№ 11а-40-2007
червня 2007 року м. Київ
апеляційний суд Центрального регіону в складі: головуючого генерал-майора
юстиції КУЗЬМІНА А.С. , суддів:
підполковників юстиції ПОЛОСЕНКА B.C. та
ЛАШЕВИЧА В. М. , при секретарі ОСТАПОВІЙ
І. В., за участю старшого помічника
військового прокурора Київського гарнізону капітана юстиції РУБАНА Д. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні
матеріали за апеляційною скаргою громадянина ОСОБА_1 на постанову судді
військового місцевого суду Київського гарнізону від 12 квітня 2007 року,
червня 2006 року старший помічник військової прокуратури Київського гарнізону
старший лейтенант юстиції ЛУЗАН В. Л. за результатами прокурорської перевірки
заяви громадянина ОСОБА_1, виніс
постанову про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно командира
військової частини А 0515 ОСОБА_2 за ознаками в його діях злочинів, передбачених
353 і 356 КК України на підставі
ст. 6 п. 2 КПК України - за
відсутністю в його діях складу злочинів.
того ж року ОСОБА_1 оскаржив дану постанову військовому прокурору Київського
гарнізону, а 14 серпня 2006 року
прокурор повідомив скаржника про відсутність підстав для її задоволення. В
подальшому скаржник неодноразово звертався зі скаргами про скасування постанови
помічника прокурора до вищестоящих прокурорів.
лютого 2007 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на вказану постанову від 29
червня 2006 року до Печерського районного суду міста Києва, яка надійшла за підсудністю до військового
місцевого суду Київського гарнізону 14 березня 2007 року і просив поновити йому
строк на звернення зі скаргою до суду.
військового місцевого суду Київського гарнізону від 12 квітня 2007 року ОСОБА_1
відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку на
оскарження постанови помічника військового прокурора Київського гарнізону від
29 червня 2006 року, а скаргу залишено
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції
внаслідок неповноти з'ясування обставин,
що мають значення для справи та неправильного застосування норм
процесуального права, а також просить
скасувати постанову військової прокуратури Київського гарнізону від 29.06.2006
обґрунтування скарги апелянт посилається на те,
що при розгляді його скарги,
судом було порушено підсудність,
оскільки на його думку,
відповідно до вимог ст. 36 КПК України розгляд цієї скарги належить
до компетенції військового апеляційного суду Центрального регіону.
того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1
вказує, що суд дійшов помилкового
висновку про те, що семиденний строк на
оскарження постанови помічника військового прокурора Київського гарнізону від
29 червня 2006 року закінчився 23 серпня 2006 року, оскільки він послідовно оскаржував рішення
відповідних прокурорів, з рішеннями яких
стосовно вказаної постанови він був не згоден,
що відповідає вимогам ст. 236 КПК України. Отримавши рішення
Генерального прокурора України, яке його
також не задовольнило, скаржник 21
лютого 2007 року звернувся до суду.
постанова
суду є однобічною і необґрунтованою,
оскільки на його думку допущено звуження змісту існуючого права
скаржника на оскарження наведеної вище постанови.

Заслухавши
доповідача, виступ прокурора, який вважав необхідним постанову суду
залишити без змін і апеляцію - без задоволення,
а також розглянувши представлені матеріали і обговоривши доводи
апеляції, суд регіону дійшов
висновку, що

постанова
суду повинна бути залишена без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно
до вимог ст. 236-1 КПК України скарга на постанову органу
дізнання, слідчого, прокурора про відмову в порушенні
кримінальної справи подається особою,
інтересів якої вона стосується до районного (міського) суду за місцем
розташування органу або роботи посадової особи,
яка винесла постанову, протягом
семи днів з дня отримання копії постанови,
або з дня отримання повідомлення прокурора про відмову в скасуванні
постанови.

Як
вбачається із судового рішення і матеріалів перевірки, що 25 липня 2006 року ОСОБА_1 отримав
постанову старшого помічника військового прокурора Київського гарнізону від 29
червня 2006 року про відмову в порушенні кримінальної справи з супровідним листом
за № 2598 від 29 червня 2006 року, в
якому було роз'яснено право на оскарження даної постанови прокурору та до суду
відповідно до вимог

ст.
ст. 99-1 і 236-1 КПК України протягом
семи днів з дня отримання даної постанови.

Оскільки
ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою лише 21 лютого 2007 року і будь-яких даних
про наявність поважних причин для пропуску цього строку із матеріалів справи не
вбачається, то суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про відсутність підстав для поновлення процесуального
строку.

Не надав
таких доказів до суду скаржник також до розгляду апеляційної скарги.

Посилання
апелянта на те, що протягом тривалого
часу він звертався зі скаргами на постанову помічника військового прокурора від
29 червня 2006 року, не можуть бути
визнані підставами для поновлення пропущеного процесуального строку.

Всупереч
доводам апелянта підсудність при розгляді його скарги була визначена відповідно
до вимог ст. 236-1 КПК України.

За таких
обставин апеляційний суд не вбачає законних підстав для задоволення апеляції і
скасування постанови військового місцевого суду Київського гарнізону від 12
квітня 2007 року, оскільки судом першої
інстанції не було допущено порушень вимог закону.

На
підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 365,
366 і 377 КПК України, військовий
апеляційний суд Центрального регіону,

ухвалив:

Постанову
військового місцевого суду Київського гарнізону від 12 квітня 2007 року про
відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку
на оскарження постанови старшого помічника військового прокурора Київського
гарнізону від 29 червня 2006 року про відмову в порушенні кримінальної справи
стосовно ОСОБА_2 та залишення скарги без розгляду - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без
задоволення.