Красилівський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 2209/372/2012
П О С Т А Н О В А

22.02.2012 року

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі судді Красняка В.І., при секретарі Федченко Л.В., з участю прокурора Леськіва В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красилові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого, тимчасово не працюючого, одруженого, не військовозобовязаного, в скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.

13.10.2011 року близько 17 години в м. Красилові водій ОСОБА_1, керуючи по вулиці Будівельників належним ОСОБА_2 автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак 025-75ХІ, на перехресті вулиць Будівельників та Правдинської, виїжджаючи з головної дороги на другорядну дорогу по вул. Правдинська, проявив неуважність, не забезпечив безпеки дорожнього руху, вибрав невірну швидкість руху, внаслідок чого допустив зіткнення з мопедом марки «DELTA EX50QT-B», державний номерний знак ВХАА7281, під керуванням водія ОСОБА_3, що рухався по головній дорозі, внаслідок чого ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження, що відносяться до категорії середньої ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоровя.

Підсудним не були виконані вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, а саме: п.1.5, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 б), відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу , технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.16.12 про те, що на перехресті доріг водій нерейкового транспортного засобу зобовязаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч; п.16.13, згідно якого перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу, зобовязаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі, в зустрічному напрямку прямо чи праворуч; п.16.14, який встановлює, що якщо головна дорога на перехресті змінює напрямок , водії транспортних засобів, які рухаються по ній, повинні керуватися між собою правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг.

Невиконання підсудним названих вимог Правил дорожнього руху знаходиться в причинному звязку із скоєним злочином.

Підсудний свою вину в скоєні інкримінованого злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України при вказаних обставинах визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, пояснив, що проявив неуважність і вчинив наїзд на мопед потерпілого, що рухався по головній дорозі. На досудовому слідстві повністю відшкодував потерпілому завдані ним збитки. Крім того, заявив суду клопотання про закриття кримінальної справи і звільнення його від кримінальної відповідальності у звязку із його примиренням з потерпілим.

Крім повного визнання підсудним своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочині, його вина підтверджується:

- показаннями потерпілого ОСОБА_3 про те, що за вказаних обставин підсудний вчинив наїзд на мопед під його керуванням, внаслідок чого пошкодив мопед, а йому заподіяв середньої тяжкості тілесні ушкодження, з приводу яких він тривалий час лікувався. ОСОБА_1 повністю відшкодував завдані йому злочином збитки. Посилаючись на примирення з підсудним, потерпілий просив з цих підстав звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності;

- протоколом огляду місця події від 13.10.2011 року, згідно якого дорожньо транспортна пригоди за участю підсудного і потерпілого відбулася на перехресті вулиць Будівельників та Правдинської. Розміщення пошкоджених транспортних засобів підтверджує покази потерпілого про те, що підсудний не пропустив мопед під його керуванням під час виїзду на головну дорогу;

- протоколами огляду транспортних засобів учасників ДТП від 13.10.2011 року, згідно яких виявлені на автомобілі та мопеді механічні пошкодження підтверджують факт наїзду керованого підсудним автомобіля на мопед під керуванням потерпілого;

- висновком судово медичної експертизи від 12.01.2012 року, згідно якої ОСОБА_3 спричиненні тілесні ушкодження у вигляді закритого відламкового перелому діалізу лівої стегнової кістки зі зміщенням відламків, відкритого перелому лівої малогомілкової кістки із зміщенням відламків, ран лівої гомілки, лівого колінного суглобу, травматичного шоку І ступеня, які виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути виступаючі частини автомобіля, що рухався та елементи дорожнього покриття, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких що спричинили тривалий розлад здоровя;

- висновком судової автотехнічної експертизи №8А від 20.01.2012 року, згідно якої водій ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти зіткненню з зустрічним мопедом «Дельта» під керуванням потерпілого ОСОБА_3.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, а вину підсудного доведеною повністю і його дії необхідно кваліфікувати за ст. 186 ч. 1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Розглянувши клопотання підсудного про звільнення від кримінальної відповідальності в звязку з примиренням з потерпілим та відшкодування завданих ним збитків, заслухавши думку потерпілого та висновок прокурора, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.12 КК України інкримінований підсудному злочин за класифікацією злочинів відноситься до злочину невеликої тяжкості.

ОСОБА_1 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілим та повністю відшкодував завдані ним збитки.

У відповідності до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдану нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно ст. 8 ч.2 КПК України за наявності підстав, зазначених у статті 46 КК України, у справах, які надійшли до суду з обвинувальним висновком, суд у судовому засіданні виносить постанову про закриття справи.

Враховуючи заяви потерпілого і підсудного про примирення, суд вважає, що до підсудного можливо застосувати ст.46 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, п. 2 ст. 7-1, ст. ст. 8, 282 КПК України, суд,

постановив:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України закрити у звязку із примиренням підсудного з потерпілим, звільнивши ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Обраний ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання скасувати.

Цивільні позови прокурора Красилівського району Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької міської лікарні та Красилівської центральної районної лікарні до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого залишити без розгляду, розяснивши право предявлення цивільного позову в порядку цивільного судочинства.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду Хмельницької області через Красилівський районний суд.

Суддя ОСОБА_4