» 19.03.2015 р., про що свідчить відбиток штампу на конверті.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, кредбачені частішою першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора іформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Оскільки копію потанови скаржником було отримано лише 24.03.2015 р., приходжу до висновку, що причина пропуску строку на оскарження вказаної постанови слідчого є поважною, та скаржнику слід поновити строк на оскарження постанови слідчого СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 від 24.04.2013 р. про закриття кримінального провадження № 0000133 від 21.01.2013 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Слідчим було встнаовлено, що ТзОВ «Тропік» продало фізичній особі підприємцю ОСОБА_6 фрукти та овочі на загальну суму 70 430 грн., 40 коп. ОСОБА_6 відмовилась оплачувати борг. На стадії судового розгляду справи про стягнення вказаної заборгованості Господарським судом Львівської області та на стадії виконавчого провадження по даній справі, ТзОВ «Тропік» стало відомо, що на момент отримання товару від ТзОВ «Тропік» у ОСОБА_6 було відсутнє будь-яке майно, банківський рахунок. Також в офіційних документах, які подавала ОСОБА_6 зазначались різні адреси місця проживання.10.02.2009 року невстановлена особа вд імені приватного підприємця ОСОБА_6 , уклала договір поставки № 05/09 із ТзОВ «Тропік», на виконання якого, вищевказаним товариством було реалізовано товар (фрукти та овочі) приватному підприємцю ОСОБА_6 на загальну суму 70430,40 грн., однак розрахунку між суб`єктами господарювання не було проведено, внаслідок чого ТзОВ «Тропік» було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 70430,40 грн.

Слідчий прийшов до висновку, що між скаржником та ОСОБА_6 виникли цивільно-правові відносини, які слід вирішувати в порядку господарського судочинства. Оскільки, під час досудового розслідування не встановлено об`єктивних даних, які б вказували на факт шахрайських дій ОСОБА_6 , а також те, що відносини, які між ними виникли є цивільно-правовими, про що свідчить укладений між ними договір, слідчий прийшов до висновку що у діях ОСОБА_6 відсутній склад злочину передбаченого ст. 190 ч. 2, а саме шахрайство.
Як з`ясовано у судовому засіданні та підтверджено матеріалами скарги, слідчим СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 не проведено жодної слідчої дії щодо вищезгаданого кримінального провадження.
Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Разом з тим, згідно ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 91 КПК України встановлено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Однак, всупереч наведеним нормам, слідчим не вжито заходів до збирання доказів і доказування обставин передбачених ст.91 КПК України.
Відтак, слідчий СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 передчасно прийшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Отже, враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що слідчим СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 не вжито всіх необхідних заходів для встановлення істини у справі, не проведено усіх необхідних слідчих дій, зокрема, не допитано представника скаржника ТзОВ «Тропік» з приводу обставин вказаних в заяві про вчинення кримінального правопорушення, не було допитано ОСОБА_6 з приводу обставин та порядку проведення нею господарської діяльності, а саме: не встановлена наявність чи відсутність власних чи орендованих приміщень для зберігання товару, наявність торгових місць на території Львова, оскільки відсутність вказаних об`єктів свідчило би про умисне заздалегідь сплановане привласнення матеріальних цінностей без наміру їх оплачувати в майбутньому, не з`ясовано обставин та мотивів частої зміни місця проживання ОСОБА_6 , що свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування, а тому скарга підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 22, 91-93, 303-307, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :
Поновити строк на оскарження постанови слідчого СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_5 від 24.04.2013 р. про закриття кримінального провадження від 21.01.2013 р. № 0000133, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» - задоволити.
Скасувати постанову слідчого СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_5 від 24.04.2013 р. про закриття кримінального провадження від 21.01.2013 р. № 0000133, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000133 від 21.01.2013 р. повернути до слідчого відділу Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області для проведення подальшого досудового розслідування.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1