Справа № 4-88
ПОСТАНОВА

7 лютого 2007 року

Оболонський районний суд м. Києва у складі

головуючого -
судді Тютюн Т.М.

при секретарі Снісар Т.В.,

за участю прокурора Швацької СВ.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м.
Києві від 31.12.2006 року про порушення
кримінальної справи щодо нього за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.27,
ч.І ст.205 КК України,

установив:

Оскаржуваною
постановою порушено кримінальну справу НОМЕР_1щодоОСОБА_1 за ознаками
злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.І ст.205 КК України.

ОСОБА_1звернувся
до суду із скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову, а
кримінальну справу .НОМЕР_1щодо нього закрити за відсутністю складу злочину,
посилаючись на наступні обставини.

Відповідно до
ст.205 КК України фіктивне підприємництво - створення або придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з
метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності,
щодо яких є заборона. Він же погодився зареєструвати на своє ім'я підприємство
з метою його подальшого відчуження. Особа, що запропонувала це зробити,
пообіцяла грошову винагороду і запевнила, що такі дії не порушують чинного
законодавства України. Тому мети прикриття будь-якої незаконної діяльності чи
здійснення заборонених видів діяльності він не мав.

Суб'єктивна
сторона складу злочину, передбаченого ст.205 КК України, характеризується
прямим умислом і спеціальною метою. Оскільки йшла домовленість про відчуження
підприємства і умислу прикрити незаконну діяльність або здійснювати заборонену
діяльність він не мав, в його діях відсутній склад злочину. Крім цього, він
особисто звертався до податкової міліції Оболонського району м. Києва, де після зникнення особи, що запропонувала
зареєструвати підприємство, надавав пояснення, а потім звертався до
Оболонського районного суду м. Києва з позовною заявою про визнання установчих
документів та свідоцтва платника податку недійсними. І рішенням Оболонського
районного суду м. КиєваІНФОРМАЦІЯ_1позов було задоволено.

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав та просив
її задовольнити.

Прокурор не
погодився з доводами скарги, зазначаючи про достатність приводів та підстав до
порушення кримінальної справи спочатку за фактом вчинення злочину,
передбаченого ч.1 ст.205 КК України, а потім і щодо ОСОБА_1 - за ч.5 ст.27,
ч.І ст.205 КК України. На підставі викладеного прокурор вважав постанову про
порушення кримінальної справи законною та обґрунтованою і просив залишити
скаргу без задоволення.

Дослідивши
матеріали кримінальної справи НОМЕР_1, заслухавши пояснення скаржника, думку
прокурора, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з п.4
Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникають
під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого,
прокурора про порушення кримінальної справи" ІНФОРМАЦІЯ_2, розглядаючи
скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суддя вправі з'ясовувати
лише такі питання: чи були наявними на час порушення справи передбачені ч. 1
ст.94 КПК України приводи; чи мала особа, яка порушила справу, достатньо даних,
що вказували на наявність ознак злочину (ч.2 ст.94 КПК України); чи компетентна
особа прийняла рішення про порушення кримінальної справи і чи було додержано нею встановлений для
цього порядок (ст.98 КПК України).

Згідно з ч.І
ст.98 КПК України при наявності приводів і підстав, зазначених у статті 94
цього Кодексу, прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані винести
постанову про порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до
порушення справи, статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується
справа, а також дальше її спрямування.

З матеріалів
кримінальної справи вбачається, що 16.05.2006 року слідчим СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м.
Києві за матеріалами перевірки діяльності ТОВ «Консалтингова-Група-Легіон», які
надійшли з ДПІ у Оболонському районі м. Києва, порушено кримінальну справу за
фактом вчинення злочину, передбаченого ч.І ст.205 КК України, тобто фіктивного
підприємництва - створення суб'єктів підприємницької
діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної" діяльності.

За результатами
проведених слідчих дій в рамках кримінальної справи 31.12.2006 року слідчим
Оболонського РУ ГУ МВС України
в м. Києві порушено кримінальну справу щодоОСОБА_1 за ознаками
злочину, передбаченого ч,5 ст.27, ч.І ст.205 КК України. На виконання вимог
ст.98 КПК України в

постанові
зазначено, що приводами до порушення кримінальної справи є матеріали
кримінальної справи НОМЕР_1, порушеної за фактом, тобто матеріали перевірки,
викладеної вище.

Як встановлено в
ході досудового слідства, на поточний рахунок ТОВ «Консалтингова-Група-Легіон»,
відкритий у філії АКБ «Імексбанк»
в м. Києві, за період з жовтня 2005 року по квітень 2006 року надійшли грошові
кошти на загальну суму 21 219 085 гривень 84 копійки, в тому числі ПДВ 3 536
514 гривень 31 копійка. Разом з тим, звітність про дійсні отримані доходи та
понесені витрати до ДПІ у Оболонському районі м. Києва не подавалась, податки
не сплачувались. Отже, вказана діяльність є незаконною. Підставою до порушення
кримінальної справи є наявність ознак злочину в діях ОСОБА_1 - реєстрація ТОВ «Консалтингова-Група-Легіон»
з ознаками фіктивності, тобто пособництво у створенні суб'єкта підприємницької
діяльності - юридичної особи.

У поясненнях
ОСОБА_1зазначив, що в березні 2005 року за пропозицією особи на ім'я ОСОБА_2
зареєстрував ТОВ «Консалтингова-Група-Легіон» на своє ім'я за грошову
винагороду в сумі 250 гривень. Після реєстрації підприємства ОСОБА_2 забрав усі
документи і більше він його не бачив. Статутний фонд він не формував і не мав
необхідних коштів для цього, бажання займатися підприємницькою діяльністю не
мав у зв'язку з відсутністю необхідних знань та освіти. Підписи на
фінансово-господарських документах, що стосуються діяльності підприємства, не
його. Місцезнаходження підприємства йому невідоме (ах. 16).

Крім цього, будучи допитаним в якості підозрюваного, ОСОБА_1вину у вчиненні
злочину визнав повністю та, крім викладеного вище, показав, що усвідомлював, що
своїми діями, можливо, створив підприємство, яке буде займатися незаконною діяльністю,
бо про такі підприємства, які реєструють підставні особи за гроші, чув із
засобів масової інформації. Однак він пішов на це, бо знаходився у скрутному
матеріальному становищі.

В постанові
слідчого вказано статтю Кримінального кодексу України, за якою порушено справу,
та подальше її спрямування. Таким чином слідчим при порушенні кримінальної
справи були виконані вимоги ст.ст.95-98 КПК України щодо приводів та підстав до
порушення кримінальної справи, рішення прийнято компетентною особою, законність
джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про
порушення справи, не викликає сумнівів.

Тому постанова
про порушення кримінальної справи є законною та обґрунтованою і підстав для її
скасування суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.2368 КПК України, п.4
Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникають під час розгляду
судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про
порушення кримінальної справи" ІНФОРМАЦІЯ_2, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_1
на постанову слідчого СВ Оболонського РУ ГУ
МВС України в м. Києві від 31.12.2006 року про порушення кримінальної справи
щодо нього за ознаками складу злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.І ст.205 КК
України, залишити без задоволення.

На постанову
судді протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до
Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва.

Суддя