Справа № 548/2477/13-к
Провадження №1-кп/548/177/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2013 року
м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської
області
у складі: судді -
Миркушіної Н.С.,
за
участю: секретаря - Магула С.І.,

прокурора - Снісаренко Г.О.,

обвинуваченої -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Хорол
Полтавської області кримінальне
провадження по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.
Прилуки Чернігівської області,
українки, громадянки України, освіта
повна загальна середня, не працюючої не
одруженої, мешканки АДРЕСА_1, не
судимої,

у вчинені кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190
КК України,

в с т а н о в и в :

27.11.2013 року ОСОБА_1 перебувала в місті
Гребінка о особистих справах. Цього ж
дня близько 14 години 15 хвилин ОСОБА_1
знаходячись на території залізничного
вокзалу ст. Гребінка Південної
залізниці та чекаючи на відправлення
дизель-поїзду сполученням
«Гребінка-Прилуки», побачила біля
платного туалету ст. Гребінка
незнайомого раніше чоловіка, який йшов
до туалету та тримав у руках телефон. В
той час у неї виник умисел на
викрадення телефону. З цією метою
ОСОБА_1 попросила у незнайомого
чоловіка телефон, повідомивши
неправдиві відомості, що хоче
зателефонувати знайомій, аргументуючи
це тим, що її телефон не працює,
запевнивши чоловіка у правдивості
своїх дій. Створюючи видимість, що
здійснює дзвінок, ОСОБА_1, побачивши, що
чоловік зайшов до туалету, діючи умисно
і протиправно, користуючись тим, що
власник телефону відсутній, маючи
намір на таємне викрадення чужого
майна, а саме мобільного телефону марки
«Nokia» модель « 6300», вартість якого
згідно проведеної товарознавчої
експертизи від 28.11.2013 року становить 288
гривень, шляхом обману і користуючись
довірою власника телефону ОСОБА_2,
діючи умисно і протиправно, з
корисливих мотивів, привласнила даний
телефон і пішла з викраденим майном з
перону залізничного вокзалу до касових
приміщень, розпорядившись викраденим
майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_1 завдала
потерпілому ОСОБА_2 матеріальних
збитків на загальну суму 288 гривень.

В судовому засіданні
обвинувачена ОСОБА_1 свою вину в
скоєному визнала повністю, пояснення
дала аналогічні до фабули
обвинувачення, щиро розкаялася у
скоєному, просить її суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини
обвинуваченою її вина підтверджується
зібраними по справі доказами,
дійсність та достовірність яких
учасниками судового розгляду не
оспорюється.

Оскільки обставини справи
ніким із учасників судового розгляду
не оспорюються, ОСОБА_1 та інші учасники
судового розгляду правильно розуміють
зміст цих обставин, сумнівів у
добровільності їх позиції немає та їм
роз'яснено про позбавлення права
оспорювати ці фактичні обставини
справи у апеляційному порядку, суд
відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України
визнав за недоцільне дослідження
доказів стосовно цих обставин справи.

Дії обвинуваченої ОСОБА_1 вірно
кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України,
оскільки вона своїми умисними діями,
скоїла заволодіння чужим майном шляхом
обману та зловживання довірою
(шахрайство).

Таким чином, ОСОБА_1 своїми умисними
діями вчинив кримінальне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190
КК України, а саме заволодіння чужим
майном шляхом обману та зловживання
довірою (шахрайство).

Призначаючи покарання
обвинуваченій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 190 КК
України, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, дані про особу
обвинуваченої, яка характеризується за
місцем проживання посередньо, щиро
розкаялася в скоєному, завдані збитки
повністю відшкодувала потерпілому
ОСОБА_2 Суд також враховує думку
потерпілого ОСОБА_2, який не наполягає
на суворій мірі покарання для
обвинуваченої ОСОБА_1, а також
обставини, що пом'якшують покарання.

Згідно ст. 66 КК України
обставинами, що пом"якшують покарання
обвинуваченої є щире каяття та
добровільне повне відшкодування
завданих збитків.

Згідно ст. 67 КК України обставин,
що обтяжують покарання обвинуваченої,
суд не вбачає.

З урахуванням вище викладеного,
суд приходить до переконання, що
виправлення та перевиховання
обвинуваченої ОСОБА_1 можливо без
ізоляції від суспільства з
призначенням покарання в межах санкції
статті, передбачаючої
відповідальність за скоєне з
застосуванням ст. 75 КК України.

Враховуючи те, що обвинуваченій ОСОБА_1
призначається покарання у виді
обмеження волі із застосуванням
іспитового строку згідно ст. 75 КК
України, під час досудового
розслідування до неї не був
застосований запобіжний захід і на
даний час відсутні ризики того, що
обвинувачена ОСОБА_1 до вступу вироку в
законну силу може ухилятися від явки до
кримінально-виконавчої інспекції, суд
вважає, що до обвинуваченої ОСОБА_1 не
слід застосовувати запобіжний захід до
вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов по даному
кримінальному провадженню не зявлявся.

Судові витрати відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує
відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
31, 176-179, 369 - 371, 373 - 376, 394, 395 КПК України,
суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та
призначити їй покарання у виді 1
(одного) року обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від призначеного покарання з
випробуванням, встановивши їй
іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України
зобов'язати ОСОБА_1 в період іспитового
строку не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи або навчання; періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно засудженої
ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу
не застосовувати.

Речовий доказ по справі у вигляді
мобільного телефону марки «Nokia» модель
« 6300», який переданий на зберігання
ОСОБА_2 - залишити його власнику ОСОБА_2,
анулювавши схоронну розписку.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України
копію вироку негайно після його
проголошення вручити засудженій та
прокурору, інші учасники судового
провадження копію вироку суду мають
право отримати після подачі
відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Полтавської області
протягом 30 днів з дня його проголошення
шляхом подачі апеляції через
Хорольський районний суд, за
виключенням оскарження обставин, які
ніким не оспорювалися та не
досліджувалися в суді.

Головуючий:
Н.С. Миркушіна