АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1242/15 Справа № 191/4600/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати апеляційного суду Дніпропетровської області з кримінальних справ в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляцією прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом першої інстанції на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2015 року про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 .

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2015 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрите на підставі ч.4 ст.309 КК України. Вирішена доля речових доказів.

Мотивуючи прийняте рішення суд його обґрунтував тим, що ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, однак до розгляду кримінального провадження в суді звернувся добровільно щодо лікування від наркоманії. В період часу з 17.10.2014 року по 07.11.2014 року ОСОБА_7 пройшов курс лікування від наркоманії. В ході розгляду кримінального провадження захисник заявив клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов курс лікування від наркоманії. Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав заявлене захисником клопотання.

В апеляції прокурор вважає ухвалу суду незаконної і необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення в період іспитового строку за попереднім вироком, раніше він притягався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України та в 2013 році вже проходив курс лікування від наркоманії, однак в подальшому знову скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, що лише підтверджує факт того, що ОСОБА_7 звернувся до лікувального закладу не добровільно, а лише з метою уникнути кримінальної відповідальності. Просить скасувати ухвалу місцевого суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши думку прокурора, яка підтримала апеляцію, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 які заперечували проти задоволення апеляції та просили ухвалу суду залишити без змін, обговоривши доводи викладені в апеляції та висловлені у судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення обґрунтовані сукупністю належно одержаних по справі і ретельно досліджених судом доказів є правильними, ніким з учасників процесу не оспорюються, а тому колегія суддів не входить в їх обговорення. Судом вірно встановлені всі фактичні обставини скоєного обвинуваченим злочину.

Як було обґрунтовано встановлено судом першої інстанції, дійсно ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 стоїть на обліку в лікаря нарколога з приводу вживання наркотичних засобів та потребує лікування.

До розгляду кримінального провадження в місцевому суді обвинувачений добровільно звернувся до лікувального закладу щодо лікування від наркоманії.

В період часу з 17.10.2014 року по 07.11.2014 року ОСОБА_7 пройшов курс лікування від наркоманії.

В ході розгляду кримінального провадження захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов курс лікування від наркоманії. Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав заявлене захисником клопотання.

Доводи апеляції про те, що ОСОБА_7 раніше він притягався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України та в 2013 році вже проходив курс лікування від наркоманії, однак в подальшому знову скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, а це на думку апелянта лише підтверджує факт того, що ОСОБА_7 звернувся до лікувального закладу не добровільно, колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що не відповідають дійсності.

Як було встановлено в ході судового слідства дійсно ОСОБА_7 дійсно скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, перебуває на обліку в лікаря нарколога з приводу вживання наркотичних засобів, добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов курс лікування від наркоманії на підтвердження цього факту судом були досліджені відповідні письмові докази.

Згідно ч.4 ст.309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що законних підстав для відмови в задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України в суду не було, а тому ухвала суду є законною і обґрунтованою.

Порушень в ході досудового слідства або в судовому засіданні вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для зміни або скасування ухвали суду, перевіркою матеріалів кримінального провадження, колегією суддів не виявлено.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляції немає, а дана ухвала є законною і обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом першої інстанції залишити без задоволення, а ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2015 року про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на підставі ч.4 ст.309 КК України стосовно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали апеляційного суду.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4