Справа № 1-62/2007 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2007
року

Надвірнянський
районний суд

Івано-Франківської
області

в складі: головуючої-судді:
Міськевич О.Я.

секретаря: Попова І.Г.

з участю прокурора Марчука В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Надвірна справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, уродженця і мешканця с. Зелена,
Надвірнянського району, Івано-Франківської області, з базовою середньою освітою,
неодруженого, на утриманні нікого немає, займається домашнім
господарством, не судимого, громадянина України по ст. 122 ч.1 КК України,-

Встановив:

Підсудний ОСОБА_1 умисно наніс потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним
для життя і спричинило тривалий розлад здоров»я.

Злочин ним вчинено при наступних
обставинах:

Підсудний ОСОБА_1 проживає в с. Зелена Надвірнянського району Івано-Франківської
області.

25.04.2006року приблизно о 16 год. в с Зелена, дільниця Максимець,
Надвірнянського району під час суперечки на грунті
неприязних відносин умисно наніс ногою,по правій гомілці ОСОБА_2, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритого
травматичного перелому обох кісток правої гомілки, які згідно висновку
судово-медичної експертизи відносяться до середнього
ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечними для життя в момент заподіяння та викликали тривалий
розлад здоров»я.

Допитаний в якості підсудного в судовому засіданні ОСОБА_1 повністю визнав себе винним в пред'явленому обвинуваченні і суду пояснив,
що проживає в с.Зелена, участок Максимець, Надвірнянського району
Івано-Франківської області.

25.04.2006року він перебував на автобусній зупинці в с Зелена, участок Максимець. В цей час під»їхав бус. З
нього вийшов ОСОБА_3, ОСОБА_2 і незнайомі йому жінка та чоловік. ОСОБА_3 підійшов до нього і між ними виникла суперечка,
яка переросла
в штовханину. В цей час до них підійшов ОСОБА_2, який
намагався їх зупинити. У відповідь на його
дії, будучи знервованим він наніс ОСОБА_2 удар в праву нижню частину ноги. Після чого ОСОБА_2 впав на дорогу і почав
жалітися на біль в нозі. Після чого його відвезли в
лікарню. Він повністю відшкодував потерпілому завдані матеріальні і моральні збитки, який до нього будь-яких претензій немає. У
вчиненому розкаявся.

У відповідності до ст.299 КПК України суд прийшов до висновку визнати
недоцільним дослідження доказів по справі
стосовно фактичних обставин справи і обмежитись допитом підсудного ОСОБА_1, оскільки останній в своїй позиції не заперечує
проти цього, а інші учасники судового розгляду дали на це згоду. При цьому суд
з'ясував, що

2

підсудний
ОСОБА_1 і інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих
обставин і роз'яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права
оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Дії підсудного ОСОБА_1. слід
правильно кваліфікувати за ст.122 ч.1 КК України, оскільки він умисно наніс потерпілому середньої тяжкості тілесні
ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і спричинило
тривалий розлад здоров»я.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд
врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його
особу та обставини, що пом'якшують покарання: щиросердечне розкаяння у вчиненому, його молодий вік, що потерпілому повністю
відшкодована матеріальна і моральна шкода.

По місцю проживання підсудний ОСОБА_1 характеризується позитивно.

Враховуючи наведене, беручи до уваги думку потерпілого по
справі, стан здоров»я якого задовільний і який просить
суд суворо не карати підсудного, суд прийшов до висновку, що виправлення підсудного ОСОБА_1, можливе без відбування
покарання, а тому є всі підстави застосувати до
нього ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням.

Враховуючи дані про особу підсудного і ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, іспитовий строк слід визначити тривалістю - 1 рік.

Згідно ст.76 КК України на
підсудного слід покласти такі обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місце проживання, періодично з»являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

З підсудного
ОСОБА_1. слід стягнути в дохід Теребовлянської ЦКРЛ витрати пов'язані з перебуванням потерпілого на стаціонарному лікуванні в сумі
1143грн65коп. Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

Засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст.296 ч.1 КК України і призначити
йому покарання - 2роки обмеження волі.

Застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити
його від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з
випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на
засудженого ОСОБА_1 під час іспитового строку такі
обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місце
проживання, періодично з»являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи

З засудженого ОСОБА_1 стягнути в дохід
Теребовлянської ЦКРЛ витрати пов'язані з перебуванням
потерпілого на стаціонарному лікуванні в сумі 1143 грн65коп

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу
вироку в законну силу залишити попередній - підписку про не виїзд.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 днів в Івано-Франківський
апеляційний суд через Надвірнянський районний суд.

Суддя підпис Міськевич О.Я.

Вірно: Суддя Міськевич О.Я.