ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
№ 1кп/0202/248/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2013 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Дружиніна
К.М.

при секретарі - Дьяченко О.І.

за участю прокурора - Головко В.В.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні обвинувальний акт у
кримінальному провадженні № 0002779
відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м. Верховцево
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області, громадянки
України, не працюючої, раніше не
судимої, проживаючої за адресою:
АДРЕСА_1; за фактом скоєння
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.186 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_2, 16 травня 2013 року
близько 13 години 45 хвилин, перебуваючи
біля другого під'їзду будинку № 96 по
вул. Калинова у м. Дніпропетровську,
побачила потерпілу ОСОБА_3, біля якої на
лаві знаходилась сумка, після чого у
обвинуваченої раптово виник умисел на
відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_2, діючи
умисно, із корисливих мотивів, підійшла
до потерпілої, розмовляла з нею, після
чого забрала з лави, тобто відкрито
викрала чуже майно належне потерпілій,
а саме сумку в якій знаходились грошові
кошти в сумі 443 гривні, спричинивши
матеріальну шкоду на зазначену суму,
після того з місця вчинення злочину
зникла, не реагуючи на вимогу
потерпілої про повернення викраденого
майна.

ОСОБА_2 свою вину визнала частково та
пояснила суду, що 16 травня 2013 року
близько 13 години 45 хвилин, біля другого
під'їзду будинку № 96 по вул. Калинова у
м. Дніпропетровську, вона пропонувала
потерпілій ОСОБА_3 придбати у неї
постільну білизну, але потерпіла
відмовилась. Вона зібрала свої речі та
пішла від потерпілої. Можливо разом з
своїми речами вона випадково загорнула
сумку потерпілої. За рогом будинку її
наздогнав чоловік, який повідомив, що
вона пограбувала літню жінку. Коли вона
дістала свої речі, звідти випала сумка
потерпілої. Визнала себе винною в тому,
що випадково взяла чужу сумку. Вона не
чула криків потерпілої про повернення
сумки.

Про винність ОСОБА_2, суд робить
висновок виходячи з наступних доказів.

Потерпіла ОСОБА_3 суду пояснила, що 16
травня 2013 року близько 13 години 45
хвилин, вона сиділа на лаві біля
другого під'їзду будинку № 96 по вул.
Калинова у м. Дніпропетровську, поруч
на лаві знаходилась належна їй сумка з
грошовими коштами. До неї підійшла
ОСОБА_2, запропонувала придбати у неї
постільну білизну, але вона
відмовилась. ОСОБА_2 взяла свої речі і
пішла. При цьому потерпіла побачила, що
обвинувачена несла в правій руці
належну потерпілій сумку. Вона почала
кричати вслід ОСОБА_2, щоб остання
повернула їй сумку, але обвинувачена не
реагувала, прискорила ходу та
повернула за будинок. За станом свого
здоров'я та віку, вона не мала змоги
наздогнати обвинувачену, тому
попросила про допомогу двох чоловіків,
які проходили поруч. Один із чоловіків
підійшов до неї, а другий наздогнав
обвинувачену та повернув її разом з
викраденою сумкою, в якій знаходились
грошові кошти в сумі 443 гривні.

Згідно з поясненнями свідків ОСОБА_4,
ОСОБА_5, 16 травня 2013 року близько 13
години 45 хвилин, вони проходили біля
будинку № 96 по вул. Калинова у м.
Дніпропетровську, де почули, як кричала
потерпіла, що її пограбували. В цей час
побачили, як від потерпілої
віддаляється обвинувачена за рогом
будинку, в її руках були дві сумки.
ОСОБА_5 підбіг до потерпілої, а ОСОБА_4
наздогнав обвинувачену вже за
будинком, вона кинула сумки з рук.
Обвинувачена пояснила свідку, що сумку
потерпілої кинула і втекла якась
невідома їй жінка, хоча навкруги нікого
не було. Він підібрав сумки, взяв
обвинувачену за руку та повернув до
потерпілої. Як пояснила потерпіла, одна
з тих сумок належала їй, в ній
знаходились грошові кошти. Тобто,
зазначені свідки бачили сумку
потерпілої в руках обвинуваченої.

Зазначені обставини також
підтверджуються: протоколом огляду
місця події, під час якого встановлено
місце скоєння злочину, вилучена у
обвинуваченої господарська сумка з
грошовими коштами, належними
потерпілій (а.п.13-14); які визнані
речовими доказами по кримінальному
провадженню та повернуті потерпілій
(а.п.16); протоколу пред'явлення особи для
впізнання (а.п.26-28), відповідно до якого
потерпіла ОСОБА_3 впізнала
обвинувачену ОСОБА_2, як особу яка
відкрито викрала належну потерпілій
сумку з грошима; протоколів
одночасного допиту осіб (а.п.50-53, 54-57), в
ході яких свідок ОСОБА_4 та потерпіла
ОСОБА_3 пояснили всі обставини скоєного
злочину та спростували пояснення
обвинуваченої.

Суд розцінює часткове визнання своєї
вини обвинуваченою, як бажання
уникнути відповідальності за скоєний
злочин, та вважає її покази
безпідставними та надуманими.

Аналізуючи досліджені по
кримінальному провадженню докази, суд
критично ставиться до пояснення
обвинуваченої, що вона випадково
забрала сумку потерпілої, бо вони
спростовуються категоричним
поясненнями потерпілої ОСОБА_3, свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідно до яких
обвинувачена забрала з лави сумку
потерпілої та окремо утримуючи її в
руці покинула місце вчинення злочину.
Коли обвинувачена була затримана
свідком ОСОБА_4, вона кинула сумку
потерпілої з рук на землю. Потерпіла
ОСОБА_3, свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 бачили, як
обвинувачена утримувала в руці сумку
потерпілої, таким чином спростовані
свідчення ОСОБА_2 про те, що сумка
потерпілої можливо потрапила до її
речей випадково.

Пояснення потерпілої та свідків в
цілому підтверджуються дослідженими
матеріалами кримінального
провадження. Досліджені під час
судового розгляду докази є належними
та допустимими.

Таким чином, суд дійшов висновку про
доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_2,
у відкритому викраденні чужого майна
(грабіж), а саме у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 186 КК України.

При призначенні виду та розміру
покарання, необхідного та достатнього
для виправлення обвинуваченої та
попередження вчинення нею нових
кримінальних правопорушень, суд
враховує ступінь тяжкості скоєного
кримінального правопорушення, яке є
злочином середньої тяжкості, дані про
особу обвинуваченої, яка
характеризується задовільно, раніше не
судима, але суспільно-корисною працею
не займається. Обвинувачена має на
утриманні неповнолітню дитину, що
судом враховується як пом'якшуюча її
покарання обставина. Суд не може
прийняти до уваги, як пом'якшуючу
покарання обвинуваченої обставину -
відшкодування потерпілій завданої
матеріальної шкоди, про що стверджує
захисник обвинуваченої. Судом
встановлено, що викрадене майно було
повернуто потерпілій завдяки свідкам,
які затримали обвинувачену, а не з
власної ініціативи ОСОБА_2

До обставини, яка обтяжує покарання,
суд відносить вчинення злочину
відносно особи похилого віку
(потерпіла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2).

Виходячи з викладеного, суд вважає, що
виправлення обвинуваченої можливе
тільки в умовах ізоляції, при
призначенні покарання у вигляді
позбавлення волі. Враховуючи обставини
зазначеного кримінального
правопорушення у суду не виникає
переконання в тому, що виправлення
обвинуваченої можливе при призначенні
іншого виду покарання, при цьому
підстав для застосування ст.75 КК
України, суд не вбачає.

Речові докази: господарську сумку і
грошові кошти у сумі 443 гривні, які
зберігаються у потерпілої, суд вважає
за необхідне повернути власнику.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винною в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та
призначити їй покарання у вигляді
одного року позбавлення волі.

Строк відбуття покарання
відраховувати з 27 вересня 2013 року, міру
запобіжного заходу відносно ОСОБА_2
обрати у вигляді тримання під вартою,
взявши її під варту в залі суду.

Речові докази: господарську сумку і
грошові кошти у сумі 443 гривні, які
зберігаються у потерпілої - повернути
власнику ОСОБА_3

На вирок може бути подана апеляція в
судову палату по кримінальним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області на протязі тридцяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий:
К.М. Дружинін