№ пр. 1-кп/646/715/2014
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.01.2015 года г.Харьков

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого: cудді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за фактом носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000910 від 10.04.2014 року, відносно обвинуваченого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, не одружений, не працює, раніше судимого: 24.05.2004 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців; 28.09.2005 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.04.2007 року звільнений умовно-достроково; 23.12.2009 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки; 03.08.2011 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 28.11.2014 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190, 71 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:
10.04.2014 року, близько 14-00 год. ОСОБА_4 , знаходячись на території автостанції № 6 «Заводська», що розташована за адресою: м. Харків, пр. Московський, 299-А, у сміттєвому баку знайшов деревяний предмет, обмотаний ізоляційною стрічкою синього кольору з прикріпленою петлею з одної сторони та прикріпленим підвісом, до якого кріпиться будівельний висок, з іншої сторони, присвоїв його, та, усвідомлюючи, що цей предмет призначений для нанесення тілесних пошкоджень носив при собі без передбаченого законом дозволу з метою самооборони.

10.04.2014 року, близько 16-00 год., в службовому приміщенні метрополітену на станції метро «Проспект Гагаріна» у м. Харкові працівниками міліції у ОСОБА_4 було вилучено дерев`яний предмет, обмотаний ізоляційною стрічкою синього кольору з прикріпленою петлею з одної сторони та прикріпленим підвісом, до якого кріпиться будівельний висок, з іншої сторони, який є холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом за типом кістеней гнучкої конструкції.

Вказану холодну зброю ОСОБА_4 за вищевказаних обставин, маючи прямий умисел, носив при собі без передбаченого законом дозволу з метою самооборони.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердив обставини та події, встановлені органами слідства під час проведення досудового слідства та які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінивши докази, які є в матеріалах кримінального провадження, як з точки зору допустимості, так і з точки зору достовірності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому проваджені доведена повністю у встановленому судом обсязі, а вчинений ним злочин правильно кваліфіковано органами досудового слідства і має всі ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, тобто носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України КК України, суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.

Судом враховані обставини вчинення злочину та його наслідки, дані про особу обвинуваченого, а саме, судом встановлено, що на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України є рецидив злочину.

З урахуванням викладеного, а також обставини справи, ступіть тяжкості вчиненого злочину, спосіб вчиненого злочину, обставини які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , необхідно призначити покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Заява обвинуваченого ОСОБА_4 про застосування відносно нього амністії задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_4 був засуджений Фрунзенським районним судом м. Харкова 23.12.2009 року, за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки

03.08.2011 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.12.2009 року.

Відповідно до вимог ст.12 КК України, злочини, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України законодавцем віднесено до злочинів середньої тяжкості, а злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України до тяжкого злочину.

Відповідно до п. в ст. 8 З.У. «Про амністію у 2014 році», амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий злочин або особливо тяжкий злочин.

Таким чином, ОСОБА_4 до закінчення визначеного судом іспитового строку вчинив умисний тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, як було встановлено ОСОБА_4 раніше судимий 24.05.2004 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України, 28.09.2005 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, 71 КК України, 03.08.2011 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, 71 КК України,

Відповідно до вимог ст.12 КК України, злочини, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України законодавцем віднесено до злочинів середньої тяжкості, а злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України до тяжкого злочину.

Згідно п. в ст. 4 З.У. «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Речові докази: полімерний пакет, горловина якого обв`язана ниткою, кінці якої обклеєні биркою на якій є напис «Експ. № 90 від 14.04.2014 підпис ОСОБА_5 », в якому знаходиться предмет, який складається з рукоятки з петлею, підвісу, ударного вантажу знищити.

Судові витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в повному обсязі на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст. 263 КК України, ст. ст. 84, 342-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинувачені у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.11.2014 року остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді 1 (одного) року 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.
Заяву ОСОБА_4 про застосування відносно нього ст. 6 З.У. «Про амністію у 2014 році» - залишити без задоволення.

Обрати засудженому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі.

Строк покарання розраховувати з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 10.10.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи, у розмірі 786,24 грн. (сімсот вісімдесят шість грн. 24 коп.).

Речові докази: полімерний пакет, горловина якого обв`язана ниткою, кінці якої обклеєні биркою на якій є напис «Експ. № 90 від 14.04.2014 підпис ОСОБА_5 », в якому знаходиться предмет, який складається з рукоятки з петлею, підвісу, ударного вантажу знищити.

Вирок суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не було подано апеляційну скаргу.

Вирок суду може бути оскаржений, шляхом подання апеляційної скарги, особами зазначеними ст. 393 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок ухвалено суддею одноособово в нарадчій кімнаті 15.01.2015 р.

Суддя ОСОБА_1