Справа № 595/1303/15-к
Провадження №1-кп/595/92/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.07.2015

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000028 від 20 січня 2015 року, по обвинувальному акту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, одруженої, пенсіонерки, не судимої,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 01.09.1999 року відповідно до наказу відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області №115-к від 30.08.1999 призначено директором Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів, і вона є відповідальною особою, яка здійснює організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.

Згідно посадової інструкції директора Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів ОСОБА_4 здійснює загальне керівництво всіма напрямами діяльності школи відповідно з її Статутом і законодавством України; визначає штатний розпис; вирішує фінансові, господарські та інші питання, що виникають в процесі діяльності школи; планує, координує і контролює роботу педагогічних та інших працівників школи; здійснює підбір, прийом на роботу та розподіл кадрів технічного і допоміжного персоналу.

Наказом директора Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів Тернопільської області ОСОБА_4 №113 від 01.03.2007 «Про призначення на 0,5 ставки ОСОБА_6 гардеробником» ОСОБА_6 прийнято на роботу на 0,5 ставки гардеробником.

Відповідно до наказу директора Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів Тернопільської області ОСОБА_4 №31 від 12.10.2011 «Про призначення кочегарів» ОСОБА_6 з 12.10.2011 прийнято на роботу опалювачем.

Наказом директора Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів Тернопільської області №10 від 17.04.2012 «Про завершення опалювального сезону 2011-2012 навчального року» ОСОБА_6 звільнено з посади оператора газових котлів.

В квітні 2012 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 виник злочинний намір на складання та видачу завідомо неправдивих табелів використання робочого часу і підрахунку зарплати.

Реалізуючи свій злочинний намір, директор Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів Тернопільської області ОСОБА_4 , будучи службовою особою, в квітні 2012 року, діючи умисно, вказала діловоду Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів ОСОБА_7 підготувати текст табеля використання робочого часу і підрахунку зарплати за квітень 2012 року, в якому зазначити відомості про те, що ОСОБА_6 з 24.04.2012 по 30.04.2012, перебуваючи на посаді гардеробника, відпрацював 20 годин робочого часу, а на посаді оператора газових котлів - 40 годин робочого часу, яка виконуючи вимогу ОСОБА_4 , не будучи обізнаною із її протиправним умислом, спрямованим на вчинення службового підроблення вказаного табеля використання робочого часу і підрахунку зарплати, надрукувала текст цього табеля із зазначеним змістом та передала його ОСОБА_4 .

В подальшому, ОСОБА_4 особисто підписала, завірила печаткою Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів та видала його в бухгалтерію відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації для нарахування та виплати зарплати за відпрацьований робочий час ОСОБА_6 , знаючи, що насправді ОСОБА_6 з 24.04.2012 по 30.04.2012 не працював в Бучацькій середній загальноосвітній школі №2 І-ІІІ ступенів Тернопільської області, оскільки в даний період перебував за межами України.

Надалі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на службове підроблення табелів використання робочого часу і підрахунку зарплати, в травні 2012 року, діючи умисно, вказала діловоду Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів ОСОБА_7 підготувати текст табеля використання робочого часу і підрахунку зарплати за травень 2012 року, в якому зазначити відомості про те, що ОСОБА_6 з 01.05.2012 по 23.05.2012, перебуваючи на посаді гардеробника, відпрацював 112 годин робочого часу, яка виконуючи вимогу ОСОБА_4 , не будучи обізнаною із її протиправним умислом, спрямованим на вчинення службового підроблення вказаного табеля використання робочого часу і підрахунку зарплати, надрукувала текст цього табеля із зазначеним змістом та передала його ОСОБА_4 .

В подальшому, ОСОБА_4 особисто підписала, завірила печаткою Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів та видала його в бухгалтерію відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації для нарахування та виплати зарплати за відпрацьований робочий час ОСОБА_6 , знаючи, що насправді ОСОБА_6 з 01.05.2012 по 23.05.2012 не працював в Бучацькій середній загальноосвітній школі №2 І-ІІІ ступенів Тернопільської області, оскільки в даний період перебував за межами України.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, директор Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів Тернопільської області ОСОБА_4 , будучи службовою особою, в жовтні 2012 року, діючи умисно, вказала діловоду Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів ОСОБА_8 підготувати текст табеля використання робочого часу і підрахунку зарплати за жовтень 2012 року, в якому зазначити відомості про те, що ОСОБА_6 з 23.10.2012 по 31.10.2012, перебуваючи на посаді гардеробника, відпрацював 56 годин робочого часу, яка виконуючи вимогу ОСОБА_4 , не будучи обізнаною із її протиправним умислом, спрямованим на вчинення службового підроблення вказаного табеля використання робочого часу і підрахунку зарплати, надрукувала текст цього табеля із зазначеним змістом та передала його ОСОБА_4 .

Надалі, ОСОБА_4 особисто підписала, завірила печаткою Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів та видала його в бухгалтерію відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації для нарахування та виплати зарплати за відпрацьований робочий час ОСОБА_6 , знаючи, що насправді ОСОБА_6 з 23.10.2012 по 31.10.2012 не працював в Бучацькій середній загальноосвітній школі №2 І-ІІІ ступенів Тернопільської області, оскільки в даний період перебував за межами України.

Відповідно до наказу директора Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І - ІІІ ступенів Тернопільської області ОСОБА_4 №29 від 17.10.2012 «Про призначення ОСОБА_6 опалювачем», ОСОБА_6 гардеробника школи, з 17.10.2012 прийнято на посаду опалювача на час опалювального сезону.

Наказом директора Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів Тернопільської області ОСОБА_4 від 29.04.2012 №11 «Про звільнення операторів палильні» ОСОБА_6 звільнено з посади оператора палильні з 29.04.2013.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, директор Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів Тернопільської області ОСОБА_4 , будучи службовою особою, в квітні 2013 року, діючи умисно, вказала діловоду Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів ОСОБА_8 підготувати текст табеля використання робочого часу і підрахунку зарплати за квітень 2013 року, в якому зазначити відомості про те, що ОСОБА_6 з 11.04.2013 по 30.04.2013, перебуваючи на посаді гардеробника, відпрацював 56 годин робочого часу, а на посаді оператора палильні - 18 годин робочого часу, яка виконуючи вимогу ОСОБА_4 , не будучи обізнаною із її протиправним умислом, спрямованим на вчинення службового підроблення вказаного табеля використання робочого часу і підрахунку зарплати, надрукувала текст цього табеля із зазначеним змістом та передала його ОСОБА_4 .

Надалі, ОСОБА_4 особисто підписала, завірила печаткою Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів та видала його в бухгалтерію відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації для нарахування та виплати зарплати за відпрацьований робочий час ОСОБА_6 , знаючи, що насправді ОСОБА_6 з 11.04.2013 по 30.04.2013 не працював в Бучацькій середній загальноосвітній школі №2 І-ІІІ ступенів Тернопільської області, оскільки в даний період перебував за межами України.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, директор Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів Тернопільської області ОСОБА_4 , будучи службовою особою, в травні 2013 року, діючи умисно, вказала діловоду Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів ОСОБА_8 підготувати текст табеля використання робочого часу і підрахунку зарплати за травень 2013 року, в якому зазначити відомості про те, що ОСОБА_6 з 14.05.2013 по 31.05.2013, перебуваючи на посаді гардеробника, відпрацював 56 годин робочого часу, яка виконуючи вимогу ОСОБА_4 , не будучи обізнаною із її протиправним умислом, спрямованим на вчинення службового підроблення вказаного табеля використання робочого часу і підрахунку зарплати, надрукувала текст цього табеля із зазначеним змістом та передала його ОСОБА_4 .

В подальшому, ОСОБА_4 особисто підписала, завірила печаткою Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів та видала його в бухгалтерію відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації для нарахування та виплати зарплати за відпрацьований робочий час ОСОБА_6 , знаючи, що насправді ОСОБА_6 з 14.05.2013 по 31.05.2013 не працював в Бучацькій середній загальноосвітній школі №2 І-ІІІ ступенів Тернопільської області, оскільки в даний період перебував за межами України.

Окрім цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, директор Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів Тернопільської області ОСОБА_4 , будучи службовою особою, в червні 2013 року, діючи умисно, вказала діловоду Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів ОСОБА_8 підготувати текст табеля використання робочого часу і підрахунку зарплати за червень 2013 року, в якому зазначити відомості про те, що ОСОБА_6 з 01.06.2013 по 10.06.2013, перебуваючи на посаді гардеробника, відпрацював 48 годин робочого часу, яка виконуючи вимогу ОСОБА_4 , не будучи обізнаною із її протиправним умислом, спрямованим на вчинення службового підроблення вказаного табеля використання робочого часу і підрахунку зарплати, надрукувала текст цього табеля із зазначеним змістом та передала його ОСОБА_4 .

Надалі, ОСОБА_4 особисто підписала, завірила печаткою Бучацької середньої загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступенів та видала його в бухгалтерію відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації для нарахування та виплати зарплати за відпрацьований робочий час ОСОБА_6 , знаючи, що насправді ОСОБА_6 з 01.06.2013 по 10.06.2013 не працював в Бучацькій середній загальноосвітній школі №2 І-ІІІ ступенів Тернопільської області, оскільки в даний період перебував за межами України.

Такі умисні дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.1 ст.366 КК України, як складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

26 червня 2015 року згідно вимог ст.472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості між прокурором прокуратури Бучацького району Тернопільської області ОСОБА_3 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000028 від 20.01.2015 року, та обвинуваченою у цьому проваджені ОСОБА_4 та захисником обвинуваченої ОСОБА_5 .

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.1 ст.366 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 .

Угодою передбачено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст.476 КПК України.

Вислухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час судового засідання.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст.65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставину, яка пом`якшуює покарання, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадження може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до вимог ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої заявив клопотання про застосування до ОСОБА_4 амністії, звільнивши її від відбування покарання, оскільки вона пенсійного віку, повністю визнає свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення від відбування покарання обвинуваченого на підставі п. "г" ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році".
Як встановлено ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
19.04.2014 р. набрав чинності Закон України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).
Відповідно до ст. 9 Закону України "Про амністію у 2014 році" питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п."г" ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, підлягають особи, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України. Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачена визнає повністю, щиро кається у вчиненому.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої амністії, передбачених ст.4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України "Про амністію у 2014 році", судом не встановлено, амністія до неї раніше не застосовувалась.
За таких обставин суд, вважає, що на обвинувачену поширюється дія Закону України "Про амністію у 2014 році", а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченій наслідки застосування амністії, а саме, що у разі застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до неї не може бути застосована.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, п.«г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» суд ,

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 червня 2015 року між прокурором прокуратури Бучацького району та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 20 січня 2015 року.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.366 КК України, призначити узгодженне сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

На підставі п.«г» ст.1 Закону України «Про амністіюу 2014 році» засуджену ОСОБА_4 звільнити від призначеного судом покарання.

Стягнути із ОСОБА_4 витрати за проведення почеркознавчої експертизи в сумі 768(сімсот шістдесят вісім) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1