Справа № 559/438/15-к
Номер провадження 1-кс/559/81/2015
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою
"19" лютого 2015 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_4 погоджене із старшим прокурором Дубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 02 лютого 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, - про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малі Загорці Дубенського р-ну, Рівненської області, проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, із неповною середньою освітою, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 25.11.2014 року Дубенським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України,- ,

ВСТАНОВИВ:
Клопотання обгрунтовується наступними доводами. 02 лютого 2015 року до Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області надійшла заява ОСОБА_6 , 1970 року народження, жительки АДРЕСА_2 , про те, що 02 січня 2014 року близько 12 години, невідома особа, перебуваючи в м. Дубно по вул. Кирила и Мефодія, шляхом ривка, відкрито заволоділа її мобільним телефоном марки Fly DS 103 D.

Дане повідомлення було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 02 лютого 2015 року, визначивши попередню кваліфікацію ч.2 ст.186 КК України.

В ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було встановлено, що 02 січня 2015 року, близько 12 години, ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Дубно по вул. Кирила и Мефодія, шляхом ривка, відкрито заволодів мобільним телефоном ОСОБА_6 марки Fly DS 103 D.

18 лютого 2015 року ОСОБА_5 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи судимий 25.11.2014 року Дубенським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік. Після цього, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, та в період іспитового строку повторно вчинив корисливий злочин.

Так, 02 січня 2015 року, близько 12 години, ОСОБА_5 , проходячи по вул. Кирила та Мефодія м. Дубно Рівненської області, побачив ОСОБА_6 , яка проходячи по вул. Кирила і Мефодія м. Дубно Рівненської області, розмовляла по мобільному телефону марки Fly DS 103 D та керуючись корисливим умислом, вирішив повторно відкрито заволодіти вказаним мобільним телефоном.

З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_6 й діючи відкрито, шляхом ривка, вихопив з руки останньої мобільний телефон марки Fly DS 103 D та залишив місце вчинення злочину, повторно заволодівши таким чином мобільним телефоном марки Fly DS 103 D, вартістю 231, 00 грн., який належить ОСОБА_6 .

Таким чином, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Його дії кваліфікуються, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочині, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка підтвердила факт відкритого викрадення її мобільного телефону, надала підтверджуючі документи на викрадений телефон та розповіла про обставини його вчинення; показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтверджують факт пограбування ОСОБА_6 та прямо вказують, що пограбування вчинив ОСОБА_5 ; показаннями свідка ОСОБА_9 , яки підтвердив факт збуту викраденого у ОСОБА_6 мобільного телефону, висновком судової товарознавчої експертизи, показаннями підозрюваного ОСОБА_5 , який розповів про обставини вчинення пограбування ОСОБА_6 , результатами проведених слідчих експериментів із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Крім цього, в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, було встановлено, що ОСОБА_5 являється особою раніше неодноразово судимою, зокрема: 27.08.2002 року був засуджений Дубенським районним судом, за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України; 03.04.2003 року, був засуджений Дубенським районним судом, за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України; 31.05.2010 року, був засуджений Демидівським районним судом, за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст.185, ст. 198 КК України; 13.08.2012 року, був засуджений Дубенським міськрайонним судом, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України; 19.04.2013 року, був засуджений Дубенським міськрайонним судом, за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України; 25.11.2014 року, був засуджений Дубенським міськрайонним судом, за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Так, ОСОБА_5 вже 02 січня 2015 року будучи засудженим Дубенським міськрайонним судом Рівненської області, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з встановленням йому іспитового терміну 1 рік, на шлях виправлення не став та під час іспитового терміну, повторно вчинив новий корисливий злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, тобто злочин у вчиненні якого, підозрюється. Це дає підстави вважати, що ОСОБА_5 не зважаючи на всі можливі заходи, що були надані йому, щоб стати на шлях виправлення та усвідомити свою провину, а саме згідно ст.75 КК України, останнє його покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі було змінено з встановленням йому іспитового терміну 1 рік, для подальшого виправлення. Однак, ОСОБА_5 належних йому висновків не зробив, та під час даного випробувального терміну, зухвало продовжив свою злочинну діяльність, шляхом вчинення нового тяжкого кримінального правопорушенння, що дає підстави вважати, що він є суспільно-небезпечною особою, яка потребує ізоляції від суспільства. Крім того, вищевикладене свідчить про те, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 , може продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти нові злочини, так, з вищевикладеного вбачається те, що ОСОБА_5 не хоче, та не бажає ставати на шлях виправлення.

ОСОБА_5 вчинив останнє кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, що дає підстави вважати, що він з метою уникнення передбаченого покарання може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, будь-яким способом.

Крім цього, ОСОБА_5 являється не одруженим, на утриманні дітей не має, у зв`язку з чим, може вільно залишити місце проживання і таким чином, ухилитися від органів досудового слідства та перешкодити встановленню істини у справі.

Також, ОСОБА_5 не працюючий, не має постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонуканням його до вчинення нових корисливих злочинів і на даний час виникла необхідність попередити цьому шляхом ізолювання його від суспільства.

Аналізуючи обрану лінію поведінки, спосіб життя ОСОБА_5 із здобутими об`єктивними даними, є підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити спроби ухилятись від передбаченого йому покарання і тим самим перешкоджатиме встановленню істини у справі.

Обрання ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, наприклад у виді домашнього арешту, не забезпечить належної поведінки підозрюваного, бо, у даному випадку, знову ж таки будуть створені йому умови і надана можливість продовжити свою злочинну діяльність.

Враховуючи вищевикладені ризики того, що ОСОБА_5 може перешкоджати встановленню істини у справі та продовжувати свою злочинну діяльність, тому, слідчий вважає за необхідне обрати йому запобіжний захід тримання під вартою, бо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним у клопотанні ризикам.

На підставі вищевикладеного слідчий звернувся до суду із відповідним клопотанням.

Прокурор висловив думку, що клопотання є обґрунтованим, та просив його задоволити, оскільки підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин під час іспитового строку, непрацюючий, не має постійного джерела прибутку, що спонукає його до вчинення нових злочинів, не одружений, на утриманні дітей не має.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що причетність до вчинення даного кримінального праворушення визнає, вчинив злочин під час іспитового строку, так як не було кошів на проживання, на даний момент працює на сміттєзвалищі, отримує прибуток від цього, на виклики слідчого з`являвся, просить застосувати бульш мякий запобіжний захід.

Вислухавши пояснення прокурора, підозрюваного, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом п.4 ч.1 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 рахується особою раніше судимою, вчинив злочин під час іспитового строку, а санкція ч.2 ст.186 КК України передбачає покарання до 6 років позбавлення волі.

У якості наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КК України, слідчий вказує те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того, слідчий наводить обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, а саме, що підозрюваний не працює, є особою неодноразово судимою за вчинення корисливих злочинів, не має постійного місця проживання, вчинив злочин під час іспитового строку, належних висновків не зробив, що в сукупності дає підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів слідства, а також будь-яким іншим чином перешкоджати встановленні істини у справі, а також і вчинити нові злочин.

За змістом ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких, встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В даному випадку, на думку суду, прокурором доведено обставини передбачені ст.194 КПК України, в тому числі і передбачені п.3, щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України, такий запобіжний захід, як тримання під вартою, є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

В даному випадку такі ризики, що наведені слідчим, як можливість вчининення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, випливає із його лінії поведінки, а саме неодноразове засудження у вчиненні корисливих злочинів, вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку, можливість переховуватись від слідства, що обгрунтовується тим, що підозрюваний не працює, немає постійного джерела прибутку, неодружений, не має на утриманні дітей.

Наведені обставини в сукупності свідчать про те, що є необхідність в застосуванні такого найбільш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_5 як тримання під вартою, так як інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити запобігання ризикам передбаченим ст. 176 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлянні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Зважаючи на майновий стан підозрюваного ОСОБА_5 та його характеристики, визначаю розмір застави в двадцять розмірів мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178 ,183, 194, 196, 197, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , - задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малі Загорці Дубенського р-ну, Рівненської області, проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, із неповною середньою освітою, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 25.11.2014 року Дубенським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України, - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів з утриманням в СІ м.Рівне.

Встановити розмір застави в двадцять розмірів мінімальної заробітної плати.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 слідуючі обов`язки:

1. Прибувати на виклик слідчого та суду за першою вимогою;

2. Не відлучатись з населеного пункту в якому він зареєстрований ( АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. Повідомляти слідчого, прокурора та суд, в провадженні яких знаходиться справа про зміну місця свого проживання та роботи.

Дата закінчення дії ухвали 20 квітня 2015 року о 14 годині 30 хвилин.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області, та начальнику СІ м.Рівне.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя: