ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження № 201/2934/15-к (пр. № 1-кп/201/157/2015), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000680, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та мешкає у АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, раніше судимого: 22 вересня 1983 року вироком суду Військового Трибуналу Харківського гарнізону за ч. 3 ст. 212 КК СРСР до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, звільненого 26 серпня 1987 року за відбуттям строку покарання; 05 червня 1992 року вироком Київського районного суду м. Сімферополя за ч. 3 ст. 140 КК України до покарання у виді десяти місяців позбавлення волі, звільненого 07 серпня 1992 року за відбуттям строку покарання; 15 травня 1994 року вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 215-3 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі з іспитовим строком один рік; 23 лютого 1995 року вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 215-3 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі з іспитовим строком два роки;10 грудня 1996 року вироком Дніпропетровського обласного суду за ч. 1 ст. 89, ч. 1 ст. 142, ч. 1 ст. 206, ч. 2 ст. 215-3 КК України із застосуванням ст.ст. 42,43 КК України до покарання у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього майна та застосуванням ст. 14 КК України, звільненого 18 травня 2002 року за відбуттям строку покарання; 30 липня 2003 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років та шести місяців позбавлення волі з дворічним іспитовим строком; 09 грудня 2003 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України із застосуванням ст.ст. 70,71 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, звільненого 01 лютого 2008 року за постановою Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 26.01.2008 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання десять місяців та 14 днів; 13 жовтня 2010 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст.ст. 70,71 КК України до покарання у виді чотирьох років та семи місяців позбавлення волі; 21 квітня 2011 року вирком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді чотирьох років та семи місяців позбавлення волі, звільненого 15 червня 2013 року за ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07.06.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання одинадцять місяців та шість днів, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, 11 лютого 2015 року близько 13.15 години, перебуваючи в приміщенні магазину Сільпо, розташованого по пр. Гагаріна, 3 в м. Дніпропетровську, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та особистою зацікавленістю, таємно викрав дві банки кави Jacobs Monarch Millicano, кожна вартістю 74,94 грн., а всього на загальну суму 149,88 грн., що належать ТОВ ФУЗЗІ ФУД, після чого, направився до виходу з приміщення магазину. Таким чином, виконавши усі дії необхідні для доведення свого злочинного умислу до кінця, обвинувачений намагався втекти з місця вчинення кримінального правопорушення, перетнувши зону касового контролю, проте з незалежних від його волі причин, довести кримінальне правопорушення до кінця він не зміг, оскільки був затриманий співробітниками охорони зазначеного магазину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин. При цьому, обтяжуючих покарання останнього обставин, судом при розгляді кримінального провадження встановлено не було.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: не виїзду за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлення органу кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та навчання, та періодичного з`явлення для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази дві банки кави Jacobs Monarch Millicano - залишити за належністю ТОВ ФУЗЗІ ФУД; DVD-диск із записом з камер відеоспостереження зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1