Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

16 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
та обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0002269 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу підготовчого судового засідання Солом`янського районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, повернуто старшому прокурору відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 .
Прийняте рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки аналіз наведених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, які прокурор вважає встановленими, на думку суду, свідчить про те, що вони істотно суперечать правовій кваліфікації дій ОСОБА_7 за цією статтею.

Також суд у своїй ухвалі послався на те, що в обвинувальному акті відсутні відомості про час і місця заволодіння ОСОБА_7 транспортними засобами потерпілих, тобто про момент закінчення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 КК України, що позбавляє суд можливості встановити місце закінчення зазначеного кримінального правопорушення, що, в свою чергу, впливає на визначення територіальної підсудності кримінального провадження.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_7 .

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор посилається на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить всі передбачені законом відомості, у тому числі щодо часу та місць заволодіння транспортними засобами потерпілих, а тому суд першої інстанції необґрунтовано повернув його прокурору.

Крім цього, як зазначається в апеляційній скарзі прокурора, відповідно до вимог ст. 314 КПК України, при підготовчому судовому засіданні, суд першої інстанції не може надавати оцінку фактичним обставинам кримінального правопорушення та доведеності вини обвинуваченого, а тому його висновки щодо наявності істотних суперечностей між фактичними обставинами кримінального правопорушення та правовою кваліфікацією дій ОСОБА_7 не ґрунтуються на вимогах закону, роз`ясненнях, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» та судовій практиці щодо кваліфікації злочинів, передбачених ст. 289 КК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив її задовольнити; пояснення захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення скарги прокурора; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, за результатами підготовчого судового засідання суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Частиною другою цієї ж норми КПК передбачено, які відомості повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими даними, в ньому повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , який було затверджено 11 грудня 2014 року та направлено до Солом`янського районного суду м. Києва, разом з реєстром матеріалів досудового розслідування, розписками підозрюваного та його захисника про отримання копій обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, а також цивільними позовами потерпілих, зазначений документ містить в собі всі необхідні відомості, які передбачені ст. 291 КПК України, а тому суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для прийняття рішення про його повернення прокурору через невідповідність обвинувального акта вимогам закону.
Посилання в ухвалі суду на те, що фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, які прокурор вважає встановленими, істотно суперечать правовій кваліфікації дій ОСОБА_7 за цією статтею, не давало суду першої інстанції жодних підстав для висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі прокурора, при проведенні підготовчого судового засідання, суд першої інстанції не вправі надавати будь-яку оцінку фактичним обставинам кримінального правопорушення та визначати правильність правової кваліфікації дій підозрюваного.
Обґрунтованими слід визнати також і доводи апеляційної скарги про те, що зазначений в обвинувальному акті спосіб заволодіння ОСОБА_7 транспортними засобами потерпілих (шляхом шахрайства) з об`єктивної сторони повністю охоплюється складом злочину, передбаченого ст. 289 КК України, а тому висновок суду про те, що фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого зазначеною статтею істотно суперечать правовій кваліфікації дій ОСОБА_7 слід визнати такими, що не ґрунтуються на законі.
Висновок суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті відсутні відомості про час і місця заволодіння ОСОБА_7 транспортними засобами потерпілих, тобто про момент закінчення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 КК України, також не може бути визнаний обґрунтованим, оскільки він не відповідає дійсності та змісту обвинувального акту, в якому містяться відомості про час і місце заволодіння транспортними засобами потерпілих окремо по кожному епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом.
За таких обставин, ухвала підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акта прокурору не може бути визнана законною та обґрунтованою.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002269 відносно ОСОБА_7 підлягає скасуванню, оскільки постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а матеріали зазначеного кримінального провадження підлягають поверненню до суду першої інстанції для призначення нового розгляду зі стадії підготовчого провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу підготовчого судового засідання Солом`янського районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року, відповідно до якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002269 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України повернуто старшому прокурору відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/796/740/2015

Категорія: ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України

Головуючий у 1-й інстанції суддя ОСОБА_9

Доповідач - суддя ОСОБА_1