Ухвала

Іменем україни

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Коротких О.А. та Гриціва М.І.,

розглянувши в судовому засіданні в
місті Києві 3 червня 2008 року кримінальну справу за касаційними скаргами
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову
Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 грудня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 23 лютого 2007 року,

встановила:

постановою
прокурора Жовтневого району міста Маріуполя від 20 березня 2006 року було
відмовлено в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_1, який просив
притягнути до кримінальної відповідальності посадових осіб Маріупольського
гуманітарного університету та Маріупольського медичного училища за видачу
недійсного атестату про загальну освіту та академічної довідки, а також за
відрахування його з університету, за ознаками злочинів, передбачених ст.ст.
183, 364, 366, 367, 365 КК України. Мотивуючи своє рішення, прокурор послався
на те, що у матеріалах дослідчої перевірки не було встановлено достатніх даних
про подію злочинів.

Постановою
Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 грудня 2006
року, залишеною без зміни ухвалою апеляційного суду Донецької області від 23
лютого 2007 року, скарга ОСОБА_1 була залишена без задоволення.

У касаційних скаргах, як можна
зрозуміти з їх змісту, скаржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати постанову
прокурора та судові рішення, оскільки вважають, що у матеріалах перевірки є
достатньо даних про вчинення посадовими особами навчальних закладів діянь,
пов'язаних з неправомірним використанням свого службового становища.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
вимог ст.ст. 94, 99 КПК України кримінальна справа може бути порушена тільки в
тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.
При відсутності підстав до порушення кримінальної справи прокурор, слідчий,
орган дізнання або суддя своєю постановою відмовляють у порушенні кримінальної
справи.

Як убачається з
матеріалів справи, прокурор, мотивуючи своє рішення про відмову в порушенні
кримінальної справи, послався на рішення суду в цивільній справі від 05
листопада 2004 року про визнання правомірними дій посадових осіб приймальної
комісії Маріупольського медичного училища про недопуск ОСОБА_1 до складання
іспитів; факт отримання під розписку ОСОБА_1 в прокуратурі району атестата про
загальну освіту з додатками до нього, а також матеріали перевірки достовірності
зазначеного документа.

Посилаючись на
ці та інші наведені в постанові відомості, прокурор не виявив достатніх даних,
які б свідчили про неправомірність дій посадових осіб навчальних закладів.

Суд першої
інстанції обґрунтовано погодився з постановою прокурора, оскільки під час
судового розгляду скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не пред'явили інших даних, які б
заперечували її висновки.

Не погоджуючись
з рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, в яких
навели аргументи, аналогічні доводам скарг. Оскільки ці твердження не
спростовували висновки місцевого суду, апеляційний суд після ретельної
перевірки обґрунтовано залишив апеляцію без задоволення.

У касаційних
скаргах по суті наведені ті ж міркування, які не дають підстав для прийняття
іншого рішення.

Розгляд справи
проводився з додержанням вимог процесуального закону; висновки судів належним
чином умотивовані.

З огляду на наведене, керуючись ст.
394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а
:

відмовити у задоволенні касаційних
скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

С у д д і:

Паневін В.О. Коротких
О.А. Гриців
М.І.