БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/1203/13-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2013 р. м.Борзна

Слідчий суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Тіслюк І.І., секретар Циліцька Л.В., за участю прокурора Садовського, захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні подане начальником слідчого відділення Борзнянського РВ УМВС до суду клопотання, погоджене з прокурором прокуратури Борзнянського району Чернігівської області ОСОБА_2, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

встановив :

Начальником СВ Борзнянського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_4 до суду внесено клопотання, узгоджене з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_2, про застосування в межах кримінального провадження №0000174 від 10.04.2013 року про кримінальне правопорушення, передбачене ст.307 ч.2 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 27 серпня 2013 року, ОСОБА_3, перебуваючи у м.Києві, передав попутним транспортом - рейсовим автобусом Київ-Глухів, збувши таким чином незаконно ОСОБА_5, який знаходився у м.Борзні Чернігівської області 0,2111 г ацетильованого опію, що згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів № 1172 (х) від 29 серпня 2013 року та висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів № 1173 (х) від 30 серпня 2013 року, являється особливо небезпечним наркотичним засобом. Після цього ОСОБА_5 28 серпня 2013 року, близько 12-30 год., знаходячись у м.Борзні, поблизу з господарством на вул.Олійника буд.№55, із вищевказаної кількості особливо небезпечних наркотичних засобів незаконно збув ОСОБА_6 за 180 гривень 0,031 грам ацетильованого опію, що згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів № 1172 (х) від 29 серпня 2013 року, являється особливо небезпечним наркотичним засобом.

31 серпня 2013 року відомості про вищевказане правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000374 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України.

31 серпня 2013 року кримінальні провадження №0000174 та № 0000374 об'єднані у одне провадження.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одружений, не працюючий, раніше не судимий з підстав ст.89 КК України, зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_5 і який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_6.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: постановою про проведення контрольованої поставки, постановою про проведення оперативної закупівлі, протоколом огляду покупця, протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідка ОСОБА_6, протоколом допиту свідка ОСОБА_7, протоколом допиту свідка ОСОБА_8, протоколом обшуку, висновками судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними та протиправними діями, які виразились у незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.307 ч.2 КК України.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких та за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, проживає на межами Чернігівської області. Також, з метою уникнення від покарання він може зникнути з постійного місця проживання та шляхом залякування може незаконно впливати на свідків.

Враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слід застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 з пред'явленою йому підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України, не погодився, зазначивши, що наркотичних засобів не збував, є наркозалежною особою, переховуватися від слідства чи суду намірів не має.

Захисник в засіданні просив зважити на всі докази та характеризуючі особу обвинуваченого дані, врахувати те, що немає жодного ризику, передбаченого ст.177 КПК України. Просив не застосовувати щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і пропонував обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор заперечив проти доводів захисника стосовно відсутності достатньо обґрунтованих фактів для підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, що свідчили б про безпідставність клопотання.

Проте, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого документами: витягами із Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10 квітня 2013 року, 29 серпня 2013 року та 31.08.2013 року, копіями матеріалів оперативної закупки(постановою про проведення контрольованої поставки, постановою про проведення оперативної закупівлі, протоколом огляду покупця, протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідка ОСОБА_6, протоколом допиту свідка ОСОБА_7, протоколом допиту свідка ОСОБА_8, протоколом обшуку, висновками судово-хімічних експертиз №1172(х) від 29.08.2013р., №1173(х) від 30.08.2013р. наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів), протоколом обшуку.

Відповідно до вимог ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурором буде доведено, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України .

Також, ст.183 ч.2 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п'ять років.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов'язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченм обов'язків, передбачених КПК України. Слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (ч.3,4 ст. 183 КПК України).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув'язнення.

Підозрюваний ОСОБА_3 затриманий о 13-02 год. 31.08.2013 року у м.Києві.

Під час досудового слідства встановлено, і це знайшло підтвердження у судовому засіданні, наявність ризику, передбаченого у п.1. ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний проживає в іншій місцевосці у м.Києві, не одружений і не має зобов`язань з виконання сімейних обов`язків, непрацевлаштований.

Судом оцінено репутацію підозрюваного, а саме те, що він не працює, раніше неодноразово судимий, що додатково свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м'якого запобіжного заходу.

Прокурором доведено і знайшло своє підтвердження у судовому засіданні наявність ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Разом з тим, на думку суду прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого ст.177 ч.1 п.3 КПК України: можливість підозрюваного незаконно впливати на свідків.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, в судовому засіданні встановлено що відсутні можливості застосування до підозрюваного більш м'якого запобіжного заходу, а тому відносно ОСОБА_3 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов'язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов'язків, передбачених цим Кодексом (ст.183 ч.3 КПК України). Розмір застави, у відповідності до ч.5 ст.182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити ОСОБА_3 заставу відповідно до ст.182 ч.5 КПК України у розмірі 80 розмірів мінімальної заробітної плати (91760 грн.), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов'язків.

Відповідно до ст.182 ч.7 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або ч.4 ст.183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст.183, ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов'язки:

-прибувати до СВ Борзнянського РВ УМВС, прокуратури Борзнянського району та Борзнянського районного суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він буде перебувати, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, перебування або місця роботи;

-утримуватись від спілкування з свідками по справі;

-носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув'язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183-186, 193-197, 202, 205 КПК України, -

ухвалив :

Клопотання начальника СВ Борзнянського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_9, узгоджене з прокурором прокуратури Борзнянського району ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000174 за ст.307 ч.2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Чернігівському СІЗО управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області.

Роз'яснити підозрюваному ОСОБА_3 право на внесення в будь-який момент особисто чи іншою особою застави, розмір якої визначити в сумі 91760 (дев'яносто одна тисяча сімсот шістдесят) грн. У разі внесення застави у вказаному розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув'язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув'язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Борзнянського районного суду Чернігівської області. З моменту звільнення з-під варти у зв'язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення підозрюваним визначеної в ухвалі суду суми застави та з моменту його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов'язки:

- прибувати до СВ Борзнянського РВ УМВС, прокуратури Борзнянського району та Борзнянського районного суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він буде перебувати, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, перебування або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з свідками по справі;

- носити електронний засіб контролю.

Датою закінчення дії ухвали визначити 29 жовтня 2013 року.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_3 та направити для виконання Борзнянському РВ УМВС України в Чернігівській області.

Органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повідомити рідних підозрюваного ОСОБА_3

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя

Борзнянського районного суду ОСОБА_10