Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
червня 2007 року Турійський
районний суд Волинської області

під
головуванням судді Овсієнка
А. А.

за
участю : секретаря Гут А.В.

прокурора Книш
В.В.

потерпілого-цивільного
позивача ОСОБА_1

представника
цивільного позивача ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Турійську Волинської області кримінальну
справу про обвинувачення :

· ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, українця,
громадянина України, уродженця м.
Ковель Волинської області, жителя с.
Бобли Турійського району Волинської області,
неодруженого, з
професійно-технічною освітою,
непрацюючого, в порядку ст. 89 КК України раніше несудимого,

· ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
українця, громадянина
України, уродженця та жителя
АДРЕСА_1, неодруженого, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого,
в порядку ст. 89 КК України
раніше несудимого,

у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,

встановив:

22 квітня 2007 року приблизно о 12 год 00 хв ОСОБА_3. в групі осіб з
ОСОБА_4. , перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, діючи з мотивів
явної неповаги до суспільства, на
подвір'ї належного ОСОБА_1. житлового будинку АДРЕСА_2, голосно нецензурно лаялись в адресу
ОСОБА_1, чим грубо порушили громадський
порядок, при цьому, супроводжуючи свої дії особливою
зухвалістю, умисно безпричинно нанесли
ОСОБА_1. кожен по кілька ударів кулаками та ногами по голові, заподіявши тим самим потерпілому легкі
тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я, у вигляді закритої
черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійної рани правої тім'яної ділянки.

Допитані в судовому засіданні підсудні ОСОБА_3. та ОСОБА_4.
винними себе у вчиненні інкримінованого їм злочину визнали повністю та
суду показали, що дійсно 22 квітня 2007
року приблизно о 12 год 00 хв
вони обоє перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння зайшли на подвір'я
житлового будинку ОСОБА_1., де в грубій формі з вживанням нецензурної лайки почали
висловлювати в адресу потерпілого своє невдоволення з приводу зробленого ним
зауваження.

Коли потерпілий почав вимагати від них залишити подвір'я, ОСОБА_4.
ударом кулака в обличчя збив потерпілого з ніг, після чого вони обоє по кілька разів вдарили
його кулаками та ногами по голові.

Потерпілий ОСОБА_1. повністю підтвердив суду показання підсудних ОСОБА_3. та ОСОБА_4.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №
290 від
16.05.07 (а.с. 23-24) у

потерпілого ОСОБА_1
виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі
струсом головного мозку, забійної рани
правої тім'яної ділянки, які за ступенем
тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Показання підсудних та потерпілого є детальними, чіткими,
послідовними. Такі їхні показання співвідносяться між собою і
відповідають фактичним обставинам справи,
які ні самими підсудними, ні
потерпілим не оспорюються. При цьому у суду немає сумнівів в істинності та
добровільності показань та позиції підсудних і потерпілого, а тому слід визнати недоцільним дослідження
доказів стосовно тих фактичних обставин справи,
які ніким не оспорюються.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_3. та ОСОБА_4.
у скоєнні хуліганства і кваліфікує такі їхні дії за
ч.2 ст. 296 КК України як вчинене групою
осіб грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалось
особливою зухвалістю.

При
обранні виду і міри покарання підсудним суд враховує :

·
те, що вчинений
ними злочин є злочином середньої тяжкості;

·
особу
винних, зокрема молодий
вік підсудних, те,
що вони позитивно характеризуються за місцем
проживання.

Суд враховує обом підсудним як обставину,
що пом'якшує покарання - їхнє щире каяття, так і обтяжуючу покарання обставину -
вчинення ними злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Потерпілий
особистих претензій до підсудних не має і не наполягає на призначенні їм
суворого покарання.

Приймаючи
до уваги зазначені обставини, суд
призначає обом підсудним покарання в межах санкції статті закону, за якою вони засуджуються.

При
цьому, на підставі вищевикладеного, суд також вважає, що виправлення обох підсудних можливе без
відбування покарання і тому звільняє їх від відбування покарання з
випробуванням на підставі ст. 75 КК
України.

Вирішуючи
питання про запобіжний захід до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне обом підсудним
залишити без змін раніше обраний запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.

Долю речових
доказів суд вирішує відповідно до ст. 81
КПК України.

Цивільним
позивачем ОСОБА_1. заявлено позов про стягнення з підсудних 304 грн. 02 коп.
матеріальної та 5000 грн. моральної шкоди,
а Турійською центральною районною лікарнею - про стягнення 214 грн. 05
коп. витрат на стаціонарне лікування особи,
яка потерпіла від злочину.

В
судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_1. та представник цивільного
позивача Турійської ЦРЛ ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі з
підстав, зазначених у позовних заявах.

Підсудні
ОСОБА_3. та
ОСОБА_4. цивільний позов ОСОБА_1 визнали
частково, а цивільний позов Турійської
ЦРЛ - повністю.

Вина
підсудних ОСОБА_3. та
ОСОБА_4. у вчиненні хуліганства, поєднаного з умисним заподіянням потерпілому
ОСОБА_1. легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад здоров'я,
в повній мірі доведена в ході судового слідства.

Розглядаючи
цивільний позов потерпілого, суд вважає
підставними доводи потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_1 про те, що він зазнав певних душевних та фізичних
страждань внаслідок безпричинного, з
хуліганських спонукань заподіяння йому підсудними тілесних ушкоджень та
викликаними в результаті цього вимушеними змінами в його звичному укладі
життя, пов'язаними зокрема з
перебуванням на стаціонарному лікуванні та погіршенням стану його здоров'я.

Отже, на думку суду, беззаперечним є той факт, що ОСОБА_3.
та ОСОБА_4. своїми злочинними діями
завдали потерпілому-цивільним позивачу ОСОБА_1. моральної шкоди у вигляді
душевних та фізичних страждань та матеріальної шкоди у вигляді

затрачених останнім на лікування коштів.

Однак, як вбачається з наданих цивільним позивачем
касових чеків, ОСОБА_1. було придбано
медикаментів на суму 54 грн. 02 коп.,
тоді як 250 грн. ним було сплачено до муніципальної лікарняної каси в
якості благодійного внеску (а.с. 32).

За таких
обставин суд на підставі ч.1 ст.
1168, ч.1 ст. 1190,
ч.1 ст. 1195 ЦК України стягує з
підсудних солідарно в користь цивільного позивача ОСОБА_1 54 грн. 02 коп.
понесених останнім витрат на придбання ліків.

Оскільки
благодійний внесок не є обов'язковою та необхідною витратою, пов'язаною з лікуванням потерпілого, суд в задоволенні позову в частині майнової
вимоги про стягнення коштів в сумі 250 грн. відмовляє за безпідставністю.

Визначаючи
розмір грошового відшкодування моральної шкоди,
суд враховує характер та глибину перенесених ОСОБА_1. душевних та
фізичних страждань, при цьому виходить
також з вимог розумності і справедливості,
а тому на підставі ст. 23, ч.1
ст. 1167, ч.1 ст. 1190 ЦК України стягує в користь цивільного позивача ОСОБА_1 з
підсудних солідарно 3000 (три тисячі) грн. моральної шкоди.

Крім
того, за час перебування ОСОБА_1 на
стаціонарному лікуванні в Турійській ЦРЛ в період з 22 квітня по 07 травня 2007
року включно даним закладом охорони здоров'я було затрачено на його лікування
214 грн. 05 коп., що об'єктивно
стверджено довідкою Турійської ЦРЛ від 18.05.07 № 650 (а.с. 77).

Тому, відповідно до
ст. ст. 93, 93-1 КПК України, ч.1
ст. 1206 ЦК України, суд стягує з
підсудних в рівних частках в користь Турійської ЦРЛ 214 грн.05 коп. понесених
даним закладом охорони здоров'я витрат на стаціонарне лікування потерпілого від
злочину ОСОБА_1

Керуючись ст.
ст. 93, 93-1, 323,
324 КПК України, ст. 23, ч.1
ст. 1167, ч.1 ст. 1168,
ч.1 ст. 1190, ч.1
ст. 1195, ч.1 ст. 1206 ЦК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним
у вчиненні злочину, передбаченого
ч.2 ст. 296 КК України, призначивши йому покарання у виді обмеження
волі на строк 4 (чотири) роки.

ОСОБА_4
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 296 КК
України, призначивши йому покарання у
виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.

На
підставі ст. ст. 75,
76 КК України ОСОБА_3.
та ОСОБА_4. звільнити від відбування
покарання, якщо вони протягом 2 (двох)
років не вчинять нового злочину і виконають покладені на них обов'язки :
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання
або роботи; періодично з'являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

До
набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_3.
та ОСОБА_4. раніше обраний
запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.

Цивільний позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 солідарно в користь ОСОБА_1 54 (п'ятдесят чотири) грн. 02 коп. витрат
на придбання ліків та 3000 (три тисячі) грн. моральної шкоди.

Цивільний позов
Турійської центральної районної лікарні задовольнити повністю.

Стягнути
з ОСОБА_3 в
користь Турійської центральної районної лікарні, р/р № 2000 в ГДКУ у Волинській
області, МФО 803014, ЗКПО
01983039, 107 (сто сім) грн. 03 коп.
витрат на стаціонарне лікування особи,
яка потерпіла від злочину.

Стягнути з ОСОБА_4
в користь Турійської центральної районної лікарні, р/р № 2000 в ГДКУ у Волинській
області, МФО 803014, ЗКПО
01983039, 107 (сто сім) грн. 03 коп.
витрат на стаціонарне лікування особи,
яка потерпіла від

злочину.

На підставі ст. 81 КПК України речові докази вилучені з місця події металеву ручка до
молотка та його гумову робочу частину,
які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Турійського
РВ УМВС України у Волинській області,
повернути власнику - ОСОБА_1; .
вилучену з місця події пошкоджену скляну пляшку, що знаходиться на зберіганні в камері схову
речових доказів Турійською РВ УМВС України,
знищити.

На вирок суду
може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через
Арійський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.