Номер провадження: 11-кп/785/703/15
Номер справи місцевого суду: 496/524/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

та обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 05 березня 2015 р., яким

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, громадянин України, освіта середня, одружений, тимчасово не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.286 КК України до покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1(один) рік.;

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном на 1(один) рік та покладено обов`язки передбачені ст. 76 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_7 засуджений за те, що 28.08.2012 року, близько 18.00 годин, у світлу пору доби, керуючи технічно справним автомобілем ЗИЛ-130 СПГ, р/н НОМЕР_1 , здійснюючи виїзд з прилеглої території АЗС ШЕЛ на дорогу М-0501 - Об`їзна дорога м. Одеси на 20 км.+400 м., не впевнився в тому, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам руху, виїжджаючи на головну дорогу з автозаправної станцій, з подальшим перестроюванням на сусідні смуги, маючи об`єктивну можливість візуально визначати транспортні засоби, що здійснюють рух по головній дорозі, не надав перевагу в русі зазначеним транспортним засобам та допустив зіткнення з автомобілем АУДІ, р/н НОМЕР_2 та автобусом Фольцваген ЛТ-35, р/н НОМЕР_3 .

У наслідок дорожньо-транспортної події пасажир автобуса Фольцваген ЛТ-35, р/н НОМЕР_3 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №138 від 27.08.2013 р.

Своїми діями водій ОСОБА_7 допустив порушення вимог п.п. 2.3 б, 10.1, 10.2, 10.3 Правил дорожнього руху, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, не оскаржуючи кваліфікацію скоєного та вину в скоєному кримінальному правопорушенні, просить вирок суду змінити в частині призначення йому міри покарання, а саме: звільнити його від додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив не позбавляти його водійських прав, так як робота водія єдине джерело доходів його сім`ї; прокурора, який вважає скаргу ОСОБА_7 безпідставною, так як суд першої інстанції на підставі ст. 75 КК України звільнив обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування як основного так і додаткового покарання; перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог КПК України.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи та ніким не оскаржується. Учасники судового провадження визнали недоцільним досліджувати докази по справі, а тому справа розглянута з дотриманням вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Врахувавши обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, суд першої інстанції обрав обвинуваченому ОСОБА_7 міру покарання з дотриманням вимог ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого.

ОСОБА_7 , не оскаржуючи кваліфікацію скоєного та свою вину, вважає, що суд не врахувавши всі обставини правопорушення, повне відшкодування шкоди, а також, що професія водія єдине джерело доходів його сім`ї, позбавив його права керувати транспортними засобами.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, врахувавши ступень тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, повне відшкодування шкоди застосував ст. 75 КК України, звільнив обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування як основного так і додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Колегія суддів вважає вирок суду законним, обґрунтованим та бачить підстав для задоволення апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 407, 409, 412, КПК України, колегія суддів судової палати, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення

Вирок Біляївського районного суду Одеської області від 05 березня 2015 р., яким

ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.286 КК України до покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1(один) рік, та звільнений на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання з випробувальним терміном на 1(один) рік, залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали суду.

Колегія суддів апеляційного
суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3