АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ
Справа №
11-1098 2007 року Головуючий у 1-й
Доповідач: Тараненко Ю.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Полтавської області у
складі:

Головуючого
Ландаря О.В.

Суддів-
Тараненка Ю.П. Голубченко Н.В.

за участю
прокурора Гриня Н.Г.

захисника
ОСОБА_9

потерпілих
ОСОБА_6,ОСОБА_5, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві 19 жовтня

2007 року
кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 Г.М.

на вирок
Хорольського районного суду від 14 лютого 2007 року.

Цим вироком
-ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець
с.Дружба Решетилівського району,
Полтавської області, раніше не судимий

- засуджений за
ст.286 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі з позбавленням керувати
транспортними засобами строком на 2 роки.

За вироком суду
ОСОБА_1визнаний винним в тому, що 23 червня 2005 року близько 4 год. 10 хвилин в
світлу пору доби, керуючи автомобілем «МАЗ» д/з НОМЕР_1 з
бортовим напівпричепом в стані алкогольного сп»яніння, на 242 км автошляху Київ
- Харків, в порушення вимог п.п. 1.5; 2.3; 2.9; 12.3 Правил дорожного руху, проявивши
неуважність та не вживши заходів для зменшення швидкості і зупинки
транспортного засобу чи безпечного об»їзду пререшкоди, допустив наїзд на
велосипедистів ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
які рухалися в попутному напрямку.

В результаті
зіткнення обидва потерпілі були смертельно травмовані.

2

В поданій на
судове рішення апеляції засуджений ОСОБА_1 стверджує, що дорожно-транспортна
пригода мала місце з вини потерпілих , які рухались на велосипедах по проїзджій
частині дороги, а не по її обочині, внаслідок чого він, керуючи важковаговим грузовиком не міг запобігти
наїзду на них, враховуючи темну пору доби.

Заперечує, що
керував транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння, а медичний
висновок з цього приводу вважає сфальсифікованим.

Одночасно
зазначаючи на позитивні характеристики та ту обставину, що раніше він до
будь-яких видів відповідальності не притягувався, просить пом»якшити покарання,
застосувавши правила ст.ст. 69,75 КК
України.

Іншими
учасниками судового процесу вирок суду не оскаржений.

Заслухавши доповідача,
міркування захисника, який підтримав подану апеляцію, думку прокурора та
потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про обґрунтованість вироку, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона
не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Винуватість
засудженого ОСОБА_1 в скоєному злочині доведена зібраними у справі доказами,
належним чином превіреними в судовому засіданні та детально наведеними у
вироку.

Так, факт наїзду
на велосипедистів ОСОБА_2
та ОСОБА_3 автомобілем під його керуванням, внаслідок чого
потерпілим були спричинені смертельні тілесні ушкодження визнав сам засуджений.

Травмування двох
останніх в результаті ДТП
підтвердили потерпілі ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4 ( а.с.49 том 1 )

Згідно даних
протоколу огляду місця пригоди та транспортних засобів на
242 км автотраси
Київ - Харків виявлені
автомобіль «МАЗ», два пошкоджених велосипеди, трупи ОСОБА_2 і ОСОБА_3. та
зафіксовані сліди
дорожно-транспортної пригоди.

( а.с. 3-18 том
1 )

За висновком
судово-медичної експертизи ОСОБА_2
заподіяні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді травматичного зруйнування
голови з її деформацією, травматичне пошкодження внутрішніх органів, численні
переломи кінцівок, а смерть потерпілого настала внаслідок несумісного з життям
пошкодженням голови майже з повним зруйнуванням речовини головного мозку, (а.с. 61 том 1 )

Потерпілому
ОСОБА_3 спричинена тупа травма тулубу, кінцівок, пошкодження у вигляді розривів
внутрішніх органів, переломів хребта, нижніх кінцівок, що супроводжувалося
масивною кровотечею, геморагічним шоком
та стало причиною смерті.

(а. с. 66 том 1
)

3

Твердження
засудженого про те, що дорожно-транспортна пригода ставалася з вини
велосипедистів, спростовуються висновком автотехнічної експертизи, згідно якого
дії ОСОБА_1 в даному випадку не відповідають вимогам п. 12.3 Правил дорожнього
руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв»язку з виникненням
даної пригоди, при якій він мав технічною можливістю запобігти наїзду на
потерпілих навіть повільним зменшенням швидкості.

( а. с. 296-298
том 1 )

Вихідні дані для
проведення даної експертизи та час вчинення злочину ( час доби ) достовірно
встановлені судом при дослідженні та перевірці в судовому засідання показань
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8,
потерпілого ОСОБА_6, повідомлень
Хорольської ЦРЛ, даних виписки з журналу реєстрації викликів швидкої медичної
допомоги.

(а. с. 110-112
том 1 ).

Посилання
ОСОБА_1 на те, що дорожньо - транспортна пригода мала місце в темну пору доби,
і що затрудняло нормальну
видимість на автомобільну дорогу в процесі руху грузовика, неспроможне, поскільки спростовується
листом-повідомленням Полтавської гравіметричної обсерваторії, за яким час
вчинення злочину слід вважати світлою порою доби.

( а. с. 175 том 1 )

Факт скоєння
злочину засудженим в стані алкогольного сп»яніння підтверджений даними
протоколу медичного освідчення від 23.06.2005 року.

( а. с. 21 том 1
)

Даних про
фальсифікацію результатів, дослідження крові ОСОБА_1 не встановлено. Твердження
засудженого в апеляції з цього приводу надумане та безпідставне.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає, що суд повно і всебічно перевірив зібрані по
справі докази та надавши їм відповідну оцінку, прийшов до обгрунтованого
висновку про доведеність вини засудженого ОСОБА_1 в скоєному злочині, який
за ст.286 ч.3 КК України кваліфікував
правильно.

Покарання
останньому призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України.

При цьому з
урахуванням позитивних даних про особу ОСОБА_1 та пом»яшуючої покарання
обставини, якою суд визнав щире каяття, покарання йому призначене мінімальне,
передбачене санкцією закону, за яким він засуджений.

За таких умов,
підстав для пом»якшення покарання, в тому числі Із застосуванням ст.ст. 69, 75
КК України не вбачається.

4

Враховуючи
наведене, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Хорольського районного
суду від 14 лютого 2007 року відносно нього -
без зміни .