Справа № 466/3567/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«08» червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львов, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою - АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 в кінці листопада 2013 року (точної дати органом досудового слідства не встановлено), перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, діючи протиправно, переконавшись, що за його діями з сторонніх осіб ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав ноутбук марки «Samsung», модель NP-R540JTOIUA, серійний номер ZY6893АВ101356, чорного та коричневого кольорів, який належав потерпілому ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальної шкоди у розмірі 4899 грн. У подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 27 березня 2015 року, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, діючи протиправно, переконавшись, що за його діями з сторонніх осіб ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Lenovo A356», білого кольору, вартістю 2004 грн., в якому знаходились сім-карти мобільних операторів стільникового зв`язку ТОВ «Астеліт» та «Київстар», вартістю 20 грн. кожна, чохлом від мобільного телефону вартістю 149 грн., заподіявши потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 2193 грн.

В ході досудового розслідування між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 13 травня 2015 року в м. Львові відповідно до вимог ст.471 КПК України була укладена угода про примирення між сторонами кримінального провадження, яка долучена до обвинувального акта. За умовами вищевказаної угоди ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна та в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання: за ч.1 ст.185 КК України у виді 80 годин громадських робіт, за ч.2 ст. 185 КК України у виді одного року обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 70 Кк України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді одного року обмеження волі та у відповідності до ст. 75 КК України його звільнено від відбування даного покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку один рік. Також обвинувачений зобов`язується повернути потерпілому ОСОБА_5 кошти за завдану шкоду в розмірі 7092 грн. протягом шести місяців з дня затвердження угоди про примирення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся та просить затвердити угоду про примирення, яка була укладена між ним та потерпілим його батьком ОСОБА_5 13 травня 2015 року.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень повністю доведена та його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, оскільки своїми умисними діями він вчинив таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, та за ч. 2 ст. 185 КК України, так як своїми умисними діями він вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно.

Відтак суд вважає, що слід затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 471 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України, учасники судового провадження просять таку угоду затвердити, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкціям ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, характеру і тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого ОСОБА_4 та укладення даної угоди між сторонами кримінального провадження було добровільним.

Підстав для відмови у затвердженні укладеної між сторонами угоди про примирення суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 471, 474, 475 КПК України, суд

з а с у д и в :

Затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження, яка укладена 13 травня 2015 року в м. Львові між потерпілим ОСОБА_5 , з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з другої сторони, в кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 березня 2015 року за №0001025, відносно ОСОБА_4 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 185 КК України 80 (вісімдесят) годин громадських робіт;

- за ч.2 ст. 185 КК України один рік обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти орган кримінально виконавчої системи про зміну місця свого проживання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

СуддяОСОБА_1