УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

у складі:

головуючого ОСОБА_1.,
суддів ОСОБА_2. і ОСОБА_3.,
за участю прокурора засудженого ОСОБА_4., ОСОБА_5,

розглянувши в судовому засіданні 5 лютого 2015 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 жовтня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від

22 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком засуджено

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз - вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 30 листопада 2005 року за ч. 2 ст. 186, ст. 353 КК України та на підставі ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки і 6 місяців; звільненого 18 серпня 2008 року умовно-достроково на 3 місяці,

за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання, ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він 4 грудня 2010 року в нічний час, маючи умисел на заволодіння чужим майном, по вулиці Паризької Комуни, 5 у смт Мангуш Донецької області відкрито заволодів майном ОСОБА_6, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 625 гривень.

20 лютого 2011 року близько 20 години, ОСОБА_5 у кафе «Джузеппе» по проспекту Леніна, 49 Жовтневого району м. Маріуполя з кармана жіночої куртки, повторно, таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_7 на суму 1 930 гривень

22 червня 2011 року близько 21 години, ОСОБА_5, будучи в стані алкогольного сп'яніння, в дворі будинку по АДРЕСА_1 із бокового кармана жіночої сумки, повторно, таємно викрав майно ОСОБА_8, спричинивши матеріальну шкоду потерпілій на суму 1 847 гривень.

30 червня 2011 року ОСОБА_5, будучи в стані алкогольного сп'яніння, в дворі будинку АДРЕСА_2, на ґрунті особистих неприязних відносин із ОСОБА_9 під час сварки, завдав останньому удар ножем в область грудної клітки, спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 22 жовтня 2013 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить рішень судів першої та апеляційної інстанцій скасувати у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, неправильним застосування кримінального закону та невідповідністю призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок суворості та направити справу на новий судовий розгляд. Зазначає, що досудове розслідування та судовий розгляд проведені однобічно й неповно, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам і ґрунтуються на суперечливих доказах. Крім того, судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про відвід судді, оскільки постановою Донецького Окружного адміністративного суду від 10 вересня 2012 року суддя ОСОБА_14. визнана відповідачем за його позовом про порушення Закону України «Про інформацію», та не може приймати участь в розгляді кримінальної справи. Безпідставно відмовлено і в задоволенні клопотання про заміну захисника ОСОБА_10, яка не виконувала свої обов'язки щодо представлення його інтересів в суді та вказує на порушення права на захист.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого на підтримання своєї скарги, думку прокурора про необхідність скасування судових рішень у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 24 жовтня 2003 року "Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві", забезпечення підозрюваному, обвинуваченому, підсудному, засудженому й виправданому права на захист відповідно до положень ст. 59, ч. 2 ст. 63 і п. 6 ч. 3 ст. 129 Конституції України й чинного кримінально-процесуального законодавства є однією з основних засад судочинства, важливою гарантією об'єктивного розгляду справи та запобігання притягненню до кримінальної відповідальності невинуватих осіб.

Ці вимоги закону були порушені судом першої інстанції при розгляді кримінальної справи щодо ОСОБА_5, на що не звернув уваги й апеляційний суд при апеляційному розгляді справи.

Так, як убачається з матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_5 заявив клопотання про призначення йому захисника. Суд, відповідно до вимог ст. 44, 46, 47, 61 КПК України 1960 року, клопотання засудженого задовольнив та призначив ОСОБА_5 через Маріупольську центральну міську колегію адвокатів захисника ОСОБА_11

Однак, ОСОБА_5, скориставшись своїм правом, відповідно до вимог ст. 46 КПК України 1960 року, заявив клопотання про відмову від призначеного захисника, посилаючись на невиконання нею своїх функціональних обов'язків, не узгодження позиції захисту.

Суд відмовив у задоволенні даного клопотання із зазначенням, що не вбачає в діях захисника порушень вимог закону при здійсненні захисту ОСОБА_5 та невиконання захисником своїх функціональних обов'язків.

Разом із тим, відповідно до рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області від 18 грудня 2013 року, захисник ОСОБА_11 за порушення вимог Правил адвокатської етики при здійсненні захисту обвинуваченого ОСОБА_5 притягнута до дисциплінарної відповідальності та до неї застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи у суді було порушено право підсудного ОСОБА_5 на захист, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 2 ст. 370 КПК України є безумовною підставою для скасування вироку та направлення справи на новий судовий розгляд, під час якого суду належить повно й всебічно дослідити всі обставини справи, дати їм належну оцінку, ретельно перевірити доводи ОСОБА_5 на свій захист і постановити законний і обґрунтований вирок.

Оскільки апеляційний суд не звернув уваги на зазначені допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону і залишив вирок суду без зміни, то скасуванню підлягає й ухвала апеляційного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 394-396 КПК України 1960 року, п. п. 11, 15 розділу XI «Перехідних положень» КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 жовтня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від

22 жовтня 2013 року щодо засудженого ОСОБА_5 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3