Справа № 191/1105/15-к
Провадження № 1-кп/191/197/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000336 та угоду про примирення відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Казахстан, м. Приозерськ, громадянина Росії, не військовозобов`язаний, з середньою освітою, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 18.11.2005 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, за ч. 3 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Повторно, 20.02.2014 року, 00.20 годині ОСОБА_3 , з метою крадіжки чужого майна, прийшов до Синельниківської дитячо-юнацької спортивної школи, розташованої по вул. 40 років Жовтня, м. Синельникове, Дніпропетровської області, підійшов до огорожі якою огороджено дитячо-юнацьку спортивну школу, та реалізуючи свої злочинні наміри, на таємне викрадення чужого майна, таємно умисно із корисливих мотивів на свою користь, з застосуванням фізичної сили відірвав дві секції огорожі розміром 2*2,5 метри, яка виготовлена з металевого кута та сітки рабиці, та з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши відділу освіти Синельниківської міської ради матеріальних збитків в розмірі 126 гривень.

Повторно, 21.02.2014 року, о 00.20 годині ОСОБА_3 , з метою крадіжки чужого майна, прийшов до Синельниківської дитячо-юнацької спортивної школи, розташованої по вул. 40 років Жовтня, м. Синельникове, Дніпропетровської області, підійшов до огорожі якою огороджено дитячо-юнацьку спортивну школу, та реалізуючи свої злочинні наміри, на таємне викрадення чужого майна, таємно умисно із корисливих мотивів на свою користь, з застосуванням фізичної сили відірвав три секції огорожі розміром 2*2,5 метри, яка виготовлена з металевого кута та сітки рабиці, та з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши відділу освіти Синельниківської міської ради матеріальних збитків в розмірі 189 грн.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тому його дії кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України.

24.03.2015 року між сторонами кримінального провадження: представником потерпілого директором Синельниківської дитячо-юнацької спортивної школи ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України та згідно до умов якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, зобов`язується в наступному не вчиняти кримінальних правопорушень. Сторонами погоджено покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк два роки із звільненням від відбування покарання на підставі ст..75 КК України. Шкоду відшкодував.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі, та пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним та просить суд затвердити угоду.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про примирення з потерпілим повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; узгодженні сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ст.471 Кримінального процесуального кодексу України, в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди ст. 476 КПК України. В угоді зазначається дата її укладення, вона скріплюється підписами сторін.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного: відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України. На підставі пояснень обвинуваченого судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом витребувані матеріали кримінального провадження №0000336, на предмет наявності скарг підозрюваного, поданих ним під час кримінального провадження. Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для примирення. Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання. Визначене сторонами покарання відповідає принципам призначення покарання та вимогам Закону. При призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості.

Обвинувачений задовільно характеризується за місцем проживання, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитку.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Речові докази на а.с. 46-48 т.2, а саме: металева огорожа розміром 2*2,5 метри, яка виготовлена з металевого кута та сітки рабиці, які знаходяться у потерпілого ОСОБА_6 залишити за належністю.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 472, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 24 березня 2015 року у кримінальному провадженні №0000336, що укладена між представником потерпілого директором Синельниківської дитячо-юнацької спортивної школи ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 1 (одного) року 6 (шести) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України суд покладає на засудженого ОСОБА_3 обов`язок - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід не обирати.

Речові докази на а.с. 46-48 т.2, а саме: металева огорожа розміром 2*2,5 метри, яка виготовлена з металевого кута та сітки рабиці, які знаходяться у потерпілого ОСОБА_6 залишити за належністю.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1