АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/39/15 Головуючий І-ої інстанції
Справа №635/9785/13-к ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.286 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 11.08.2014р., -
В С Т А Н О В И Л А :
Указаним вироком
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Коростишів Житомирської області, громадянин України, з вищою юридичною освітою, не працюючий, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Московського районного суду м.Харкова від 15.07.2013р. за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00грн., -
визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і йому призначено покарання 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

відповідно до ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_9 призначено шляхом складання призначеного цим вироком покарання та покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 15.07.2013р. у виді штрафу в розмірі 850грн., та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки та у виді штрафу у розмірі 850грн., яке відповідно до ч.3 ст.72 КК України постановлено виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний у виді тримання під вартою.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів на проведення експертизи обставин дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 880грн 20коп. та на проведення судової автотехнічної експертизи у розмірі 1078грн.
Як встановив суд, 09 травня 2013 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 керував технічно справним автомобілем "ДЕУ Нубіра", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 та рухався по автодорозі Харків-Липці в селищі Циркуни Харківського району Харківської області з боку міста Харкова зі швидкістю 50 км/год. Під час руху в районі 17 км + 400 м автодороги Харків-Липці ОСОБА_9 проявив неуважність і при виникненні небезпеки для його руху, у вигляді пішохода ОСОБА_11 , яка перетинала проїжджу частину зліва направо по ходу напряму його руху та яку ОСОБА_9 об`єктивно спроможний був виявити, не прийняв своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, створивши небезпеку для інших учасників дорожнього руху чим грубо порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України та допустив наїзд на ОСОБА_11 , внаслідок чого останній заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, а саме: перелом хребта в поперековому відділі, з повним розривом спинного мозку, які спричинили смерть потерпілої ОСОБА_11 на місці події.
Дана дорожньо-транспортна подія відбулась з вини водія ОСОБА_9 , який грубо порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, в яких зазначено, що:
п. 12.3 - "у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди".
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок змінити та призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Вважає, що судом при призначенні покарання не враховано, що за місцем проживання він характеризується позитивно, одружений, а також ті обставини, що при ДТП він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, з місця пригоди не втік, а викликав швидку допомогу та міліцію, намагався надати медичну допомогу потерпілій, в ході досудового розслідування регулярно з`являвся за викликом до слідчого. Просить врахувати, що потерпіла перебувала у стані алкогольного сп`яніння та перетинала дорогу у невстановленому місці. Крім того, вказує, що відшкодував родичам потерпілої моральну та матеріальну шкоду, у зв`язку з чим будь-яких претензій вони до нього не мають.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, прокурора, потерпілого ОСОБА_8 , які вважали вирок та призначене обвинуваченому покарання законним, а апеляційну скаргу необґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на перевірених судом, за згодою учасників судового провадження, в порядку ч. 3 ст.349 КПК України доказах.

Фактичні обставини справи, та винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину ніким не оскаржуються, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції у відповідності зі ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє та переглядає його в межах апеляційної скарги.
Покарання за вчинення ОСОБА_9 зазначеного злочину судом першої інстанції призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України, з урахуванням тяжкості злочину, даних про особу обвинуваченого, з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, серед яких і ті, на яких наголошується в апеляційній скарзі.
Зокрема, судом враховані дані про особу винного, який на психоневрологічному та наркологічному обліку не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, одружений, раніше судимий до штрафу, який ним не погашений, від суду ухилявся та оголошувався у розшук. Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнане щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
За таких обставин, з урахуванням позиції потерпілого, який наполягав на призначенні обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_9 основне та додаткове покарання в мінімальних межах санкції статті у виді позбавлення волі відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, є обґрунтованим, законним та справедливим. Таке покарання сприятиме виправленню та перевихованню ОСОБА_9 і попередженню нових злочинів, а тому доводи його апеляційної скарги щодо звільнення його від реального відбування покарання є необґрунтованими.
Підстав для зміни оскаржуваного вироку у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, як про це ставить питання в апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не вбачає.
Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Харківського районного суду Харківської області від 11.08.2014р. у відношенні ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5