УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 квітня 2007
року. м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого - Гандзюка В.П суддів: Томенчука Б.М.,
Хруняка Є.В., з участю прокурора Гуцуляка В.К. захисників: ОСОБА_3, ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кри­мінальну справу за
апеляцією захисника ОСОБА_2 на вирок Івано-Франківського міського суду від 8 лютого 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
мешканець АДРЕСА_1,
студент ВПУ №13, несудимий
, громадянин
України,

засуджений за
ст. 309 ч.1 КК
України із застосуванням ст. 69
КК України на 100 годин
громадських робіт.

Запобіжний захід
до вступу вироку в законну силу залишено підписку про невиїзд.

За вироком суду
ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 2.12.2006
року незаконно придбав та зберігав 5.1
грам канабісу, який є наркотичним засобом.

В апеляції
захисник засудженого вважає вирок суду незаконним, оскільки, на його погляд,
суд повинен був звільнити неповнолітнього від кримінальної відповідальності у
зв'язку із зміною обстановки. Просить вирок суду змінити і закрити справу на
підставі ст. 48 КК
України.

Заслухавши
доповідь судді, засудженого, його захисників, які підтримали доводи апеляції,
прокурора, який заперечив апеляцію, перевіривши матеріали справи та обговоривши
викладені в апеляції доводи, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не
підлягає.

Справа № 11-134/2007 р. Головуючий
у 1-й ін. Т. Фіцак

Категорія ст. 309 ч.1 КК України Доповідач В. Гандзюк

2

Доведеність вини
засудженого та правильність кваліфікації його дій в апе­ляційному порядку не
оскаржується.

Що стосується
призначення покарання , то
відповідно до ст. 65 КК Украї­ни,
суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та
обставини, за яких вчинений злочин, в тому числі і ті обставини, які
пом'якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене по­карання,
необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових зло­чинів.

Ці вимоги закону
судом дотримані.

Як видно із
вироку, суд, призначаючи покарання, в достатній мірі врахував особу
засудженого, а зокрема те, що він вчинив злочин будучи неповнолітнім,
притягується до відповідальності вперше, позитивно характеризується та роз­каявся
у вчиненому.

За таких
обставин суд правомірно застосував ст. 69
КК України і призна­чив покарання у вигляді громадських робіт, тобто більш
м'яке, ніж зазначено в санкції статті.

При цьому, суд
прийшов до правильного висновку про неможливість за­стосування спеціальної
підстави для звільнення від кримінальної відповідаль­ності ч. 4 ст. 309 КК України , оскільки таке
можливе лише щодо осіб, які стра­ждають наркологічними захворюваннями. З
матеріалів справи вбачається ,
що ОСОБА_1 наркоманією не хворіє.

Не є
обґрунтованим і твердження в апеляції про те, що суд повинен був за­стосувати
ст. 48 КК
України та закрити справу в зв'язку із зміною обстановки. Таке звільнення від
кримінальної відповідальності не є обов'язком, а правом суду і тільки при
наявності відповідного клопотання та законних для цього під­став. Таких
передумов в справі немає.

З огляду на
наведене, апеляційних підстав для зміни вироку колегія суддів не встановила.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого залишити без задоволення, а вирок
Івано-Франківського міського суду від 8
лютого 2007 ро­ку
відносно ОСОБА_1 - без
змін.