Є. у. № 366/2106/13-к Провадження № 1-кп/366/170/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2013 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Слободян Н.П.,

при секретарі Форощі І.С.,

з участю прокурора Іващенка С.А.,

захисника ОСОБА_1,

обвинуваченого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000722 від 03.06.2013 року про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, офіційно не працює, українець, громадянин України, не одружений, утриманців немає, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимий Іванківським районним судом 31.01.2012 року за ч.1 ст. 185, ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування з випробовуванням та іспитовим строком 1 рік, 10.08.2012 року за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70, 75 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробовуванням та іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 10.08.2012 року Іванківським районним судом Київської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробовуванням на іспитовий строк 2 роки, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, скоїв новий злочин за наступних обставин:

27.05.2013 року приблизно о 20 год. ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння по місцю свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5, на грунті тривалих неприязних стосунків, які у нього склалися з його дядьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, з метою нанесення тілесних ушкоджень умисно наніс останньому не менше 9 ударів ногами та руками по різних частинах тіла, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми живота з пошкодженням тонкого кишечника (тощої кишки); закритої травми грудної клітини з переломами ребер зліва і справа, пошкодження нижньої долі правої легені, синця та садна на обличчі, множинні садна на тулубі, що в сукупності призвело до фібринозно-гнійного перитоніту, інтоксикації організму, порушення реологічних властивостей крові, і відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинно-наслідковому звязку зі смертю ОСОБА_3, яка настала 01.06.2013 року в будинку № 1 по вул. Жовтневій в с. Термахівка Іванківського району Київської області від отриманих тілесних ушкоджень, а саме від фібринозно-гнійного перитоніту, який виник на фоні закритої травми живота з пошкодженням тонкого кишечника.

Таким чином ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 121 КК України, а саме: умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доводиться наступними доказами:

Показаннями обвинуваченого ОСОБА_2, який у судовому засіданні пояснив, що свою вину в інкримінованому йому злочині визнає повністю. Пояснив, що він проживав в ІНФОРМАЦІЯ_7. Дядько ж раніше проживав в цьому ж селі по вул.. Малинській у співмешканки. Через пиятику вона його вигнала, тому він прийшов жити до нього. Практично щодня вони вживали спиртні напої. Ходили на заробітки. Після заробітків знову пили горілку. 27.05.2013 року вони з дядьком знову сиділи в будинку № 1 по вул.. Садовій, і між ними виник конфлікт через те, що дядько вкрав у селі горілку, а стали казати на нього. Обидва були добряче п*яні, і дядько першим вдарив його кулаком у груди, тоді він наніс йому один удар ногою в ліву сторону по ребрах, а далі бив кулаками у область тулуба, двічі в область лоба. Всього було 7-8 ударів. Дядько впав на коліна, тоді він кинув (залишив) його і пішов спати на двір під шовковицю. Коли прокинувся після 22 год., то дядько захотів похмелитися, і вони пішли до ОСОБА_4, де практично днів три і жили: зранку ходили на роботу, повертались і весь час вживали спиртне. Дядько скаржився на біль у ребрах, але на їх з ОСОБА_4 пропозиції викликати швидку відмовлявся. 01.06.2013 року зранку вони з ОСОБА_4 бачили його ще живого в будинку, де він помер: він кашляв та тримався за ребра. Наступного дня вони знайшли його там мертвим. У скоєному він щиро розкаюється, проте розуміє, що вже нічого не повернути: дядько його провокував на сварки, проте бились вони не часто: два з половиною та півтора роки тому. Його (обвинуваченого) мати та бабуся померли ще коли йому було 13 років, родичів більше немає, крім сестри, яка давно виїхала Житомирську область і вони не спілкуються зовсім понад рік.

Показаннями свідка ОСОБА_5, який показав суду, що є сільським головою. По телефону 02.06.2013 року йому повідомили про те, що знайшли мертвим ОСОБА_3. Він їздив у будинок, де обвинувачений з дядьком проживали, але згодом, зустрівши обвинуваченого та ОСОБА_4, останні розповіли, що мертвий знаходиться в будинку № 1 по вул.. Жовтневій ( це будинок жительки смт. Іванків ОСОБА_6, але вона там не проживає). Прибувши туди, він побачив, що на порозі (ногами назовні, в тулубом всередині) лежав ОСОБА_3. Зовнішніх тілесних ушкоджень він на ньому не бачив. Викликав міліцію. Останнього він до цього бачив за кілька днів ( можливо і 30.05.2013 року), бо поскаржились односельці на скоєну ним та обвинуваченим крадіжку. Він викликав їх у сільську раду до себе. По східцях ОСОБА_3 піднімався дуже важко. Сказав, що його побив племінник, скаржився на болі всередині, тримався руками за тулуб. Взагалі ні у обвинуваченого, ні у ОСОБА_3 свого житла немає, жили вони то там, то там. Обвинувачений, наскільки йому відомо, останнім часом жив прямо на пилорамі, де неофіційно працював, але могли жити і по вул.. Садова, 1, бо хата пуста, настоятель їх храму міг їх туди пустити, бо жалів їх. Померлого він може охарактеризувати як тиху людину, а про обвинуваченого, то доходили чутки, що він періодично б*є свого дядька ОСОБА_3, але той не хотів звертатися в міліцію, мабуть жаліючи його.

Показаннями свідка ОСОБА_4, який показав суду, що приблизно 27.05.2013 року ввечері до нього прийшов обвинувачений з дядьком ОСОБА_3. З собою принесли чекушку. Похвалились, що побились між собою: обвинувачений сказав: Я дав дядьку, а той підтвердив Да, я получив. Чого побились не розказували. Ще тоді вони пропонували дядьку викликати швидку, але він відмовився. Випили спиртне, яке вони принесли та його пляшку горілки. Потім ходили на заробітки: як йому здається, то тільки з обвинуваченим, але може і втрьох він не памятає. Ночували вони в нього десь три ночі, а на четверту дядько не прийшов, тоді вони, знаючи, де він може бути, пішли на вул.. Жовтневу, 1, де він (свідок) і виявив мертвого ОСОБА_3. Але оскільки обвинувачений чогось боявся, то вони про це розповіли лише назавтра сільському голові.

Крім того, його вина доводиться наступними зібраними у справі доказами:

- витягом з кримінального провадження № 0000722, внесеному до ЄРДР 03.06.2013 року, відкритому за фактом виявлення трупа ОСОБА_3 з тілесним ушкодженнями ( а.с.10);

- карткою первинного обліку інформації про раптову смерть ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, про що в міліцію було повідомлено Термахівським сільським головою 02.06.2013 року ( а.с.11);

- протоколом огляду трупа ОСОБА_3, виявленого на порозі будинку № 1 по вул.. Жовтневій в с. Термахівка Іванківського району з ілюстративною таблицею до нього ( а.с.14-19);

- протоколом огляду цього ж трупа в приміщенні Іванківського відділення КОБ СМЕ (а.с.20-21);

- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_3, з якого вбачається, що його смерть настала по причині закритої травми живота з пошкодженням тонкого кишечника (а.с.22);

- висновком експерта № 76 від 16.07.2013 року відповідно до якого у трупа ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми живота з пошкодженням тонкого кишечника (тощої кишки); закритої травми грудної клітини з переломами ребер зліва і справа, пошкодження нижньої долі правої легені, синця та садна на обличчі, множинних саден на тулубі, що в сукупності призвело до фібринозно-гнійного перитоніту, інтоксикації організму, порушення реологічних властивостей крові, які могли утворитися 27.05.2013 року від дії тупих предметів і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; смерть наступила 01.06.2013 року від фібринозно-гнійного перитоніту, який виник на фоні закритої травми живота з пошкодженням тонкого кишечника; всі вищеперераховані тілесні ушкодження могли утворитися не менше ніж від 9 ударів тупим предметом (взутою ногою) з достатньою силою для їх утворення, всі вони є прижиттєвими, після їх отримання потерпілий міг пересуватися, вчиняти активні дії; виключається можливість їх отримання при падінні з висоти власного зросту після приданого тілу прискорення ( а.с. 24-27);.

- актом судово-медичного дослідження № 642 від 26.06.2013 року, здійсненого на підставі направлення судово-медичного експерта ОСОБА_7 для підтвердження діагноза Інтоксикація. Гнійний перитоніт. ЗТживота з пошкодженням тонкого кишечника, висновок якого було покладено в основу висновку експерта № 76 від 16.07.2013 року ( а.с.29-30);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.06.2013 року за участю підозрюваного ОСОБА_2 та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом вказаної слідчої дії, в ході якої він розказав та показав, як саме, де і куди наносив удари по тілу свого дядька ОСОБА_3 ( а.с. 31-34, 49). Відповідно до заяви підозрюваного слідчий експеримент він просив проводити без участі його захисника, що підтверджено відповідною заявою.

Вивченням особистості обвинуваченого ОСОБА_2 встановлено, що він на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем свого постійного проживання характеризується негативно, як особа, що ніде не працює, має неврівноважений характер, серед старших і однолітків авторитетом не користується, періодично зловживає спиртними напоями, і на яку неодноразово в сільську раду надходили скарги з приводу неадекватної поведінки та крадіжок, офіційно не працює. Раніше двічі судимий: 31.01.2012 року та 10.08.2012 року за скоєння крадіжок. За останнім вироком його було засуджено за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробовуванням та іспитовим строком 2 роки, а отже інкримінований йому злочин скоїв під час призначеного судом за попереднім вироком іспитового строку ( а.с.40, 47-48).

Обставиною, що помякшує покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує його покарання є вчинення злочину у стані алкогольного спяніння .

Обираючи покарання, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, який кримінальним законом віднесено до категорії особливо тяжких, обставину, що помякшує покарання (щире каяття), обставину, що обтяжує покарання підсудного (вчинення злочину у стані алкогольного спяніння), особу підсудного, який по місцю проживання характеризується негативно, те, що він раніше судимий і скоїв злочин у період призначеного судом іспитового строку ( не відбув і половини), що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення, антисоціальну поведінку, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває. Суд також враховує, що така негативна поведінка обвинуваченого (агресивність, антисоціальність, зловживання спиртними напоями і т.п.) не в останню чергу зумовлені тим, що обвинувачений в ранньому підлітковому віці залишився без батьківського піклування ( батька не знає взагалі, мати і бабуся померли коли йому було лише 13 років).

Суд, з урахуванням викладеного вище вважає, що йому слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст. 121 ч.2 КК України, та на підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати до призначеного покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 10.08.2012 року.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу залишити попередню тримання під вартою.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Керуючись ст. 367-371, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого - і обрати йому міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком від 10.08.2012 року остаточно призначити покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання 03.06.2013 року, зарахувавши строк перебування під вартою.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_2 залишити попередньою тримання під вартою в СІЗО № 13 ДДПВП в м. Києві та Київській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не подана. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а ОСОБА_2 з моменту вручення його копії.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Прокурору та обвинуваченому копія вручається негайно після проголошення.

Суддя: