АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/840/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 610/827/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
УХВАЛА
Іменем України
28 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 11.03.2015р. про відмову умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні начальника Балаклійського виправного центру УДПтС України в Харківській області (№ 106) та голови спостережної комісії при Балаклійській районній Державній адміністрації в Харківській області про умовно-дострокове звільнення засудженого звільнення від відбування покарання визначеного ст.81 КК України, засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у вигляді 5(п`яти) років позбавлення волі за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.02.2012р.

Обґрунтовуючи прийняте рішення суд послався на наступні підстави з матеріалів справи та особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_7 прибув до Балаклійського виправного центру №106 10.10.2014р. За сумлінну поведінку і ставлення до праці 31.12.2014р. засудженому було оголошено подяку. Згідно довідки, станом на 20.02.2015р. засуджений працевлаштований з 24.10.2014р. по 31.10.2014р. робітником майстерні.

Враховуючи наведене, районний суд прийшов до висновку, що за такий короткий строк перебування у виправному центрі, незважаючи на одне заохочення, засуджений ОСОБА_7 не зміг довести своє виправлення, в зв`язку з чим подання визнано необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу районного суду, у зв`язку з неправильними висновками суду щодо його виправлення та застосувати до нього положення ст.81 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав свою апеляцію, пояснення прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положення ч.ч.2, 3 ст.81 КК України передбачають дві умови для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання: засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом.

У той же час ч.1 вказаної норми вказує, що до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Отже зміст останньої норми, за переконанням колегії суддів підкреслює, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Запровадження вищевказаного правового інституту, згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у згаданій Постанові Пленуму в п.13 матеріали про умовно-дострокове звільнення, мають міститися дані, які характеризують поведінку засудженого, його ставлення до праці та навчання за весь час відбування покарання. Одночасно з поданням до суду направляється особиста справа засудженого.

Згідно вироку (т.1 а.с.5-7), ОСОБА_7 засуджений вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.02.2012р. за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.187 КК України і йому за сукупністю злочинів, із застосуванням ст.69 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України, остаточно призначено 5(п`ять) років позбавлення волі із конфіскацією1/2 частини належного йому майна.

З характеристики (т.1 а.с.9-10) випливає, що ОСОБА_7 до свого засудження раніше не судимий, а до Балаклійського виправного центру ( № 106) прибув 10.10.2014р.

28.07.2014р. засудженому ОСОБА_7 замінена невідбута частина покарання на обмеження волі в порядку передбаченому ст.82 КК України (т.1 а.с.7).

Доводи апелянта проте, що суд не вправі посилатись на короткий строк його перебування у виправному центрі суперечить п.2 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду в якій зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Звідси, при спростованих доводів апеляції, колегією суддів, не встановлені підстави для скасування чи зміни судового рішення передбачені ст.409 КПК України, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 11.03.2015р. про відмову умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду Харківської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді