ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2013 року

Суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., при секретарі Тарапацькому Т.О., з участю прокурора Кулинич Ю.М., скаржника ОСОБА_1, представника скаржника адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого СЧ СВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області Коханчука Р.Л. про закриття кримінальної справи від 01.03.2012 року,

В С Т А Н О В И В :

скаржник звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СЧ СВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області Коханчука Р.Л. про закриття кримінальної справи від 01.03.2012 року, покликаючись на те, що закриття кримінальної справи за недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину може мати місце за умов, коли в розслідуванні події вбачаються всі ознаки складу злочину. В ході ж розслідування кримінальної справи отримано дані, які дозволяють зробити беззаперечний і однозначний висновок про відсутність з його боку будь-яких протиправних дій. При закритті кримінальної справи скаржнику не було розяснено право на відшкодування заподіяної моральної та матеріальної шкоди безпідставним притягненням до відповідальності. Окрім того, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.214 КПК України (1960 року), а саме: в даній постанові відсутні відомості про нього, нічого не вказано про скасування запобіжного заходу відносно нього, не вирішено питання речових доказів.

В судовому засіданні скаржник та його представник, кожен окремо, доводи викладені у скарзі підтримали, наголосивши при цьому, що для винесення оскаржуваної постанови, на їх думку, не було жодних достатніх та законних підстав.

Прокурор в судовому засіданні скаргу заперечив, вважає доводи скаржника та його представника необґрунтованими, а оскаржувану постанову такою, що винесена на підставі всебічного, повного та обєктивного дослідження дійсних обставин справи, з дотриманням вимог законодавства, а тому просила залишити скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи скаржника та його представника про підставність поданої скарги, думку прокурора про безпідставність викладених в ній мотивів, суд вважає, що скарга не підлягає до задоволенню виходячи з нижченаведеного.

Судом встановлено, що 01 березня 2012 року слідчого СЧ СВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області Коханчуком Р.Л. винесено постанову про закриття кримінальної справи, порушеної відносно ОСОБА_1 за ознаками злочинів, передбачених ст.86-1, ст.148-2 ч. 2 КК України, у звязку з недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину.

Ухвалою суду від 05.07.2002 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1 повернуто прокурору для проведення додаткового розслідування, в ході якого, зокрема необхідно було встановити точну суму збитків, завданих протиправними діями ОСОБА_1

В ході додаткового розслідування проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності ПАТ «Львівська кондитерська фабрика «Світоч». За наслідками проведеної ревізії неможливо встановити точну суму збитків, у звязку з тим, що документи, які б дали можливість провести ревізію, були знищені, у звязку із закінченням строків зберігання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 213 КПК України(1960 року), кримінальна справа закривається при недоведеності участі обвинуваченого у вчиненні злочину.

Закриття справи за недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину може мати місце лише при встановленні події злочину, якщо конкретній особі було пред'явлено обвинувачення, але в процесі подальшого дослідження всіх обставин справи слідчий дійшов висновку, що зібраних ним доказів для обвинувачення недостатньо і всі можливості для збирання додаткових доказів вичерпані.

Таким чином, на думку органу досудового слідства, в ході досудового розслідування встановити точну суму збитків завданих, внаслідок дій ОСОБА_1 неможливо, оскільки знищені документи, за якими можливо встановити таку суму.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий закриває справу мотивованою постановою, в якій, крім даних, передбачених у ст.130 цього Кодексу, зазначає: відомості про особу обвинуваченого, суть справи, підстави для закриття справи, рішення про скасування запобіжного заходу і заходів по забезпеченню цивільного позову та можливої конфіскації майна, а також рішення в питанні про речові докази відповідно до ст.18 цього Кодексу.

Разом з тим, з матеріалів кримінальної справи також вбачається, що постанова, яку оскаржує скаржник не являється остаточним процесуальним рішенням по справі, так як 01.03.2012 року по даній справі було винесено постанову про закриття кримінальної справи в цілому, у звязку із закінченням строків давності, в якій, зокрема йдеться про закриття кримінальної справи в частині обвинувачення ОСОБА_1 іншою постановою цього ж числа.

Також, слідчий при винесенні оскаржуваної постанови враховував те, що закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_1 не є закриттям кримінальної справи в цілому, а тому мав всі правові підстави не вирішувати питання речових доказів, запобіжних заходів, арештів, тощо, до закінчення розслідування по справі в цілому.

Таким чином, заслухавши доводи учасників розгляду скарги, висновок прокурора, пояснення слідчого, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 94, 95, 97, 98, 236-6 КПК України(1960 року), -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги відмовити.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області. Подача апеляції не зупиняє виконання постанови суду.

Суддя В. Стрельбицький