20.01.2015 №363/2691/14-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2015року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, раніше судимого: 24.01.2008 Солом`янським районним судом м. Києва по ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки, 18.05.2012 Дніпровським районним судом м. Києва по ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік, 09.10.2012 Голосіївським районним судом м. Києва по ч. 3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.249 КК України,
31 березня 2014 року близько 11 год. 30 хв., працівниками лінійного відділу в річковому порту «Київ» ГУМВС України м. Києві та державними інспекторами Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, під час проведення спільних профілактичних рибоохоронних заходів, виявлений ОСОБА_4 , який за допомогою забороненого знаряддя лову сітки з жилки, здійснював незаконний вилов риби на території затоки «Сосни» Канівського водосховища, неподалік острова Великий, що у Вишгородському районі Київської області.
Так, 31.03.2014 ОСОБА_4 , не маюча права на лов водних біоресурсів на умовах спеціального використання та не будучи користувачем водних біоресурсів, зареєстрованими в органах рибоохорони, умисно, в порушення п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999, перебуваючи на території затоки «Сосни» Канівського водосховища, неподалік острова Великий, що у Вишгородському районі Київської області, здійснював незаконний вилов риби за допомогою сітки з жилки, яка згідно п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999, є забороненим до використання знаряддям лову водних біоресурсів.
В результаті умисних незаконних дій, які виразилися в порушення вимог законодавства про охорону навколишнього середовища, ОСОБА_4 виловив значну кількість риби цінних видів: плітки в кількості 13 штук, синця в кількості 7 штук, плоскирки в кількості 5 штук, судака в кількості 3 штук, щуки в кількості 3 штук, окуня в кількості 2 штук на загальну суму 4454 грн. 00 коп., чим завдав істотної шкоди державним інтересам , на що вказує вартість незаконного вилову, кількість незаконно добутого, цінність видів риб та вилов риби за допомогою забороненого знаряддя лову водних біоресурсів.
Своїми умисними діями, які виразились у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, заподіяв істотну шкоду рибним запасам України ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 249 КК України
Під час судового розгляду між прокурором прокуратури Вишгородського району Київської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 20 січня 2015 року укладена угода про визнання підозрюваним винуватості.
За умовами угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , останній повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.249 КК України та зобов`язується беззастережно визнати себе винуватим у судовому провадженні.
Крім того, сторони узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.249 КК України у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн..
Угода підписана сторонами.
Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ст.468, ч.4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочинами невеликої тяжкості.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які в судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Прокурор вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між нею та ОСОБА_4 як таку, що відповідає вимогам закону.
Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором прокуратури Вишгородського району Київської області та обвинуваченим ОСОБА_4 20 січня 2015 року про визнання винуватості, відповідають вимогам КПК України, оскільки ОСОБА_4 щиро розкаявся в скоєному злочині, активно сприяв розкриттю злочину, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої в угоді міри покарання.
Керуючись ст. ст. 100, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 січня 2015 року між прокурором прокуратури Вишгородського району Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.249 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот ) грн..
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1