ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала

ІМЕНЕМ України

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_4,

суддів ОСОБА_5, ОСОБА_6,

за участю прокурора ОСОБА_7,

розглянула 24 лютого 2015 року в м. Києві кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за касаційною скаргою останнього на вирок Придніпровського районного суду міста Черкаси від 23 серпня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 16 квітня 2013 року.

Вказаним вироком місцевого суду, залишеним без зміни вищезазначеною ухвалою апеляційного суду, засуджено

ОСОБА_1, 1977 р. н., неодноразово судимого, останній раз - 13.02.2006 за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України на 9 років 6 місяців позбавлення волі та до штрафу в розмірі 680 грн, звільненого 01.09.2011 умовно-достроково на 3 роки 15 днів, громадянина Молдови,

· за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

· на підставі ст. 71 КК України остаточно за сукупністю вироків на 5 років позбавлення волі.

Згідно вироку, ОСОБА_1 12.05.2012 о 19:00 на території пляжної зони біля буд. № 31 на вул. Героїв Дніпра у м. Черкаси таємно викрав у своєї співмешканки ОСОБА_3 500 грн, а 20.05.2012 о 14:00 з її ж квартири АДРЕСА_1 - ноутбук із сумкою вартістю 6152,10 грн.

У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону й невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та його особі внаслідок суворості, просить пом'якшити призначене йому покарання до 3 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив залишити оскаржені рішення без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів визнає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, та правильність кваліфікації дій засудженого у касаційній скарзі не оспорюються, а доводи ОСОБА_1 про незаконність судових рішень через порушення істотних вимог кримінально-процесуального закону та призначення несправедливого покарання необґрунтовані.

Так, призначаючи покарання, суд, у відповідності до загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу неодноразово судимого ОСОБА_1

За таких обставин колегія суддів визнає призначене засудженому покарання справедливим.

Доводи засудженого про неправильне застосування судом положень ст. 299 КПК України 1960 року є безпідставними, оскільки, як вбачається з протоколу судового засідання, на момент розгляду справи у місцевому суді її фактичні обставини ніким не оспорювалися, у зв'язку з чим учасникам судового розгляду були роз'яснені положення вищезазначеної норми кримінально-процесуального закону та наслідки її застосування, після чого ніхто не заперечував проти проведення судового розгляду в спрощеному порядку.

Апеляційний суд розглянув справу у відповідності до положень кримінально-процесуального закону, а постановлена ним ухвала відповідає вимогам ст. 377 КПК України 1960 року, оскільки в ній, усупереч твердженню засудженого в касаційній скарзі, достатньо вмотивовано висновки про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити повно та всебічно розглянути справу і постановити законні, обґрунтовані та справедливі рішення, при розгляді даної справи не було допущено.

Зважаючи на зазначене, керуючись пунктами 11, 15 розділу XI Перехідних положень КПК України, статтями 394-396 КПК України 1960 року, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Придніпровського районного суду міста Черкаси від 23 серпня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 16 квітня 2013 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, касаційну скаргу останнього - без задоволення.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6