АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/3674/14-к Номер провадження 11-кп/786/193/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.289 КК України Т.З.
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури м.Кременчук Полтавської області на вирок Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 22 грудня 2014 року .

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кременчук Полтавської області, українець, громадянин України, з неповною вищою освітою, не одружений, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений:

- ч.1 ст.263 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- за ч.1 ст.15, ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати, пов`язані із залученням експерта у сумі 196,56 грн.
Вирішено питання щодо долі речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні таких злочинів.

12.06.2014 року, близько 15.00 год., ОСОБА_7 поблизу магазину „Мобі опт по вул.Шевченка в м.Кременчук Полтавської області, виявив вогнепальну зброю, перероблену з газового пістолета „6П42 (ІЖ-79-7,6), калібру 7,62 мм. і придатну для проведення пострілів, і, не маючи дозволу на зберігання вогнепальної зброї, заволодів вказаним пістолетом та зберігав його при собі.
Після цього, 12.06.2014 року, близько 15.30 год., біля будинку №17/2 по вул.Суворова в м.Кременчук Полтавської області, ОСОБА_7 , проникнувши в салон автомобіля „ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить комунальному закладу „Центр первинно медико-санітарної допомоги №1, вчинив замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, з погрозою застосування до водія ОСОБА_8 насильства, а саме - з застосуванням переробленого газового пістолета „6П42 (ІЖ-79-7,6). Однак, водій ОСОБА_8 вчинив супротив та затримав ОСОБА_7 на місці скоєння злочину, не розпочавши рух транспортного засобу.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч.1 ст.15, ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Інші учасники судового розгляду вирок не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши її доводи та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, ґрунтується доказах, що були ретельно перевірені у судовому засіданні та отримали належну оцінку. Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.1 ст.263, ч.1 ст.15, ч.2 ст. 289 КК України і апеляційні скарги з цього приводу не подавались.

Разом з тим, призначаючи покарання, суд не взяв до уваги вимоги ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2007 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» і не в достатній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу винного.

Так, суд першої інстанції не повною мірою врахував, що ОСОБА_7 вчинив два тяжких злочини, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, висновок суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання не відповідає вимогам ст.75 КК України.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, 420 КПК України колегія суддів приходить до висновку, що призначене судом першої інстанції покарання не відповідає ступню тяжкості та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а тому вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначення покарання та звільнення від відбування покарання з постановленням нового вироку.

При визначенні виду та розміру покарання апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_7 вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, навчається, є учасником АТО, де отримав поранення, висловлює жаль з приводу вчиненого, його молодий вік. Вказані обставини колегія суддів визнає такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість застосувати ст.69 КК України та перейти до більш м`якого виду покарання, ніж передбачено санкціями ч.1 ст.263 та ч.2 ст.289 КК України, а саме обмеження волі.

Саме таке покарання буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи те, що діями ОСОБА_7 майнової шкоди не спричинено, колегія суддів не вбачає підстав для застосування додаткового покарання, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, - конфіскації майна.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 22 грудня 2014 року відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання та звільнення від відбування покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 :

· за ч.1 ст.263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - на два роки обмеження волі,
· за ч.1 ст.15, ч.2 ст.289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - на три роки обмеження волі без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання три роки обмеження волі без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту виконання вироку.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4