Справа №579/441/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/457/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000768, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 і захисника ОСОБА_8 на вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 21 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Києва, фактично мешкає в АДРЕСА_1 , не судимий в порядку ст. 89 КК України,

визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 125 ч.1, 194 ч.2, 115 ч.2 п.2 КК України, і йому призначено:

за ч.1 ст. 125 КК України покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин;

за ч.2 ст. 194 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років;

за п.2 ч.2 ст. 115 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк п"ятнадцять років,

та на підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглишення менш суворих покарань більш суворим йому визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років, а також ухвалено стягнути з ОСОБА_7 в доход держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 3847 грн. 61 коп. та за результатами розгляду цивільного позову потерпілої стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_10 159507 грн. на відшкодування майнової шкоди і 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 125 ч.1, 194 ч.2, 115 ч.2 п.2 КК України, за наступних обставин.

04 грудня 2014 року близько 6 години, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку за місцем свого фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , де на той час проживали і знаходились вдома його співмешканка ОСОБА_9 і її малолітній син ОСОБА_11 , 2003 року народження, та на ґрунті виниклих неприязних відносин ОСОБА_12 вчинив сварку із ОСОБА_9 , під час якої, діючи умисно, руками наніс останній близько п`яти ударів по різним частинам тіла, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_9 були заподіяні легкі тілесні ушкодження.

Після побиття потерпіла ОСОБА_9 втекла з будинку за допомогою, при цьому залишивши вдома малолітнього сина ОСОБА_11 , який спав у спальній кімнаті будинку, про що ОСОБА_7 був обізнаний. Після вказаного конфлікту ОСОБА_7 , з мотивів неприязних відносин, які виникли в ході сварки з ОСОБА_9 , умисно вчинив підпал зазначеного житлового будинку, який належав матері ОСОБА_9 . ОСОБА_10 , внаслідок чого було знищено майно потерпілої ОСОБА_10 вартістю 159507 грн. і майно потерпілої ОСОБА_9 вартістю 1416 грн., на загальну суму вартості 160923 грн., що має ознаки заподіяння шкоди у великих розмірах , а також сталася смерть малолітнього ОСОБА_11 від отруєння оксидом вуглецю, яку ОСОБА_7 свідомо допускав, достовірно знаючи, що ОСОБА_11 є малолітнім і на момент підпалу перебував у будинку.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням через невідповідність висновків суду обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, просить вирок суду змінити в частині визнання винним ОСОБА_7 за п.2 ч.2 ст. 115 КК України та закрити провадження у цій частині в зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного складу вказаного злочину, а також змінити вирок в частині призначення покарання ОСОБА_7 , призначивши йому мінімальне покарання в межах санкцій статей КК України, за якими він визнаний винним. За змістом доводів апеляційної скарги сторона захисту вважає, що висновки суду в частині обвинувачення її підзахисного за п.2 ч.2 ст. 115 КК України не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки суд помилково дійшов до висновку про наявність у ОСОБА_7 умислу на заподіяння смерті малолітнього ОСОБА_13 і не взяв до уваги, що досліджені докази свідчать про вчинення ОСОБА_7 з непрямим умислом знищення чужого майна шляхом підпалу, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_7 у поданій апеляційній скарзі та у доповненні до апеляційної скарги вважає ухвалений стосовно нього вирок таким, що підлягає скасуванню як незаконний і необгрунтований, що він засуджений за п.2 ч.2 ст. 115 КК України в умовах відсутності у нього під час підпалу речей у будинку умислу на вбивство дитини, а також вважає, що суд ухвалив стягнути з нього відшкодування майнової шкоди в умовах необгрунтованості заявленої до стягнення суми коштів та відсутності доказів того, що позивачка була власником знищеного внаслідок підпалу майна.

Апеляційний розгляд проведено за неявки потерпілої ОСОБА_10 , яка належно повідомлена про день, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини кримінального провадження та зміст поданих апеляційних скарг, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , думку захисника ОСОБА_8 , пояснення потерпілої ОСОБА_9 , які подані апеляційні скарги підтримують, думку прокурора ОСОБА_6 , який вважає вирок суду законним і обгрунтованим, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів дійшла переконання, що подані апеляційні скарги частково підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини і статтею 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Також, відповідно до вимог ч.3 ст. 31 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох професійних суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних.

До категорії злочинів, зазначених за змістом вимог ч.3 ст.31 КПК України, відноситься і кримінальне правопорушення, передбачене п.2 ч.2 ст. 115 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 .

Кримінальний процесуальний закон передбачає спеціальну обов"язкову процедуру роз"яснення підозрюваному і обвинуваченому його права про можливість розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних ще до початку судового провадження. що дозволить йому обдумано та обгрунтовано особисто прийняти рішення про доцільність чи недоцільність реалізувати це своє право.

Так, ст. 384 КПК України приписує, що прокурор, суд зобов"язані роз"яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. При цьому, письмове роз"яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду, а обвинувачений у такому провадженні під час підготовчого судового засідання має право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

На виконання вимог вищевказаної норми кримінального процесуального закону. суд під час підготовчого судового засідання зобов"язаний роз"яснити обвинуваченому його право на розгляд кримінального провадження щодо нього таким складом суду, про що робиться відмітка у журналі судового засідання, а саме роз"яснення фіксується за допомогою технічного засобу фіксування судового засідання.

З матеріалів судового провадження убачається, що в ньому відсутнє письмове роз"яснення прокурора обвинуваченому ОСОБА_7 про його право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження не колегією у складі трьох професійних суддів, а судом присяжних, а визначена в порядку ст. 35 КПК України колегія суддів в ході підготовчого засідання усупереч вимогам ст. 384 КПК України не роз"яснила обвинуваченому про наявність у нього такого права та не з"ясувала у нього чи не бажає він цим правом скористатися.

За таких обставин подальше судове провадження по суті пред"явленого ОСОБА_7 обвинувачення здійснено колегією суддів в умовах істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, за яких ухвалений судом стосовно ОСОБА_7 вирок вважати законним не убачається можливим.

Враховуючи вимоги ст. 404 КПК України щодо меж апеляційного перегляду судових рішень суду першої інстанції, колегія суддів позбавлена можливості виправити вищезазначену помилку суду у даному провадженні.

Відповідно до висновків Верховного Суду України, які викладені в ухвалі від 25 червня 2015 року у справі за касаційним переглядом вироку Обухівського районного суду Київської області від 20 червня 2014 року і ухвали Апеляційного суду Київської області від 10 вересня 2014 року і є обов"язковими для судів України, невиконання прокурором вимог ст. 384 КПК України, в силу вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акта прокуророві, а невиконання судом під час підготовчого судового засідання вимог ст. 384 КПК України є безумовною підставою для скасування судових рішень вищими судами.

Тому, на підставі ст.407, ч.1 ст. 412 КПК України ухвалений стосовно ОСОБА_7 вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, внаслідок чого апеляційні скарги обвинуваченого і захисника підлягають частковому задоволенню.

При цьому, колегія суддів не вирішує наперед доводи обвинуваченого і захисника про відсутність в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого п.2 ч.2 ст. 115 КК України, та доводи обвинуваченого щодо необгрунтованості судового рішення в частині вирішення цивільного позову потерпілої і доводи захисника про суворість призначеного ОСОБА_7 покарання, оскільки вказані доводи підлягають перевірці доказами і оцінці судом першої інстанції при проведенні нового судового розгляду.

Оскільки з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , і репутацію обвинуваченого убачається, що передбачені п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України ризики неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого не зменшилися, колегія суддів убачає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою в порядку застосованого до нього запобіжного заходу.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 183, 197, 404, 405, 407, ч.1 ст. 412, ст.ст. 418, 419 КПК України, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 21 квітня 2015 року стосовно ОСОБА_7 скасувати через істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою в порядку застосованого до нього запобіжного заходу продовжити до 01 жовтня 2015 року.

Ця ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4