У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.

суддів за участю прокурора

Заголдного В.В. та Кривенди О.В. Саленка І.В.

розглянувши в судовому засіданні 8 травня 2008 року
в м. Києві кримінальну справу за касаційним поданням прокурора на ухвалу
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2007 року, якою
змінено вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27
липня 2006 року про засудження

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

неодноразово
судимого, останнього разу -

11 березня 2005 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України

на один рік шість місяців позбавлення волі,

за ч. 1 ст. 296 КК України на три роки
обмеження волі, за ч. 2 ст. 289 КК України на сім років позбавлення волі, за ч.
3 ст. 185 КК України на шість років позбавлення волі, а на підставі ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів йому призначено дев'ять років
позбавлення волі,

установила:

ОСОБА_1
визнано винуватим у тому, що він 16 жовтня 2005 року, перебуваючи в стані
сп'яніння, на зупинці автобуса “Шкільна” у с. Курилівка Петриківського району,
з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, з особливою
зухвалістю побив руками і ногами ОСОБА_2
та ОСОБА_3, заподіявши кожній з них легкі тілесні ушкодження.

29 листопада 2005
року ОСОБА_1 у стані сп'яніння вдерся до господарства мешканки с. Курилівки ОСОБА_4, і незаконно
заволодів автомобілем ОСОБА_5 “Москвич-412” вартістю 3.000 грн., якому
спричинив технічні пошкодження.

12 лютого 2006
року ОСОБА_1 у стані сп'яніння вдерся до будинку мешканки с. Курилівки ОСОБА_6 і вчинив
крадіжку телевізора вартістю 985 грн.

Ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2007 року вирок
змінено. Виключено з вироку посилання суду на обставини, які, на думку
апеляції, не можуть обтяжувати покарання ОСОБА_1, і в зв'язку з цим пом'якшено
йому покарання. За ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, ч.
2 ст. 289 КК України до п'яти років позбавлення волі, а на підставі ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів, передбачених зазначеними нормами закону, ч. 1
ст. 296КК України, ОСОБА_1 призначено остаточне покарання - п'ять років
позбавлення волі.

У
касаційному поданні прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду, а
справу - направити нановий апеляційний розгляд. Не оспорюючи правильності
встановлення судом фактичних обставин справи та юридичної оцінки злочинних дій
ОСОБА_1, твердить, що не було підстав
для пом'якшення покарання останньому.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, прокурора, який підтримав доводи
касаційного подання і просив скасувати рішення апеляційного суду, перевіривши
матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи касаційного подання,
колегія суддів вважає, що касаційне подання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно
до положень ст. ст. 372 і 398 КПК України вирок суду в частині покарання може
бути скасований або змінений лише в тому разі, коли засудженому призначено таке
покарання, яке за своїм видом чи розміром - явно несправедливе як внаслідок
м'якості, так і суворості. Зазначені вимоги закону під час апеляційного
розгляду справи були дотримані не в повній мірі.

Дійшовши
висновку, що, оскільки місцевий суд при призначенні покарання ОСОБА_1 всупереч
вимог ст. 67 КК України визнав такими, що його обтяжують, обставини, не
зазначені в частині першій цієї статті, а саме: не визнав своє вини у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, не каявся, учиненив злочин щодо
особи похилого віку, і яка перебувала в безпорадному стані, не просив у неї
вибачення і намагався завести суд в оману, то апеляційний суд виключив ці
обставини з вироку і з цих підстав пом'якшив покарання засудженому.

Разом із тим,
обставини, які обтяжують покарання засудженому, перелічені в абзаці п'ятому
мотивувальної частини вироку суду (а. с. 39 т. 2), і в цьому переліку
зазначених обставин, немає.

Що
стосується потерпілої, то як видно з матеріалів справи, і на це послався суд у
вироку, вона є інвалідом 2-ї групи і страждає гіпертонією.

За
таких обставин висновки апеляційного суду про необхідність зміни покарання засудженому у бік пом'якшення є, на
думку колегії суддів, необгрунтованими. Тому зазначена ухвала визнаватись
законною не може і з цих підстав підлягає скасуванню, а справа - направленню на
новий апеляційний розгляд для належної перевірки усіх матеріалів справи за
касаційною процедурою і прийняття такого рішення, яке б точно відповідало
вимогам закону.

На підставі
наведеного та керуючись ст. ст. 394 - 398 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційне подання
прокурора задовольнити.

Ухвалу
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а кримінальну справу
- направити на новий апеляційний розгляд.

Судді:

Редька А.І. Кривенда О.В.
Заголдний
В.В.