Справа №295/5116/15-к

УХВАЛА
Іменем України

22.05.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від покарання, -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

представника Житомирської ВК (№4) ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від покарання в якому зазначає, що він є інвалідом 2 групи, стягнень не має, проживав з батьком похилого віку, має позитивну характеристику, заохочень не має, оскільки не приймав участі в ремонтах.

В судове засідання засуджений ОСОБА_3 не з`явився, просить справу розглядати у його відсутність. Суд за погодженням з учасниками судового провадження, розглядає справу у відсутності засудженого.

Представник Житомирської виправної колонії №4 пояснила, що засуджений ОСОБА_3 не працевлаштований за станом здоров`я, заохочень та стягнень не має, не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, тому до нього не слід застосовувати умовно-дострокове звільнення.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 .

Заслухавши представника ЖВК(№4), думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 05.07.2012р. Овруцьким районним судом Житомирської області за ч.1 ст.185, ч.1 ст.296,70,75,76КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 12.09.2012р. Овруцьким районним судом Житомирської області за ч.2 ст.307, 69,70 ч.1, 70 ч.4,75,76КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 21.08.2013р. скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбуття покарання згідно вироку від 12.09.2012р.; ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 10.07.2014р. скорочено наполовину невідбуту частину основного покарання призначеного 12.09.2012р. Овруцьким районним судом Житомирської області на підставі ст.6 Закону України Про амністію у 2014році. Початок строку: 05.09.2013року; кінець строку: 27.12.2015 року.

Як вбачається із характеристики затвердженої начальником Житомирської виправної колонії (№4) засуджений ОСОБА_3 з 15.09.2013р. відбуває покарання в Житомирській виправній колонії (№4). За період відбування покарання режим тримання не порушує, стягнень не має. До праці не залучається в зв`язку зі станом здоров`я (інвалід 2 групи з дитинства). До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, не завжди має охайний зовнішній вигляд, не завжди адекватно реагує на критику на свою адресу. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням, намагається виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи. Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу Духовне відродження. Завдання програми виконує не в повному обсязі. На заходи виховного та профілактичного впливу реагує посередньо. Вину у скоєному злочині визнає. Заохочень не має. За висновком засуджений не став на шлях виправлення.

14.11.2014р. на спільному засіданні комісії Житомирської виправної колонії (№4) та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі з питань застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання щодо засуджених засудженому ОСОБА_3 який не став на шлях виправлення відмовлено у застосуванні ст.82КК України, а 27.03.2015р. на спільному засіданні комісії Житомирської виправної колонії (№4) та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі засудженому ОСОБА_3 який не довів свого виправлення відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.81КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

В матеріалах особової справи відсутні дані про те, що засуджений ОСОБА_3 має сумлінну поведінку та ставлення до праці.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_3 стає на шлях виправлення, однак не довів своєю поведінкою і ставленням до праці свого виправлення, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 81КК України,537,539КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від покарання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м.Житомира протягом 7 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1