В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захистника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, проживаючому в АДРЕСА_1 України, не одруженому, тимчасово не працюючому, раніше не судимому

- за ст.317 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду поступило кримінальне провадження з обвинувальним актом і угодою про визнання винуватості.

Згідно обвинувального акта встановлено, що 04 березня 2015 року близько 21 годин 00 хвилин ОСОБА_5 , діючи умисно, незаконно, протиправно, знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , надав громадянам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дозвіл на незаконне виготовлення наркотичної засобу «кодеїн» із пігулок «Пенталгін ФС», які ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , попередньо придбали за їхні спільні грошові кошти для обопільного введення ін`єкції.

Після виготовлення наркотичного засобу громадяни ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з дозволу ОСОБА_5 в приміщенні будинку вжили виготовлений наркотичний засіб шляхом внутрівенної ін`єкції, що підтверджується актами дослідження №56 та № 58 від 18.03.2015 затвердженого наказом МОЗ України № 1 від 04.01.2001 про перебування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в стані наркотичного сп`яніння.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.317 КК України за кваліфікуючими ознаками - надання приміщення для незаконного виготовлення та вживання наркотичних засобів.

Під час досудового розслідування 23.03.2015 року між прокурором прокуратури м. Ужгорода ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000713 від 05.03.2015 року, з одного боку, та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючим в АДРЕСА_1 , була укладена угода про визнання винуватості. Така угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 с. 317 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 с. 317 КК України, узгоджують вид і розмір покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації, і обвинувачений згідний на призначення названого виду покарання. Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

В судовому засіданні обвинувачений за участі його представника ствердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання .

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між обвинуваченим та потерпілим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.1 ст. 317, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Внаслідок вчинення злочину шкоду завдано суспільним інтересам. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст..472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості і щиро кається. Тому слід затвердити угоду про визнання винуватості, призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання .

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

Затвердити угоду, укладену 23.03.2015 року між між прокурором прокуратури м. Ужгорода ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000713 від 05.03.2015 року, з одного боку, та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючим в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за за ст. 317 ч. 1 КК України і призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1