Справа № 1-18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2008 року смт.Рожнятів

Рожнятівський
районний суд
Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді
Витвицького В.В.,

секретаря судового
засідання Маєвської
С.П.

з участю прокурора Венгжина
О.Я.

захисника ОСОБА_1

розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Рожнятів кримінальну справу
про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя
АДРЕСА_1 українця, освіта повна
вища, одруженого, на утриманні двоє
малолітніх дітей та є опікуном двоїх неповнолітніх племінників, згідно ст.89 КК
України не судимого, не працюючого,
громадянина України, у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 213 ч.1, 185 ч.1
КК України,

встановив:

підсудний
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. в період з 20 вересня по 11 листопада 2004 року, за
попередньою змовою між собою, здійснювали операції з брухтом чорних і кольорових матеріалів у населення
без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбаченого
законодавством. Крім того, ОСОБА_2. організував на території філії №2 ПП «Метал», розташоване по
АДРЕСА_1 незаконний пункт прийому
металобрухту чорних і кольорових металів у населення.

Підсудний
ОСОБА_2. вчинив також таємне викрадення 102 вживаних дорожніх бетонних плит,
загальною вартістю 15 504 грн., що належали сільськогосподарському ТзОВ «Нове
життя» с.Деліїв Галицького району.

Злочини
вчинено за таких обставин.

У
відповідності до наказу №73-К від 5 травня 2004 року, виданого директором ПП
«Метал» м. Тернополя ОСОБА_3, підсудний ОСОБА_2. призначений на посаду
начальника філії №2 цього підприємства, що знаходиться в АДРЕСА_2, на
території, площею 0,6361 га., яка орендована згідно договору оренди земельної
ділянки від 18.08.2004 року в Брошнівській селищній раді Рожнятівського району
Івано-Франківської області. Згідно Положення про Брошнівське
територіально-відокремлене безбалансове відділення - філію №2 ПП «Метал»,
затвердженого наказом директора ПП «Метал»
№41 від 11.05.2004р. ОСОБА_3, згадана філія виконує відповідні
організаційно - виконавчі функції відносно організації та здійснення
обслуговування по договорах, укладених ПП «Метал» та веде первинний
внутрішньогосподарський облік своєї діяльності.

Відповідно
до копії Ліцензії серії НОМЕР_1виданої Міністерством промислової політики України
22.06.2004 року за № 176 , ТзОВ „Трансмет”, що знаходиться за адресою :
АДРЕСА_3 дозволено займатись таким видом господарської діяльності, як заготівля та
переробка металобрухту чорних металів.

01.09.2004
року Директором ПП”Метал” ОСОБА_3 та
Директором ТОВ”Трансмет” ОСОБА_4 було укладено „Договір відповідального
зберігання”, відповідно до якого Депонент ТзОВ ”Трансмет” передає, а
Хранитель ПП”Метал” приймає на
відповідальне зберігання брухт чорних і
кольорових металів у кількості 150 ( сто
п'ятдесят) тон згідно відповідних документів , які є невід'ємною частиною цього Договору, названі в подальшому майно.

Відповідно
до ст. 4 Закону України „Про металобрухт ” від 05.05.1999 року ”Операції з
металобрухтом здійснюються лише
спеціалізованим або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами , а також їх приймальними
пунктами. Ліцензії на заготівлю та
переробку металобрухту кольорових або чорних металів можуть видаватися лише спеціалізованим підприємствам. Ліцензії на заготівлю, переробку та металургійну переробку
металобрухту кольорових або
чорних металів можуть видаватися лише спеціалізованим металургійним переробним
підприємствам.

У
відповідності до п.36 ст. 9 Закону
України „ Про ліцензування певних видів господарської діяльності ” від
01.06.2000 року підлягає ліцензуванню такий вид господарської діяльності
як заготівля, переробка, металургійна
переробка металобрухту кольорових і чорних металів. Відповідно до цього Закону,
однією з особливих вимог провадження господарської діяльності із заготівлі, переробки, металургійної
переробки металобрухту кольорових та
чорних металів є наявність ліцензії, яка
повинна зберігатися за
місцезнаходженням суб'єкта
господарської діяльності, а
засвідчена Мінпромполітики копія ліцензії та атестат спеціалізованого металургійного переробного підприємства - за місцем провадження діяльності, на яку вони видані. У копії ліцензії, відповідно
до ліцензійних умов, затверджених
Наказом Державного комітету України з
питань регуляторної політики та підприємництва Міністерства
промислової політики України №
14/65- зазначається місце провадження господарської діяльності. На видному
місці, при вході на територію
спеціалізованого підприємства, спеціалізованого металургійного переробного підприємства та їх приймальних пунктів має бути вивіска із зазначенням назви суб'єкта господарської діяльності, який на цьому місці здійснює господарську діяльність з заготівлі, переробки, металургійної
переробки металобрухту кольорових та чорних металів.

ПП
„Метал” на період часу з вересня по 11 листопада 2004 року не мало
ліцензії Міністерства промислової політики України, на право займатись таким видом господарської
діяльності як заготівля та переробка металобрухту чорних і кольорових металів.

Підсудний
ОСОБА_2., будучи призначеним 05.05.2004 року на посаду начальника філії №2
ПП”Метал” та усвідомлюючи, що ПП”Метал”
не має ліцензії Міністерства промислової політики України на право займатись заготівлею
та переробкою металобрухту чорних і кольорових металів, з метою
протиправного збагачення, з 20.09.2004 року в порушення вимог Закону України
“Про металобрухт “ від 05.05.1999 року
та вимог Закону України “Про
ліцензування певних видів господарської
діяльності“ від 01 червня 2000 року, організував на території філії № 2 ПП”Метал” вАДРЕСА_4
незаконний, підпільний пункт прийому металобрухту.

Для
реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_2. прийняв на роботу свого швагра
- ОСОБА_3. ОСОБА_2., діючи у
попередній змові з ОСОБА_3, склали усний план своєї протиправної діяльності, розприділивши між собою ролі з
метою здійснення незаконних операцій з брухтом чорних і кольорових металів без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого
передбачено законодавством. Відповідно
до узгодженого плану ОСОБА_2. зобов'язувався щоденно або через день-два забезпечувати ОСОБА_3 необхідною грошовою
сумою для закупки металобрухту у населення , а ОСОБА_3
зобов'язав приймати металобрухт у населення на території філії №2 ПП”Метал”,
що в АДРЕСА_1 за надані ним кошти .

ОСОБА_3., без оформлення в установленому порядку акту прийому металобрухту у населення , в
період з 20.09.2004 року по 11.11.2004 року щоденно,реалізовуючи спільний з
ОСОБА_2 злочинний умисел, спрямований на
незаконне збагачення шляхом незаконного здійснення операцій по прийому
у населення брухту чорних і кольорових
металів, без державної
реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензії),одержання якого
передбачено законодавством , приймав у населення металобрухт. Про
кількість прийнятого металобрухту, його
класифікацію, загальну суму виплачених грошових коштів особам, які здавали йому металобрухт, із
зазначенням їхнього прізвища, ОСОБА_3. вів відповідний зошит-щоденник , в якому
щоденно або через день-два ОСОБА_2., надаючи ОСОБА_3 певну грошову суму від 100
грн. до 3000 грн. власноручно робив запис у верхньому правому куті аркушів
вказаного зашита-щоденника, засвідчуючи їх своїм підписом.

За
період часу з 20.09.2004 року по 11.11.2004 року , відповідно до рукописних
записів, проведених ОСОБА_3 у
зошиті-щоденнику, вилученому працівниками Рожнятівського РВ УМВС з металічної
цистерни в якій зберігався металобрухт на території філії №2 ПП ”Метал”, ОСОБА_3. за попереднім зговором із ОСОБА_2
закупив у населення :

171 019, 75 кг ( сто сімдесят одну тонну дев'ятнадцять кілограм сімсот
п'ятдесят грам ) металобрухту чорних
металів на загальну суму 79
544 ( сімдесят дев'ять
тисяч п'ятсот сорок чотири ) грн. 87 коп. , з яких:

- 138 363, 74 кг
( сто тридцять вісім тонн триста шістдесят три кілограми сімсот сорок грам)
класу „А-3”, по ціні 0,5 грн. за 1 кг на
загальну суму 69 181( шістдесят дев'ять тисяч сто вісімдесят одна) грн.87 коп.;

- 5 663, 915 кг ( п'ять тонн
шістсот шістдесят три кілограма дев'ятсот п'ятнадцять грам ) класу „А-5”, по
ціні 0,4 грн. за 1 кг на загальну суму 2
265( дві тисячі двісті шістдесят п'ять)грн. 57 коп.;

- 26 991, 42 кг (
двадцять шість тонн дев'ятсот дев'яносто один кілограм чотириста двадцять грам
) класу „А-12” , по ціні ) 0,3 грн. за 1 кг
на загальну суму 8 097 ( вісім тисяч дев'яносто сім) грн.43к.;

- 880, 5 ( вісімсот вісімдесят кілограм
п'ятсот грам) металобрухту кольорових металів на загальну суму 3 495 ( три
тисячі чотириста дев'яносто п'ять) грн. 50коп. , з яких :

- алюмінію - 634,
5 кг ( шістсот тридцять чотири кілограми п'ятсот грам ) по ціні 4 грн. за 1 кг
на загальну суму 2 538 ( дві тисячі
п'ятсот тридцять вісім ) грн.;

- міді - 66, 5 кг ( шістдесят шість кілограм п'ятсот
грам) по ціні 7 грн. за 1 кг на загальну
суму 465 ( чотириста шістдесят п'ять )
грн. 50 коп.;

- латуні - 70 ( сімдесят ) кг. по ціні 3 грн. за 1 кг на загальну суму 210 (двісті десять )грн.;

- бронзи - 33, 5 кг ( тридцять три
кілограми п'ятсот грам) по ціні 3 грн.
за 1 кг. на загальну суму 100 ( сто) грн. 50коп.;

- титану - 500 ( п'ятсот) грам. по
ціні 18 грн. за 1 кг на загальну суму 9

( дев'ять ) грн. ;

- нержавійки -
55, 5 кг ( п'ятдесят п'ять кілограм п'ятсот грам) по ціні 3 грн. за 1 кг на
загальну суму 166 ( сто шістдесят шість ) грн. 50коп.;

- свинцю - 20 ( двадцять )кг. по ціні 0,3грн. за 1 кг на загальну суму 6

( шість) грн.;

- а також
акумуляторів - 666 ( шістсот
шістдесят шість) кг. по ціні 0,3грн. за 1 кг
на загальну суму 199 ( сто дев'яносто дев'ять ) грн. 80 коп.

ВсьогоОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_3 було прийнято у населення металобрухту чорних
і кольорових металів - 172 566, 25 кг ( сто сімдесят дві тони п'ятсот
шістдесять шість кілограм двадцять п'ять грам).

Згідно постанови Рожнятівського районного суду від 30.05.2008 року
кримінальну справу в частині обвинувачення ОСОБА_3 за ст.213 ч.1 КК України
закрито на підставі ст.1 п. «б» Закону України «Про масністю» від 31.05.2005
року.

У відповідності до договору купівлі-продажу від 12.02.2007 року дружина
підсудного ОСОБА_2 - ОСОБА_5 купила на відкритих торгах частину нерухомого
майна підприємства - банкрута сільськогосподарського товариства ТзОВ «Нове
життя», розташованого вАДРЕСА_3 а саме: приміщення трьох двоповерхових
корівників тваринницької ферми, з'єднаних галереєю, за 98 500 грн.
Використовуючи відповідну техніку на розбиранні придбаних корівників, підсудний
ОСОБА_2. в травні 2007 року демонтував не належні його дружині 102 вживані
дорожні плити, розмірами 3,0 м х 1,2 м. х 0,18 м., які знаходилися на під'їзних
дорогах навколо ферми та адмінбудинку, які є окремим майном підприємства -
боржника СГ ТзОВ «Нове життя»

В липні 2007 року підсудний
ОСОБА_2., з корисливих спонукань, з метою наживи, знаючи, що вказані вище
дорожні плити не належать його дружині, таємно викрав з території СГ ТзОВ «Нове
життя» 102 вживані дорожні плити, вартістю 152 грн. за одну плиту, які за
допомогою транспортних засобів завантажив та перевіз в с.Цінева Рожнятівського
району на територію бувшого керамічного заводу, де продав їх ОСОБА_6, від якого
отримав 15 300 грн., які привласнив. Своїми умисними діями ОСОБА_2. заподіяв підприємству
- банкруту СГ ТзОВ «Нове життя» с.Деліїв Галицького району майнову шкоду на
загальну суму 15 504 грн.

Підсудний ОСОБА_2. свою винність у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, визнав частково та
пояснив, що з травня 2004 року він працював начальником філії №2 ПП «Метал»,
яка знаходиться по АДРЕСА_1 Спеціального дозволу (ліцензії) на право здійснення
операцій з металобрухтом, очолювана ним філія, не мала. Жодного підпільного
пункту по прийому металобрухту на території даної філії він не організовував і
цим не займався. Про те, що підсудний ОСОБА_3. займається прийомом металобрухту
у населення на території філії йому відомо не було, як і не давав останньому
будь-які грошові суми для заготівлі металобрухту. В зошиті-щоденнику, вилученому
працівниками міліції в ОСОБА_3, є його власноручні записи про те, що він
періодично, в період з 20 вересня по 11 листопада 2004 року, давав ОСОБА_3
гроші в сумі від 100 грн. до 2 000 грн. і проти цих сум ставив свій підпис.
Однак цими сумами він частково погашав грошовий борг перед ОСОБА_3 за позичені
в нього 5 000 доларів США для придбання автомобіля в 2000 р., а частково давав
останньому кошти для придбання будівельних матеріалів для будівництва офісу для
філії. Які саме записи вів в цьому зошиті - щоденнику ОСОБА_3. він не звертав
увагу, оскільки не вникав в його
особисті справи. Свою вину у вчиненні даного злочину визнає частково
тому, що він особисто за власні кошти купив в п'ятьох громадян брухт чорних металів,
однак скільки кілограм і на яку суму, пригадати не може. Пам'ятає, що у вересні
2004 року прийняв в ОСОБА_7 1 200 кг. брухту чорних металів, якому заплатив за
нього 500 грн. Прийнятий у населення металобрухт мав намір здати ТзОВ
«Трансмет», однак він, як і інший металобрухт, був вилучений працівниками
міліції.

Свою винність у вчиненні крадіжки 102 вживаних дорожніх плит СГ ТзОВ «Нове
життя» в липні 2007 року визнає повністю як і визнав, що вчинив дану крадіжку
при викладених вище обставинах. Заподіяні збитки даному товариству відшкодував
у повному об'ємі. У вчинених злочинах щиро кається.

Винуватість підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3
у вчиненні злочину, передбаченого ст.213 ч.1 КК України повністю
доказана, крім часткового визнання ними своєї вини, показаннями свідків,
протоколами слідчих дій та речовими
доказами.

Так, свідок ОСОБА_3. пояснив, що у вересні 2004 року його швагро ОСОБА_2.,
який працював начальником філії №2 ПП «Метал», прийняв його на роботу в дану
філію неофіційно, в якості різчика металу. Разом з ним працювали різчиками
металу та вантажниками ОСОБА_9ОСОБА_8. та ОСОБА_10 В їхні обов'язки входило
порізка та складання в купи металобрухт, який привозився на територію філії
вантажними автомобілями. Звідки привозився металобрухт йому не відомо, як і не
відомо куди він відправлявся вагонами, які вони завантажували. В період з 20
вересня по 11 листопада 2004 року він на території даної філії скуповував у
населення металобрухт чорних і кольорових металів для будівництва власного
житлового будинку, без відома ОСОБА_2 Ціну за металобрухт він узгоджував з
особами, які продавали йому металобрухт. В зошиті - щоденнику він записував
прізвище осіб, які здавали металобрухт, класифікацію металобрухту, його
загальну вагу та вартість одного кілограма. Зберігаючи на території філії №2 ПП
«Метал» прийнятий ним у населення, з цього приводу він пояснював ОСОБА_2., що
вказану кількість металобрухту він відложив для себе із привезеного
працівниками ТзОВ «Трансмет», щоб в майбутньому забрати його для будівництва
власного будинку, в рахунок заробітної плати. В 2000 році він позичив ОСОБА_2.
5000 доларів США для придбання автомобіля, які останній повертав йому частинами
у вересні-листопаді 2004 року. В зв'язку з цим ОСОБА_2., повертаючи йому борг,
у згаданому зошиті-щоденнику записував суму повернутого боргу від 100 грн. до
2000 грн. і проти цих сум ставив свій підпис. Саме дані кошти він
використовував для придбання металобрухту у населення. 11.11.2004 року, в його
відсутності працівники міліції вилучили
із території даної філії металобрухт, який він скупив у населення. Ліцензії на
здійснення операцій з металобрухтом в нього не було. Свою вину у вчиненому
злочині визнає частково тому, що прийомом металобрухту у населення він займався сам, без відома ОСОБА_2, тобто без
будь-якого попереднього зговору з останнім. У вчиненому щиро кається.

Свідок ОСОБА_11. в суді ствердив, що з 01.10.2004 року він працював
менеджером філії №2 ПП «Метал» м.Тернопіль, що знаходиться в смт.Брошнів-Осада,
і в його обов'язки входило реалізація металопрокату. На території філії №2 ПП
«Метал» до 08.12.2004 року зберігався і брухт чорних металів, який завозився на
дану територію в листопаді 2004 року з ТзОВ «Трансмет» і за зберігання якого
відповідав ОСОБА_2., який являвся начальником філії №2 ПП «Метал» і в обов'язки
якого також входило контроль та нагляд за зберіганням металобрухту та
металопрокату, що знаходився на території даної філії. Ствердив, що філія №2 ПП
«Метал» займалась ще і прийомом брухту чорного металу від населення, однак по
якій ціні ОСОБА_2. приймав металобрухт і як його класифікував йому не відомо,
оскільки цим не цікавився. ОСОБА_2. періодично пропонував йому видати окремим
громадянам металопрокат взамін за зданий ними металобрухт. На той час між ним і
ОСОБА_2 була спільна домовленість про те, що 1 кг. металопрокату відповідає 2
кг. металобрухту. З початку листопада по 8 грудня 2007 року за зданий
населенням металобрухт ОСОБА_2., ним особисто було видано окремим громадянам,
без будь-якої грошової оплати, 4,2 м. труби «Ду-ф15», а його підлеглим ОСОБА_3
було видано населенню: 26 кг. арматури Ф-16, 21 труби та кутника, 101 кг.
арматури, 9 кг. кутника, 172 кг. бляхи та 31 кг. бляхи «круг», 96 кг. труби
Ду-ф, металічну драбину, 34 кг. швелера, 13 кг. арматури Ф-16, нержавіючу трубу
та 28 кг. кутника.

Свідок ОСОБА_12. дав в суді показання, що він з листопада по 8 грудня 2004
року працював вантажником металобрухту у філії №2 ПП «Метал», і він бачив, що
підсудний ОСОБА_2. приймав від населення брухт чорного металу, зокрема різні
деталі від автомобілів, предмети домашнього вжитку. Металобрухт привозився
населенням як вантажними так і легковими автомобілями, гужовими підводами та
іншим транспортом. По якій ціні приймав ОСОБА_2. металобрухт чорного металу
йому не відомо. Даний металобрухт різчики обрізали на відповідну довжину і завантажувався
у металічні «баді». За його період роботи ними, вантажниками, було завантажено
два вагони металобрухту і відправлено з території даної філії, однак за якою
адресою - йому не відомо. Чи приймав ОСОБА_2. брухт кольорових металів, він не
бачив. Свідок також ствердив, що у відсутність ОСОБА_2 металобрухт чорних
металів приймав від населення ОСОБА_3., який також зважував металобрухт, однак
по якій ціні оплачував за нього, йому не відомо.

Свідок ОСОБА_13 в суді ствердив, що в листопаді 2004 року, знаючи, що на
території філії №2 ПП «Метал» приймають брухт чорного металу, він забрав від
свого житлового будинку 4 металічні батареї і уламки труб, які завіз тачкою на
згадану філію, що знаходиться в АДРЕСА_1 Приймав у нього металобрухт незнайомий для нього чоловік, приблизно
35-річного віку, який зважив металобрухт, якого було 140 кг., про що записав в
свій зошит, як і записав суму 70 грн., яку повинен йому виплатити. Оскільки в
прийомщика металобрухту не було грошей, то останній дав йому розписку про
зданий металобрухт в якій вказав вагу і суму зданого ним металобрухту, його
прізвище, і гроші він отримав по розписці на слідуючий день, однак уже в іншого
працівника філії, приблизно 32-річного віку. Він не може ствердити, що дані
працівники філії, один з яких приймав у нього металобрухт, а інший давав йому
гроші, є підсудні ОСОБА_2. та ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_14. дав суду показання, що в серпні 2004 року він працював на
будівництві кафе «Ольвія» в АДРЕСА_4, і бачив, що населення завозило
автотранспортом та підводами металобрухт на територію філії №2 ПП «Метал», що
знаходиться навпроти даного кафе. В листопаді 2004 року він позбирав на своєму
подвір'ї непридатні деталі від батькового вантажного автомобіля, залишки труб
від паркану, газову плиту, куски дроту та тросу, крила від автомобіля та інший
металобрухт і на причепі автомобіля «Жигулі» завіз на територію згаданої філії.
Даний металобрухт прийняв у нього ОСОБА_3., який зважив його на 100 -
кілограмовій вазі, про що зробив відмітку в своєму зошиті і видав йому 50 грн.
Того ж, дня він вдруге завіз до ОСОБА_3 на причепі, також з дому, 2 батареї від
системи опалення, металічні ящики від пива, кусок швелера, шестерні, металічні
кутники та інший металобрухт, який також
прийняв у нього ОСОБА_3. і вага якого
становила, приблизно 400 кг. Вагу та вартість вказаного металобрухту в сумі 200
грн. ОСОБА_3. записав у своєму зошиті, а оскільки в останнього не було в
наявності грошей, то він видав йому розписку по якій він отримав в ОСОБА_3 200
грн. через декілька днів.

В зошиті - щоденнику з твердою картонною обкладинкою, вилученому з філії №2
ПП «Метал» 08.12.2004 року, на тильній стороні аркуша сторінки №25 зроблено
запис «Субота 6.11. А12) 106х0,3 =31 грн. +ОСОБА_14; А3) 400х0,5=200 грн.
+ОСОБА_14», що підтверджує те, що ОСОБА_14. 06.11.2004 року двічі здав на
території філії №2 ПП «Метал» брухт чорного металу, загальною вагою 506 кг. на
загальну суму 251 грн.

СвідокОСОБА_15. в суді дав
показання, що він має у власності автомобіль «Камаз» і 10.11.2004 року, на
прохання ОСОБА_2, і разом з останнім перевозив на своєму автомобілі з філії №2
ПП «Метал» металічні труби до незнайомого йому жителя с.Шевченково Долинського
району. Після цього він разом із ОСОБА_2поїхали на завод «ДВП», що знаходиться
в смт.Вигода Долинського району, де останній заявив, що з території даного
заводу необхідно забрати металобрухт і показав йому, що в нього є на це
відповідні документи, в суть яких він не вникав. Працівники даного заводу
завантажили на його автомобіль, приблизно 10 тонн відходів з бляхи і даний
металобрухт вони відвезли на територію філії №2 ПП «Метал», де його
розвантажили, попередньо зваживши. Після цього, він разом зі своїм
односельчанином ОСОБА_16, який
знаходився на території згаданої філії, знову поїхали в смт.Вигода, де
на території лісокомбінату в його автомобіль завантажили ще 1,5 тонни
металобрухту та на території згаданого заводу «ДВП» ще до 1 тонни металобрухту.
ОСОБА_16 запевнив його, що на даний металобрухт в нього є відповідні документи,
який знову звезли на територію філії №2 ПП «Метал», де залишив автомобіль,
оскільки вже було пізно, який розвантажили на слідуючий день, але уже у
присутності працівників міліції. Напередодні, 10.11.2004 року, ОСОБА_2. оплатив
йому за дану послугу 300 грн. Йому було відому, що філія №2 ПП «Метал»
займається прийомом металобрухту в населення.

Свідок ОСОБА_17 в суді
пояснив, що він в період з 15 жовтня по
8 грудня 2004 року працював різчиком металобрухту чорних металів в філії
№2 ПП «Метал» смт.Брошнів, який різали на довжину 1,5 м. Металобрухт приймали
від населення, однак хто саме займався його прийомом і хто розраховувався за
зданий металобрухт з працівників філії, йому не відомо. Однак, будучи допитаним
в ході досудового слідства в якості свідка 06.06.2005 року ОСОБА_17
стверджував, що прийомом металобрухту займався ОСОБА_2., який його зважував на
сто кілограмовій вазі, а якщо металобрухт завозився автомобілями, то його
зважували на 10-и тонній вазі. По якій ціні приймався металобрухт йому не
відомо, однак фізичні особи, які здавали його, заходили до ОСОБА_2 в офіс, де
останній проводив з ними розрахунок за зданий металобрухт. У відсутності
ОСОБА_2, за вказівкою останнього, металобрухт від населення приймав ОСОБА_3. Чи
приймав ОСОБА_2. брухт кольорових металів, він не бачив. Зміну своїх показів в
ході судового засідання ОСОБА_17 пояснити не зміг.

Свідок ОСОБА_8. в суді дав показання, що починаючи з серпня 2004 року він
допомагав ОСОБА_2. обладнати територію по АДРЕСА_1 для зберігання металобрухту.
Ствердив, що філія №2 ПП «Метал» займалась прийомом металобрухту від населення,
однак хто саме з працівників філії займався цим, йому не відомо. Однак в ході
досудового слідства свідок ствердив, що на даній філії прийомом брухту чорних
металів від населення в основному займався ОСОБА_3., який вів облік прийнятого
металобрухту та його оцінку в спеціальному зошиті. ОСОБА_3. перебував зОСОБА_2,
як керівником філії №2 ПП «Метал», в нормальних, родинних відносинах і останній
займався саме питаннями зберігання та прийому металобрухту на території філії.
Зміну своїх показів в ході судового слідства ОСОБА_18 пояснити не зміг.

Свідок ОСОБА_10 в суді показав, що з середини жовтня до 10 листопада 2004
року він, на прохання ОСОБА_2, працював різчиком металу в філії №2 ПП «Метал»,
який завозився на філію від населення автомашинами та іншим транспортом.
Порізаний металобрухт вантажили у вагони і за час його перебування в даній
філії, з його території було відправлено два вагони порізаного металобрухту,
однак на яку адресу йому не відомо. Хто з працівників філії займався прийомом
металобрухту від населення йому не відомо. Проте, в ході досудового слідства
свідок ствердив, що прийняттям металобрухту від населення на даній філії
займався ОСОБА_2., однак як саме останній вів його облік і по якій ціні приймав
металобрухт йому не відомо.

Свідок ОСОБА_19. в ході досудового слідства ствердив, що у вересні 2004
року він позбирав на своєму подвір'ї брухт чорного металу, який на автомашині
«ПАЗ-52» під керуванням ОСОБА_20 завіз на територію філії №2 ПП «Метал». Перед
цим, у присутності ОСОБА_2, він зважив
даний металобрухт на території бувшого колгоспу «Нове життя» с.Креховичі, якого
виявилося 1 200 кг. ОСОБА_2. порахував йому за вказаний металобрухт по 0,40
грн. за 1 кг. і особисто виплатив йому на руки 500 грн.

Свідок ОСОБА_21 в ході досудового слідства ствердив, що він протягом
вересня-жовтня 2004 року тричі здавав брухт чорних металів на території філії №2 ПП «Метал», який завозив тачкою.
Перший раз він привіз приблизно 80 кг. металічних батарей за які отримав 40
грн., другий раз - приблизно 55 кг. металічних батарей і отримав за них 27
грн., а третій раз - дрібний металобрухт, вагою приблизно 25 кг. і отримав за
нього 11 грн. Металобрухт приймав у нього незнайомий йому чоловік, приблизно 30
- річного віку, який зважував його, нараховував суму і виплачував за нього
гроші. Крім нього металобрухт здавали і інші громадяни, і деякі з них завозили
його автотранспортом.

Свідок ОСОБА_22. в ході досудового слідства дав показання, що приблизно
вкінці літа - на початку осені 2004 року, дізнавшись від односельчан, що на
території філії №2 ПП «Метал» приймають від населення брухт чорного металу, він
зібрав на своєму подвір'ї пошкоджені деталі від автомашини і на причепі свого
легкового автомобіля відвіз їх на територію даної філії. Металобрухт у нього
приймав незнайомий йому чоловік, приблизно 30-річного віку, який зважив
металобрухт, якого виявилося приблизно 200 кг. і який виплатив йому за нього 80
грн. Приблизно через тиждень він на своєму автомобілі привозив металобрухт на
територію даної філії своєму товаришу ОСОБА_23. Металобрухт знаходився в двох
мішках і його приймав той же працівник філії, що і в нього.

Свідок ОСОБА_24 в ході досудового слідства ствердив, що на пропозицію
працівників Рожнятівського РУ УМВС він 08.12.2004 року прийняв участь в
проведенні контрольної здачі металобрухту в філії №2 ПП «Метал» смт.Брошнів.
Для цього працівниками міліції йому було вручено дюральалюмінієву трубу,
довжиною 110 см., діаметром 15 см., яка з двох сторін, за допомогою різьби,
згвинчується двома пробками. Зайшовши на територію даної філії він запитав її
працівників чи приймають на філії металобрухт, і вони вказали на 30-и річного
чоловіка, як пізніше йому стало відомо від працівників міліції, що це був
ОСОБА_3. Показавши принесену ним трубу, ОСОБА_3. погодився її прийняти, зважив
трубу і оптатив йому за неї 16 грн. Здану ним трубу ОСОБА_3. поклав до
металічної будки. Отримані від збуту дюральалюмінієвої труби гроші в сумі 16
грн. він віддав працівникам міліції, які з понятими пішли на територію філії №2
ПП «Метал», звідки вилучили згадану вище трубу.

Протоколом контрольної здачі
металобрухту від 11.11.2004 року підтверджено, що ОСОБА_24здав в цей день на
території філії №2 ПП «Метал» трубу циліндричної форми, виготовлену з
алюмінієвого металу, довжиною 1 метр, діаметром 30 см., отримавши за це грошову
винагороду в розмірі 16 грн. (а.с.50, том 1).

З протоколу для пред'явлення
впізнання від 26.04.2007 року видно, що ОСОБА_24впізнав ОСОБА_3, ствердивши при
цьому, що саме йому 11.11.2004 року на
території філії №2 ПП «Метал», що знаходиться в смт.Брошнів-Осада він здавав
трубу, виготовлену з дюральалюмінію і ОСОБА_3, заплатив йому за неї 16 грн.
(а.с.180, том 1).

Протоколом огляду місця події та
фото таблиць до нього від 11.01.2004 року підтверджено, що в процесі огляду місця події було вилучено із
металевої бочки, пофарбованої фарбою
зеленого кольору, яка знаходилася на території філії №2 ПП «Метал» металічну
трубу, циліндричної форми, яка з двох сторін закрита металічними ковпаками,
діаметром 25-30 см., довжиною 1 м., вагою 5 кг., булого кольору та зошит з
твердою картонно обшивкою зеленого кольору з пластиковим покриттям з
пронумерованими сторінками в кількості 65 аркушів (а.с.52, том.1).

З протоколу огляду зошита-щоденника від 28.12.2004 року, який долучено до
справи в якості речового доказу згідно постанови слідчого від 17.12.2004 року,
видно, що з металічної цистерни в якій
зберігався металобрухт на території філії №2 ПП «Метал», відповідно до
рукописних записів, проведених у вказаному зошиті - щоденнику в період з
20.09.2004 року по 11.11.2004 року у населення було закуплено:

171 019, 75 кг ( сто сімдесят одну тонну дев'ятнадцять кілограм сімсот
п'ятдесят грам ) металобрухту чорних
металів на загальну суму 79
544 ( сімдесят дев'ять
тисяч п'ятсот сорок чотири ) грн. 87 коп. , з яких:

- 138 363, 74 кг
( сто тридцять вісім тонн триста шістдесят три кілограми сімсот сорок грам)
класу „А-3”, по ціні 0,5 грн. за 1 кг на
загальну суму 69 181( шістдесят дев'ять тисяч сто вісімдесят одна) грн.87 коп.;

- 5 663, 915 кг ( п'ять тонн
шістсот шістдесят три кілограма дев'ятсот п'ятнадцять грам ) класу „А-5”, по
ціні 0,4 грн. за 1 кг на загальну суму 2
265( дві тисячі двісті шістдесят п'ять)грн. 57 коп.;

- 26 991, 42 кг (
двадцять шість тонн дев'ятсот дев'яносто один кілограм чотириста двадцять грам
) класу „А-12” , по ціні ) 0,3 грн. за 1 кг
на загальну суму 8 097 ( вісім тисяч дев'яносто сім) грн.43к.;

- 880, 5 ( вісімсот вісімдесят
кілограм п'ятсот грам) металобрухту кольорових металів на загальну суму 3 495 (
три тисячі чотириста дев'яносто п'ять) грн. 50коп. , з яких :

- алюмінію - 634,
5 кг ( шістсот тридцять чотири кілограми п'ятсот грам ) по ціні 4 грн. за 1 кг
на загальну суму 2 538 ( дві тисячі
п'ятсот тридцять вісім ) грн.;

- міді - 66, 5 кг ( шістдесят шість кілограм п'ятсот
грам) по ціні 7 грн. за 1 кг на загальну
суму 465 ( чотириста шістдесят п'ять )
грн. 50 коп.;

- латуні - 70 ( сімдесят ) кг. по ціні 3 грн. за 1 кг на загальну суму 210 (
двісті десять )грн.;

- бронзи - 33, 5 кг ( тридцять три
кілограми п'ятсот грам) по ціні 3 грн.
за 1 кг. на загальну суму 100 ( сто) грн. 50коп.;

- титану - 500 ( п'ятсот) грам. по
ціні 18 грн. за 1 кг на загальну суму 9

( дев'ять ) грн. ;

- нержавійки -
55, 5 кг ( п'ятдесят п'ять кілограм п'ятсот грам) по ціні 3 грн. за 1 кг на
загальну суму 166 ( сто шістдесят шість ) грн. 50коп.;

- свинцю - 20 ( двадцять )кг. по ціні 0,3грн. за 1 кг на загальну суму 6

( шість) грн.;

- а також
акумуляторів - 666 ( шістсот
шістдесят шість) кг. по ціні 0,3грн. за 1 кг
на загальну суму 199 ( сто дев'яносто дев'ять ) грн. 80 коп.

ВсьогоОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_3 було прийнято у населення металобрухту чорних
і кольорових металів - 172 566, 25 кг ( сто сімдесят дві тони п'ятсот
шістдесять шість кілограм двадцять п'ять грам) на загальну суму 83 240
(вісімдесят три тисячі двісті сорок) грн. 17 коп.

Постановою про проведення виїмки
металобрухту з території філії №2 ПП «Метал» від 20.11.2004 року, протоколом
виїмки металобрухту від 13.01.2005 року
та протоколами контрольного зважування металобрухту, вилучено з філії №2
ПП «Метал» від 23.05.2004 року підтверджено, що загальна вага вилученого брухту
чорного металу становить 87 тон (а.с.50,78-88, том1).

З протоколу огляду вилученого металобрухту від
18.01.2005 року видно, що вилучений згаданий вище металобрухт, вагою 87 тон
оглянутий, він визнаний речовим доказом по справі згідно постанови слідчого від
13.11.2005 року, який здано на відповідальне зберігання директору Калуського
цеху «Вторчирмет» ОСОБА_25 згідно накладної без номера від 13.01.2005 року та
довідки - рахунку (а.с.89-94, том 1).

Договором оренди земельної
ділянки від 18.08.2004 року підтверджено, що земельна ділянка, площею 0,6361
га., яка знаходиться вАДРЕСА_3, передана Брошнівською селищною радою в оренду
ПП «Метал» з метою використання її для влаштування металоприймального пункту та
пункту гуртової торгівлі металопрокату (а.с.111, том 1).

У відповідності до договору
відповідального зберігання від 01.01.2004 року, укладеного в м. Тернопіль
01.09.2004 року, ТзОВ «Трансмет» в особі директора ОСОБА_26. (Депонент)
передає, а ПП «Метал» в особі директора ОСОБА_3 (Хранитель) приймає на
відповідальне зберігання брухт чорних металів в кількості 150 (сто п'ятдесят)
тон, згідно відповідних документів, які є невід'ємною частиною цього договору
(а.с.140, том 1).

Відповідно до накладних за №1/3Б, №2/3Б та 3/3Б від, відповідно 01.09.2004
року, 10.09.2004 року та 04.10.2004 року, ТзОВ «Трансмет» передало на
зберігання ПП «Метал» 150,2 тонни металобрухту (а.с.141-147, том 1).

Згідно наказу №73-К від 05.05.2004 року, підписаного директором ПП «Метал»
ОСОБА_3, ОСОБА_2. призначений на посаду менеджеру комерційного відділу,
начальника філії №2 ПП «Метал» в смт.Брошнів-Осада з 05.05.2004 року (а.с.121,
том 1).

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 77 від 25 квітня2005
року рукописні буквено-цифрові записи в зошиті, вилученому з території філії №2
ПП “Метал” , що розташовані перед підписами: закреслений запис “ Дав 200грн.”
на лицевій стороні першої сторінки; “Дав 750 грн., на
зворотній стороні 2-ї сторінки; “ я Борг 2.041 грн.”, на лицевій стороні 3-ї
сторінки; “Дав 1000 ” , на лицевій стороні 6 -ї сторінки; два записи “ 2000
т.грн.” на зворотній стороні 8-ї сторінки; “Дав 150 грн., на лицевій стороні
9-ї сторінки; “Дав 1000 грн”, на лицевій
стороні 11 - ї сторінки; “ Дав 2000
грн.”, “ 5000 грн.”, на зворотній стороні 12-ї сторінки, ; “Дав 9000 грн.”, на
лицевій стороні 14-ї сторінки;” Дав 200 грн.“, на зворотній стороні 20-ї
сторінки; “Дав 100грн.” На зворотній стороні 21-ї сторінки; “ Дав 200грн.” На
зворотній стороні 22 сторінки;, “Дав 100грн.”, на зворотній стороні 23 сторінки
виконаніОСОБА_2

Інші
буквено-цифрові записи, що є в даному зошиті виконані неОСОБА_2, а іншою особою ( особами).

2)
Підписи в даному зашиті, що розташовані на
лицевій стороні першої сторінки,
після запису “Дав 200грн”, на лицевій стороні 1-ї сторінки , після запису “Дав
300грн.”, на зворотній стороні 1-ї сторінки,
після запису” Дав 100 грн.,на лицевій стороні 2-ї сторінки, на зворотній стороні 2-ї сторінки; на лицевій стороні 3-ї сторінки після запису
“я Борг 2.041”, на лицевій стороні 3-ї сторінки,після запису “дав 200 грн.”, на лицевій стороні 4-ї сторінки;на
лицевій стороні 5 -ї сторінки після
запису “ 2000 грн.”; на лицевій
стороні 6-ї сторінки; на лицевій
стороні 7-ї сторінки; на зворотній стороні 8-ї сторінки, після запису “2000т.грн.” ( два підписи) ; на зворотній стороні 8-ї сторінки, після запису Аз / 633 +” , на лицевій стороні 9-ї
сторінки; на зворотній стороні 9-ї сторінки; на зворотній стороні 10-ї
сторінки, після запису “розраховано 0:0”, на лицевій стороні 11 - ї сторінки; на зворотній стороні 12-ї сторінки ( два
підписи), на лицевій стороні 14-ї сторінки; на зворотній стороні 20-ї сторінки;
на зворотній стороні 21-ї сторінки; на зворотній стороні 22 сторінки; на
зворотній стороні 23 сторінки; на лицевій стороні 27 сторінки, після запису
“1.076” виконані ОСОБА_1

Підписи
в даному зошиті, що розташовані на лицевій стороні 5-ї сторінки, після запису
“отримав” ; на зворотній стороні 8-ї
сторінки, після запису “Дав ОСОБА_4” , на зворотній стороні 10-ї сторінки,
після запису 1020”, на лицевій стороні
12-ї сторінки, на лицевій стороні 15-ї сторінки, в лівій колонці нижче
запису “ 50 грн. +”, на лицевій стороні
15-ї сторінки в правій колонці нижче запису “Дав ОСОБА_27 2000грн.”№
закреслений підпис, виконаний на зворотній стороні 1-ї сторінки, після запису
“+250”, на лицевій стороні 27 сторінки, після запису “Fiat 200S” , виконані
неОСОБА_2, а іншими особами (а.с.14-21,
том 2).

У
відповідності до висновку судово-почеркознавчої експертизи №266 Т від
25.08.2007 року, рукописні та цифрові записи ( крім рукописних написів із
зворотньої сторони сторінки №10” на 16.10. розраховано ОСОБА_28”, на сторінці №11”Дав”-1000 грн.”, на сторінці №14 „Дав
9000 грн.”, зі зворотньої сторони сторінки
№20 „Дав 200грн.”, зі зворотньої сторони сторінки №20”Дав 1000 грн.”, зі
зворотньої сторони сторінки №22”Дав -2000грн.”, зі зворотньої сторони сторінки
№23 „Дав 1000” виконані барвником синього та чорного кольорів) у вилученому в
філії №2 ПП”Метал” зошиті-щоденнику
ОСОБА_3 виконані
ОСОБА_29(а.с.35-35, том 2).

Винуватість підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.185 КК України, крім повного визнання ним своєї вини,
доказана показаннями свідків, протоколами слідчих дій, речовими доказами та
зібраними матеріалами справи.

Так, свідок ОСОБА_30. в суді
ствердив, що він на даний час є ліквідатором СГ ТзОВ «Нове життя»АДРЕСА_3
призначений господарським судом Івано-Франківської області 21.03.2006 року і в
його обов'язки входить виявлення, оцінка та реалізація майна цього товариства.
12.02.2007 року дружиною ОСОБА_2 - ОСОБА_31було придбано частину майна цього
товариства, а саме три корівника, і останній ним було роз'яснено, що на інше
майно, крім цих корівників вона права не має. В травні 2007 року, будучи в
черговий раз на території товариства, він виявив, що частина дорожніх плит,
якими вистелено під'їзду дорогу біля адмінбудівлі, поряд з проданими
корівниками відсутня. З цього приводу в нього виникла підозра, що плити міг
викрасти ОСОБА_2., який тоді ж розбирав корівники. Тоді ж, він передзвонив до
ОСОБА_2, який заперечив свою причетність
до крадіжки плит, а пізніше, в липні
2007 р., він знову виявив крадіжку плит. Він неодноразово намагався зустрітися
з ОСОБА_2 однак останній і його дружина уникали з ним зустрічі і 10 вересня
2007р. він з приводу крадіжки плит звернувся в Галицький РВ УМВС. Ще до цього,
27 серпня 2007 р., він звернувся з листом-претензією до ОСОБА_31для вирішення
даного питання в добровільному порядку, однак жодної відповіді не отримав.
Вважає, що ОСОБА_2. викрав всі дорожні плити, внаслідок чого завдав товариству
збитки на суму 52 896 грн., хоча доказів відносно цього на даний час в нього не
має. Під час знаходження даної справи в суді ОСОБА_2. відшкодував товариству 15
504 грн. за викрадені ним 102 вживані дорожні плити. Вважає, що досудовим
слідством безпідставно не вмінено в обвинувачення викрадення ОСОБА_2ще 28
дорожніх плит, які нібито він купив в фермерському господарстві «Колос» с.
Белеїв Долинського району, і зберігав в себе вдома, оскільки таких плит в цьому
господарстві не було.

Свідок ОСОБА_31дала в суді показання,
що вона зі своїм чоловіком ОСОБА_2купили на аукціоні в м. Івано-Франківську три
корівники СГ ТзОВ «Нове життя»,АДРЕСА_3
як підприємства - банкрута і договір купівлі-продажу цих будівель від
12.02.2007 року був оформлений на неї. За дані корівники, які вони купили з метою розібрати і будівельні матеріали
використати для своїх потреб, вона заплатила 98 500 грн. Розбиранням корівників
займався ОСОБА_2. В липні 2007 року їй декілька
разів дзвонив арбітражний керуючий ОСОБА_30., який просив переказати
чоловікові, щоб той припинив демонтувати дорожні плити. На це їй чоловік
відповів, що зустрінеться з ОСОБА_30. і вирішить дане питання в законному
порядку. Вона при демонтажі дорожніх плит не була і ОСОБА_1 не говорив їй
скільки він їх демонтував і кому їх продав. Ствердила, що 28 бувших в
користуванні дорожніх плит ОСОБА_2. придбав в АДРЕСА_4знаходилася в
господарстві його батьків в АДРЕСА_5, які він продав в липні 2007 р. ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_31 в суді дав свідчення про те, що в середині липня 2007 року
до нього з проханням звернувся ОСОБА_1 щоб він
на автомобілі останнього марки
«Камаз» допоміг йому відвезти дорожні плити, що знаходилися на території СТ
ТзОВ «Нове життя» АДРЕСА_3 За дану послугу ОСОБА_2. пообіцяв йому, при потребі,
надати йому для експлуатації свій автомобіль. Коли приїхали на територію
згаданого вище господарства, то там уже знаходився автомобіль - кран, однак
марки цього автомобіля не пам'ятає, вірніше не знає. ОСОБА_16 став завантажувати на автомобіль
ОСОБА_2 вживані дорожні плити. Того ж дня він відвіз з території згаданого
товариства на територію якогось заводу в с.Цінева Рожнятівського району 72
плити. На слідуючий день, аналогічним шляхом, він відвіз з цієї ж території ще
30 плит в АДРЕСА_1а також 28 аналогічних плит, які знаходилися в ОСОБА_2 вдома
в АДРЕСА_2. В завантажуванні та демонтажі плит їм допомагав ОСОБА_17 ОСОБА_16,
який завантажував на автомобіль плити, він не знає. Він не цікавився чи
належать дані плити ОСОБА_2. і про це останній йому нічого не говорив.

Свідок ОСОБА_17 дав суду
показання, що всередині липня 2007 року, на прохання ОСОБА_2, він допомагав
останньому завантажувати вживані дорожні плити на автомобіль, які знаходилися
на території сільсьгосподарського товариства с.Деліїв Галицького району. Дані
плити на автомобілі «Камаз» перевозив ОСОБА_31, однак куди саме, йому не
відомо. ОСОБА_16, який завантажував
плити він не знає. Він допомагав завантажувати дані плити протягом двох
днів, однак яку саме кількість плит було вивезеноОСОБА_2 він не знає, оскільки
їх не рахував. Чи належали ці плити ОСОБА_2. він не знає і про це розмови з
останнім не мав.

Свідок ОСОБА_6 в суді ствердив, що в липні 2007 року до нього на територію
бувшого керамічного заводу в АДРЕСА_1де на даний час проводиться реконструкція
і він, як приватний підприємець, є підрядником, приїхав ОСОБА_2. і запропонував
йому продати вживані дорожні плити, на що він дав згоду. Через декілька днів,
протягом двох днів, ОСОБА_2. завіз йому
130 згаданих плит, розмірами 3,0 м. х 1,2 м. х 0,18 м., за які він заплатив ОСОБА_2.
15 300 грн. з розрахунку 150 грн. за одну плиту. Про те, що дані плити були
викрадені ОСОБА_2йому відомо не було і
про це йому останній не говорив.

Свідок ОСОБА_18. - голова фермерського господарства «Колос» АДРЕСА_4дав
суду показання, що в серпні 2006 року ОСОБА_2. купив в фермерському
господарстві 28 вживаних дорожніх плит, розмірами 3 м. х 1,2 м. х 0,18 м., які
вивозив своїм автотранспортом, за які провів оплату з розрахунку 60 грн. за 1
плиту. Ознайомившись з фототаблицею до протоколу огляду місця події від
09.10.2007 року, свідок ствердив, що ОСОБА_2. було продано 28 дорожніх плит
таких же, що і знаходяться на території бувшого керамічного заводу в АДРЕСА_2

Крім цього, винуватість ОСОБА_1. у вчиненні таємного викрадення дорожніх
плит доказана:

протоколом огляду місця події від 15.09.2007 року, яким підтверджено, що на
території СТ ТзОВ «Нове життя»АДРЕСА_3 біля одного з корівників, відсутня
частина бетонних плит під'їзної дороги (а.с.43, т.3);

протоколом огляду місця події від 16.10.2007 року, з якого видно, що на
території бувшого керамічного заводу, що знаходиться в АДРЕСА_1знаходилися
аналогічні плити, що були викрадені з сільськогосподарського ТзОВ «Нове життя»,
в тому числі 102 вживані дорожні бетонні плити, викрадені ОСОБА_2(а.с.6 т.3);

висновком експерта про вартість об'єкта, яким підтверджено, що вартість
вживаних дорожніх плит, що знаходиться на території сільськогосподарського ТзОВ
«Нове життя» с.Деліїв Галицького району розмірами 3,0 м. х 1,2 м. х 0,18 м.
станом на 31 серпня 2007 року, становить 152 грн. за одну плиту (а.с.50-52
т.3);

протоколом огляду речових доказів - 130 бетонних вживаних дорожніх плит,
розмірами 3,0 м. х 1,2 м. х 0,18 м., які знаходяться на території бувшого
керамічного заводу в с.Цінева Рожнятівського району та постановою слідчого від
17.10.2007 року про долучення цих плит до справи в якості речових доказів
(а.с.57, 58 т.3 );

квитанцією №17 від 28.01.2008 року, виданою Калуським відділенням №1 ВАТ
«Банк Аваль», якою підтверджено, що ОСОБА_2. вніс на розрахунковий СГ ТзОВ
«Нове життя» с.Деліїв Галицького району в рахунок відшкодування заподіяної
шкоди 15 504 грн.

Оцінюючи та аналізуючи детально досліджені в судовому засіданні в їх
сукупності, суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_2 слід
кваліфікувати за ст.213 ч.1 КК України, оскільки він здійснював операції з
брухтом чорних і кольорових металів без спеціального дозволу (ліцензії),
одержання якого передбачене законодавством, а також організував незаконний
пункт прийому брухту чорних і кольорових металів у населення.

Крім того, дії підсудного ОСОБА_2 також слід кваліфікувати і за ст.185
ч.1 КК України оскільки він вчинив
таємне викрадення чужого майна.

Призначаючи покарання підсудному
суд, у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого
ним злочинів, особи підсудного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному немає.

Пом'якшуючими покарання обставинами для підсудного ОСОБА_2 суд визнає те,
що він має на утриманні двоє дітей та є
опікуном двох неповнолітніх племінників, позитивно характеризується за місцем
проживання, повне відшкодування шкоди, завданої крадіжкою.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне призначити підсудному ОСОБА_2. покарання у виді штрафу.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.81 КПК України.

Керуючись
ст.ст. 323, 324, 327 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винуватим за
ст.ст.213 ч.1, 185 ч.1 КК України та призначити покарання:

за ст.213 ч.1 КК України штрафом в розмірі 3000 (три тисячі) грн.;

за ст.185 ч.1 КК України штрафом в розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят)
грн.

У відповідності до ст.70 КК України остаточно визначити покарання ОСОБА_2.
шляхом повного складання призначених покарань - штрафом в розмірі 3 850 (три
тисячі вісімсот п'ятдесят) грн.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити засудженому
попередньо обраний - перебування на підписці про невиїзд.

Речові докази - 87 (вісімдесят сім) тонн брухту чорних металів, які
знаходяться на відповідальному зберіганні в директора Калуського цеху
«Вторчермет» ОСОБА_17., згідно накладної без номера від 13.01.2005 року,
звернути в доход держави.

Речові докази - 130 (сто тридцять) вживаних дорожніх плит, які знаходяться
на відповідальному зберіганні в підприємця ОСОБА_6 на території бувшого
керамічного заводу в АДРЕСА_1залишити у власності останнього.

Стягнути з ОСОБА_2 660 грн. 40 коп. за проведення почеркознавчих експертиз за №77 від
25.04.2005 року та №266-Т від 20.06.2007 року перерахувавши дану суму на рахунок
НДЕКЦ при УМВС України в Івано-Франківській області: одержувач НДЕКЦ
м.Івано-Франківськ, код 25574765, МФО 836014, розрахунковий рахунок НОМЕР_1,
Банк одержувач УДК Івано-Франківської області.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської
області через Рожнятівський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту
його проголошення.

Суддя (підпис):

З оригіналом вірно.

Голова Рожнятівського районного
суду В.В.
Витвицький