Дата документу Справа № 227/2402/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №227/2402/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/188/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянула в м. Запоріжжя у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2014 року, яким обвинувачений

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Завідо-Кудашево Добропільського району Донецької області, освіта неповна середня, учня 9 класу ВОШ №2 м. Добропілля Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

· 07.04.2014 р. Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ст. 289 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі,

засуджений за ч.2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна; за ч.1 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі; за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Відповідно ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07.04.2014 р., остаточно призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Запобіжний захід - тримання під вартою. Строк покарання відраховується з 17 лютого 2014 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 у відшкодування матеріальної шкоди 3871,85 грн.; - моральної шкоди 1000 грн..

Цим же вироком засудженні ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , вирок у відношенні яких ніким не оскаржується.
Вирішена доля речових доказів.

Згідно з вироком суду, 30 січня 2014 р. о 15.00 год., неповнолітні ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , за попередньою змовою, проникли до сторожки, розташованої на території стоянки приватного транспорту по вулиці Комунальній м. Добропілля Донецької області, шляхом пошкодження навісного замку, звідки намагались таємно викрасти коробку передач автомобіля «Мерседес Бенц Спринтер» вартістю 22000 грн., однак свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужого майна та звернення на свою користь не довели до кінця, оскільки були застигнуті потерпілим ОСОБА_14

05 лютого 2014 р. о 17.00 год. неповнолітній ОСОБА_9 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_12 , повторно, таємно, шляхом пошкодження даху, проникли до гаражу, розташованого в кооперативі «Сонячний» м. Добропілля Донецької області, який належить ОСОБА_15 , звідки намагались викрасти майно останнього, а саме: голівку з блока автомобільного двигуна вартістю 2000 грн., буксирувальний трос вартістю 85 грн., сокиру вартістю 140 грн., молоток вартістю 53 грн., ручний дриль вартістю 200 грн., ваги «Весторг» на 40 кг вартістю 350 грн., металеву каністру ємністю 20 л. вартістю 260 грн., а всього на загальну суму 3088 грн., однак свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном не довели до кінця з причини, що не залежали від їх волі.

06 лютого 2014 р. о 17.30 год., неповнолітній ОСОБА_9 повторно, таємно, шляхом віджиму металевого листа на воротах, проник до гаражу, розташованого в кооперативі «Сонячний» м. Добропілля Донецької області, який належить ОСОБА_11 , де з полиці викрав гроші у сумі 160 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

16 лютого 2014 р. о 17.00 год., неповнолітній ОСОБА_9 , повторно, таємно, шляхом віджиму металевого листа на воротах, проник до гаражу, розташованого в кооперативі «Сонячний» м. Добропілля Донецької області, який належить ОСОБА_11 , де с полиці викрав два ключа, які не мають матеріальної цінності, та з бардачка автомобіля «ІВЕКО», який належить потерпілому викрав гроші у сумі 180 грн., чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому у вказаному розмірі.

16 лютого 2014 р. о 17.20 год., неповнолітній ОСОБА_9 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_13 , проникли до гаражу, розташованого в кооперативі «Сонячний» м. Добропілля Донецької області, де з метою покататися, на що і був спрямований його намір, шляхом підбору ключа незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме автомобілем ВАЗ-2105 д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_16 , вартістю 12020 грн., розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду у вище вказаному розмірі.

16 лютого 2014 р. о 22.00 год., неповнолітній ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_13 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , з метою покататися, на що і був спрямований його намір, шляхом підбору ключа, незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ- 21063 д/н НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_17 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є ОСОБА_17 вартістю 10973,60 грн., розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

16 лютого 2014 р. о 23.00 год., неповнолітній ОСОБА_9 , за попередньою змовою з ОСОБА_13 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_4 , з метою покататися, на що і був спрямований намір, шляхом підбору ключа, незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ-21063 д/н НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_18 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 є ОСОБА_19 , вартістю 12 474,60 грн., розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяли матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_9 , не оспорюючи обставин справи, доведеність вини та юридичну кваліфікацію дій, просить вищезазначений вирок у відношенні нього змінити в частині призначеного покарання, та призначити покарання, яке буде більш мяким. Крім того просить застоусвати до нього закон України «Про амністію».

Заслухав доповідь судді, адвоката ОСОБА_7 , та законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляцію обвинуваченого, прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали справи, доводи апеляції, колегія судів не вбачає підстав до задоволення останньої.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_9 у скоєнні злочинів зазначених у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового розгляду не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_9 .

Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд призначив у відповідності з положеннями ст. 65, ст. 66 КК України, при цьому суд врахував ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу винного, обтяжуючи та пом*якшуючи обставини покарання.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо обґрунтував свої висновки про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_9 можливо лише в ізоляції його від суспільства.

В матеріалах кримінального провадження на а.с.114 є ухвала суду від29.07.2014 року про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого про застосування до нього Закону України «Про амністію 2014 року». Ця ухвала набрала законної чинності, ніким не оскаржувалась і на цей час не скасована.

Порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2014 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_9 - без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

судді