Справа 1-157/2007р.
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
листопада 2007 року
Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Лисенко М.
при секретарі Колодязній Л. М.,
захисника підсудного
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та мешканця с. Олександрівка, Снігурівського
району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою
освітою, не працюючого,
невійськовозобов'язаного, не
одруженого, раніше не
судимого,
за ст. 185 ч.2 КК України,
10 листопада 2006 року
біля 18-00 год. в с. Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області
підсудний ОСОБА_2, за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4., відносно яких постановлено вирок з поля в місті монтування
газопроводу таємно викрали металеву трубу - футляр в бітумній ізоляції довжиною
7 м, діаметром 216 на 6 мм, вартістю 214 грн. 30 коп, за один погонний метр,
заподіяли приватному підприємству фінансово - промисловій компанії (далі ПП
ФПК) „Нафто Газ Сервіс” матеріальну шкоду на загальну суму 1500 грн. 10
коп. Викрадену трубу здали
на металобрухт в с. Олександрівка, а виручені
гроші розділили між собою.
Заподіяна матеріальна шкода ПП ФПК „Нафто Газ Сервіс” на теперішній
час відшкодована повністю.
Підсудний ОСОБА_2, винним себе у вчиненні злочину визнав повністю. Суду пояснив, що 10
листопада 2006 року біля 18-00 год. вечора на прохання ОСОБА_4., з поля
неподалік від с. Олександрівка, Снігурівського району, Миколаївської області в
місці, де проходить газопровід викрали металеву трубу, довжиною біля 7 м, яку
перевезли на мотоцикліОСОБА_3, в с. Олександрівка, Снігурівського району,
Миколаївської області та здали на металобрухт,
а гроші розділили між собою.
Просив суд слухати справу без дослідження доказів.
На підставі ч.3 ст. 299 КПК України та згодою учасників процесу суд вважає
недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи оскільки
вони ніким не оспорюються, а винність підсудного у вчиненні злочину
підтверджена, окрім його особистого зізнання, доказами, вказаними в
обвинувальному висновку.
Суд кваліфікує дії підсудного за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне
викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи, покарання суд враховує тяжкість
та суспільну небезпечність злочину, вчинено злочин середньої тяжкості, особи
винного, який за місцем проживання характеризуються виключно позитивно, його першу
судимість, визнання вини і щире розкаяння у вчиненому злочині.
Обставин, що обтяжують відповідальність підсудного суд не вбачає.
Суд вважає, що виправлення підсудного, можливе і без ізоляції їх від
суспільства, а тому застосовує до нього ст. ст.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК
України, суд,-
ОСОБА_2 визнати винним у скоєні злочину передбаченого
ст. 185 ч. 2 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років
Згідно ст.75 КК України від відбування покарання засуджених
ОСОБА_2, звільнити з випробуванням з іспитовим терміном на один рік і
На підставі ст. 76 КК України застосувати до засудженого ОСОБА_2, слідуючи
Без дозволу органу кримінально - виконавчої
системи не виїжджати за межі України;
2. Повідомляти органи кримінально - виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи;
3. Періодично з”являтися для реєстрації в органи в
кримінально - виконавчої системи.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2,
змінити на підписку про невиїзд,
звільнивши його з під варти в залі суду.
вирок може бути подано
апеляцію до Миколаївського апеляційного
суду через місцевий суд протягом 15-ти діб з моменту проголошення.

СУДДЯ