АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/8341/13-к
Номер провадження 11-сс/786/488/2013
Головуючий у 1-й інстанції Самсонова А.О.
Доповідач ап. інст. Лісіченко Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді - Лісіченко Л.М.

суддів - Куліша В.М., Кисіля А.М.

з участю секретаря - Жури Н.Л.

прокурора - Падалюк Л.В.

захисника - ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали справи за апеляцією захисника ОСОБА_1. в інтересах підозрюваного ОСОБА_2. на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 28 листопада 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Київського РВ ПМУ МВС України в Полтавській області про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Полтава, неодруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1, раніше неодноразово судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189, ч.1 ст.353 КК України.

До суду надійшло клопотання слідчого СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_2

У клопотанні слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 25.11.2013 року близько 22:30 год. ОСОБА_2., за попередньою змовою з ОСОБА_3. умисно, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2, вчинили протиправні дії по відношенню до ОСОБА_4., його матері ОСОБА_5. та вітчима ОСОБА_6., що виразилось у вимаганні, тобто вимозі про передачу належного їм майна. Під час вчинення даного кримінального правопорушення зазначеним потерпілим було нанесено тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя і здоров'я, а саме: травмування м'яких тканин голови та тулуба, що поєднано з заволодінням майном (мобільними телефонами в кількості 4 шт.).

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_2. та ОСОБА_3., висловлювали вимогу про передачу грошових коштів в сумі 300 грн., яка повинна була відбутись 26.11.2013 року об 11 год. поблизу будинку АДРЕСА_3.

В ході здійснення своїх неправомірних дій гр. ОСОБА_2. самовільно присвоїв собі повноваження та спеціальне звання службової особи-працівника міліції, відрекомендувавшись оперуповноваженим Полтавського МУ лейтенантом міліції Струковим Олександром Івановичем, яким в дійсності не був.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2013 року за №0002687 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.189, ч.1 ст.353 КК України.

26.11.2013 року о 19 год. 30 хв. у відповідності до ст.208 КПК України ОСОБА_2. затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

27.11.2013 року ОСОБА_2. повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, що виразились у вимаганні, поєднаному з насильством, яке було небезпечним для життя та здоров'я потерпілих та поєднаному з самовільним присвоєнням звання службової особи, тобто кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.189; ч.1 ст.353 КК України.

У поданні вказано, що в діях ОСОБА_2. вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч.3 ст.189, ч.1 ст.353 КК України. ОСОБА_2. підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, злочин було вчинено у стані алкогольного сп'яніння, що є обтяжуючою обставиною, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Задовольняючи клопотання, суд вказав, що підозрюваний не працює, а, відтак, не має джерела доходу, міцні соціальні зв'язки у нього відсутні.

В апеляції захисник ОСОБА_1. в інтересах підозрюваного ОСОБА_2. просить ухвалу змінити та застосувати щодо нього запобіжний захід, не пов'язаний з триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, захисника ОСОБА_1., яка апеляцію підтримала з підстав, у ній наведених, думку прокурора про залишення ухвали суду без зміни, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Згідно ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбаченим цим Кодексом.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя в судовому засіданні встановив, що ризики, заявлені в клопотанні, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_2. кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.189, ч.1 ст.353 КК України доведено.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Твердження в апеляції захисника ОСОБА_1. про те, що при обранні найбільш суворого заходу слідчий суддя всупереч вимогам ст. 196 КПК України не вказав дійсні обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м'яких заходів для запобігання ризиків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в ухвалі належним чином обґрунтовано як наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, так і неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_2.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляція захисника ОСОБА_1. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію захисника ОСОБА_1 в інтересах підозрюваного ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 28 листопада 2013 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

с у д д і :

Лісіченко Л.М. Куліш В.М. Кисіль А.М.