Справа № 1кп-52/13
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2013 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

у складі:

головуючого-судді Оленчука І.В.,

секретаря Єфтемій М.І.,

за участю:

прокурора Сімків Є.В.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

потерпілого ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Новоселиця Чернівецької області матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,-

в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_1 маючи реальну можливість виконати рішення суду, будучи субєктом малого підприємництва та отримуючи дохід від здійснення підприємницької діяльності, а саме протягом 2009 року отримав дохід в розмірі 35000,00 грн., протягом 2010 року отримав дохід в розмірі 31000,00 грн., протягом 2011 року отримав дохід в розмірі 120000,00грн. в період часу 22.07.2009 року по 03.04.2013 року умисно ухилявся та не виконував рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19.06.2009 року у цивільній справі № 2-59/09 відповідно до якого було вирішено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_3 суму неповернутої позики, відсотків за користування позикою, судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду, а всього грошових коштів на суму 138020,00 гривень., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Крім, цього продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_1 умисно ухиляючись від виконання рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19.06.2009 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 суми неповерненої позики, відсотків за користування позикою, судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення, протягом 2011-2012 року приховував майно, а саме напівпричіп-рефрижератор марки Schmitz д.н.з. СЕ 05-15 XX, на який в забезпечення цивільного позову ОСОБА_3 ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13.04.2009 року та постановою відділу ДВС Новоселицького РУЮ від 11.08.2009 року був накладено арешт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що дійсно, рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19.06.2009 року було вирішено стягнути з нього на користь ОСОБА_3 суму неповернутої позики в сумі 138000,00 грн. та в подальшому було накладено арешт на його власний напівпричіп, однак невиконання зазначеного рішення мало місце не з його вини, а у звязку з неправомірними діями працівників Державної виконавчої служби, які неправомірно наклали арешт на спірний причіп, а тому в період з 2009 року по 2013 рік він був змушений витрачати кошти за звернення до судів різних юрисдикцій за захистом своїх порушених прав неправомірними діями працівників Державної виконавчої служби. Обвинувачений свою позицію щодо заявленого потерпілим цивільного позову не висловив.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він є приватним підприємцем та знайомий з обвинуваченим ОСОБА_1 з 2005 року. На той час ОСОБА_1 придбав собі вантажний автомобіль НОМЕР_1 та напівпричіп-рефрижератор марки Schmitz д.н.з. СЕ 0515 XX, для надання послуг по перевезенню вантажу. Потерпілий вказав, що його дружина знаходила клієнтів, а ОСОБА_1 здійснював вантажні перевезення на вищевказаному автомобілі. Таким чином ОСОБА_3 з ОСОБА_1 працювали три роки, в результаті чого між ним виникли довірливі відносини. Так, в кінці травня 2008 року ОСОБА_1 отримав у потерпілого грошову позику в розмірі 17000,00 дол. США, яку зобовязався повернути протягом чотирьох місяців, проте по спливу чотирьох місячного строку ОСОБА_1 запозичену суму грошей не повернув та на вимогу потерпілого повернути кошти ОСОБА_1 віддав лише 1000,00 дол. США та зобовязався повернути решту коштів до 01 квітня 2009 року про що надав письмову розписку. Після закінчення вказаного терміну ОСОБА_1 кошти потерпілому не повернув у звязку з чим ОСОБА_3 був змушений звернутись з позовом до суду та в подальшому рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19.06.2009 року з ОСОБА_1 було вирішено стягнути на користь потерпілого суму неповернутої позики. Потерпілий вказав, що на даний час сума позики йому не повернута, в добровільному порядку обвинувачений відмовляється виконати взяті на себе зобовязання в звязку з чим підтримав вимоги заявленого цивільного позову в повному обсязі та просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь кошти в розмірі 69110,00 грн., з яких 39110,00 грн сума непогашеної заборгованості по отриманій обвинуваченим позиці та 30000,00 грн. сума моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні надала покази аналогічні показам потерпілого ОСОБА_3 та вважає, що у обвинуваченого була реальна можливість повернути потерпілому отриману суму позики однак він умисно ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив. що на даний час він ніде не працює, однак раніше він працював у ПП Кадельник та надавав послуги по здійсненню його підприємницької діяльності. Вказав, що у ПП Кадельника було на обліку 20 вантажних автомобілів, кожен власник автомобіля собі знаходив вантаж і вони сплачували ПП Кадельнику як члену АсМАП України відповідні суми грошей, але скільки саме та яким чином йому не відомо. Свідок пояснив, що він познайомився з ОСОБА_1 працюючи у ПП Кадельника та останній мав там свій вантажний автомобіль. На даному вантажному автомобілі, що належав ОСОБА_1, а саме Мерседес д.н.з. НОМЕР_2 з причепом-рефрижератором Schmitzд.н.з. СЕ 0515 XX, працював ОСОБА_7 який також постійно шукав вантажі для даного автомобіля та займався розрахунками.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він працює водієм вантажних автомобілів та вказав, що він неодноразово протягом 2009 2011 року керував автомобілем з напівпричепом який належить ОСОБА_1 для здійснення вантажних перевезень як на території України так і за її межами. Вказав, що середньомісячний заробіток від вантажних перевезень складав близько 800 дол. США. Свідок також вказав, що в 2010 році ним було отримано вимогу від Новоселицького ВДВС про необхідність надати причіп-рефрижератор що належить обвинуваченому в ДВС для огляду, однак відповідно до усних пояснень обвинуваченого, який вказав, що державні виконавці діють неправомірно, спірний причіп для огляду в ДВС переданий не був.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він працював на посаді державного виконавця Новоселицького ВДВС та вказав, що ним в 2009 році було відкрито виконавче провадження по виконанню рішення суду про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого коштів неповернутої позики. а також було накладено арешт на причіп-рефрижератор який належав ОСОБА_1 Зазначений причіп було оглянуто та в подальшому передано на відповідальне зберігання ОСОБА_1 та письмово повідомлено, що він зобовязаний на першу вимогу державного виконавця надати арештоване майно для огляду, а також попереджена про кримінальну відповідальність за ухилення від виконання вимог державного виконавця щодо арештованого транспортного засобу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що в 2010 році він працював на посаді державного виконавця ВДВС Новоселицького РУЮ та ним було прийнято від державного виконавця Ковальчук О.В. матеріали виконавчого провадження щодо стягнення наявної заборгованості з боржника ОСОБА_1 та вказав, що під час здійснення виконавчих дій ним неодноразово направлялись на адресу боржника ОСОБА_1 письмові вимоги щодо надання для огляду та проведення оцінки для подальшої реалізації та погашення існуючої заборгованості арештований причепом-рефрижератором Шмідтц д.н.з. СЕ 0515 XX, який на той час перебував у боржника на зберіганні, однак ОСОБА_1 постійно надавав заяви про неможливість надати арештоване майно для огляду пояснюючи це відсутністю транспортного засобу в межах території Чернівецької області та перебуванням напівпричепу в пошкодженому стані та неможливістю його транспортування таким чином ОСОБА_1 вимоги державного виконавця жодного разу не виконав. Свідок також вказав, що під час здійснення ним виконавчих дій по виконанню судового рішення обвинувачений в добровільному порядку відмовлявся погасити наявну заборгованість перед стягувачем ОСОБА_3

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він працює заступником начальника Садгірського ВДВС Чернівецького МУЮ, а раніше працював у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС в Чернівецькій області та вказав, що в жовтні 2010 року з Новоселицького ВДВС надійшли матеріали виконавчого провадження про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 138020,00 грн. Свідок вказав, що в 2011 році було оголошено розшук напівпричіп-рефрижератора марки Schmitz д.н.з. СЕ 0515 XX, який належний ОСОБА_1 та який був описаний та арештований Новоселицьким ВДВС. У звязку з невиконанням обвинуваченим рішення суду останньому в 2011 році неодноразово направлялись зобовязання предявити для огляду державним виконавцям та експертам арештоване майно а саме спірний напівпричіп, однак ОСОБА_1 умисно ухилявся від виконання рішення суду та не надавав для огляду вищевказане майно в звязку з чим в подальшому свідком, як працівником відділу примусового виконання рішень управління ДВС було винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу. Свідок також вказав, що враховуючи отриману інформацію про те, що арештований транспортний засіб використовується для перевезення вантажів, в тому числі і через митний кордон України, що в подальшому було підтверджена відповідними відповідями на запити з прикордонної та митної служби України, ним було винесено постанову якою заборонено перетин митного кордону України арештованого напівпричепа-рефрижератора марки Schmitz д.н.з. СЕ 0515 XX який належний ОСОБА_1 Свідок ОСОБА_10 зазначив, що в кінці 2012 року працівниками ДАІ м. Новодністровськ було затримано напівпричіп-рефрижератор Шмідтц н.з. СЕ 0515 XX який в подальшому був описаний та переданий на зберігання представнику торгівельної організації ПП Юстиція.

Крім показів потерпілого та свідків вина обвинуваченого ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 382 та ч. 1 ст. 388 КК України обєктивно підтверджується рядом письмових доказів, а саме:

- рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19 червня 2009 року відповідно до якого вимоги позову ОСОБА_3 про стягнення суми позики з ОСОБА_1 задоволено та вирішено стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого суму позики в розмірі 123200,00 грн. та відсотків за користування позикою в розмірі 4620,00 грн. (т. 1 а.с. 13-14);

- виконавчим листом № 2-593/09 виданого Новоселицьким районним судом Чернівецької області від 22.07.2009 року про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого суми позики та відсотків за користування позикою (т. 1 а.с. 15);

- ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 13 квітня 2009 року про накладення арешту на належний ОСОБА_1 причіп марки Schmitz д.н.з. НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 16);

- постановою державного виконавця про арешт майна боржника та заборони на його відчуження від 15 квітня 2009 року згідно якої було накладеного арешт на належний ОСОБА_1 причіп марки Schmitz д.н.з. НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 17);

- постановою про розшук майна боржника від 28 квітня 2009 року, згідно якої оголошено розшук належного ОСОБА_1 причепу марки Schmitz д.н.з. НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 18);

- постановою про відкриття виконавчого провадження від 31.07.2009 року по виконанню виконавчого листа № 2-593/09 виданого Новоселицьким районним судом Чернівецької області виданого 22.07.2009 року (т. 1 а.с. 19);

- актом опису та арешту від 04.01.2012 року, згідно якого було описано та накладено арешт на напівпричіп-рефрижератор марки Schmitz д.н.з. НОМЕР_3, згідно якого ОСОБА_1 було повідомлено про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна (т. 1 а.с. 21-22);

- вимогою державного виконавця ВДВС Новоселицького РУЮ № 1781 від 07.05.2010 року адресованої ОСОБА_1 про забезпечення транспортування описаного та арештованого майна, а саме напівпричепу-рефрижератора марки Schmitz д.н.з. НОМЕР_3 на стоянку Новоселицького ВДВС, з попередженням обвинуваченого про кримінальну відповідальність за невиконання вимоги державного виконавця (т. 1 а.с. 23);

- вимогою державного виконавця ВДВС Новоселицького РУЮ № 2506 від 29.06.2010 року адресованої ОСОБА_1 про забезпечення транспортування описаного та арештованого майна, а саме напівпричепу-рефрижератора марки Schmitz д.н.з. НОМЕР_3 на стоянку Новоселицького ВДВС, з попередженням обвинуваченого про кримінальну відповідальність за невиконання вимоги державного виконавця (т. 1 а.с. 24);

- вимогою державного виконавця ВДВС Новоселицького РУЮ № 2980 від 05.07.2010 року адресованої ОСОБА_1 про забезпечення транспортування описаного та арештованого майна, а саме напівпричепу-рефрижератора марки Schmitz д.н.з. НОМЕР_3 на стоянку Новоселицького ВДВС, з попередженням обвинуваченого про кримінальну відповідальність за невиконання вимоги державного виконавця (т. 1 а.с. 25);

- вимогою державного виконавця ВДВС Новоселицького РУЮ № 4767 від 05.08.2010 року адресованої ОСОБА_1 про забезпечення транспортування описаного та арештованого майна, а саме напівпричепу-рефрижератора марки Schmitz д.н.з. НОМЕР_3 на стоянку Новоселицького ВДВС, з попередженням обвинуваченого про кримінальну відповідальність за невиконання вимоги державного виконавця (т. 1 а.с. 28);

- вимогою державного виконавця ВДВС Новоселицького РУЮ № 5946 від 04.10.2010 року адресованої ОСОБА_1 про забезпечення транспортування описаного та арештованого майна, а саме напівпричепу-рефрижератора марки Schmitz д.н.з. НОМЕР_3 на стоянку Новоселицького ВДВС, з попередженням обвинуваченого про кримінальну відповідальність за невиконання вимоги державного виконавця (т. 1 а.с. 29);

- постановою про розшук майна боржника від 24.02.2011 року відповідно до якої оголошено розшук напівпричепу-рефрижератора марки Schmitz д.н.з. НОМЕР_3, що належить обвинуваченому ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 25);

- довідкою Державної митної служби від 05.07.2010 року відповідно якої вбачається, що причіп, що належить обвинуваченому в період з 04.01.2010 року по 02.07.2010 року вісім разів перетинав державний кордон України, тобто здійснював вантажні перевезення (т. 1 а.с. 26-27);

- зобовязанням головного державного виконавця Головного управління юстиції у Чернівецькій області № 708/03-11 від 22.04.2011 року адресованого ОСОБА_1 про забезпечення предявлення описаного та арештованого майна, а саме напівпричіпу-рефрижератора марки Schmitz д.н.з. НОМЕР_3 для огляду державним виконавцем та експертом, з попередженням обвинуваченого про кримінальну відповідальність за невиконання покладеного на нього зобовязання (т. 1 а.с. 36);

- зобовязанням головного державного виконавця Головного управління юстиції у Чернівецькій області № 871/03-11 від 23.05.2011 року адресованого ОСОБА_1 про забезпечення предявлення описаного та арештованого майна, а саме напівпричепу-рефрижератора марки Schmitz д.н.з. НОМЕР_3 для огляду державним виконавцем та експертом, з попередженням обвинуваченого про кримінальну відповідальність за невиконання покладеного на нього зобовязання (т. 1 а.с. 37);

- зобовязанням головного державного виконавця Головного управління юстиції у Чернівецькій області № 1263/03-11 від 14.07.2011 року адресованого ОСОБА_1 про забезпечення предявлення описаного та арештованого майна, а саме напівпричепу-рефрижератора марки Schmitz д.н.з. НОМЕР_3 для огляду державним виконавцем та експертом (т. 1 а.с. 39);

- постановою головного державного виконавця Головного управління юстиції у Чернівецькій області від 14.07.2011 року про накладення штрафу, згідно якої вбачається, що на було ОСОБА_1 накладено штраф за не виконання рішення суду та законних вимог державного виконавця (т. 1 а.с. 40).

- довідкою Новоселицької МДПІ від 27.09.2011 року, згідно якої вбачається, що відповідно до поданих обвинуваченим звітів його сукупний дохід за період з 01.01.2009 року по 30.06.2011 року становить 96000,00 грн. (т. 1 а.с. 51);

- довідкою Новоселицької МДПІ від 08.05.2012 року, згідно якої вбачається, що відповідно до поданих обвинуваченим звітів його сукупний дохід за період з 01.01.2011 року по 31.03.2012 року становить 120000,00 грн. (т. 1 а.с. 52);

- довідкою Державної митної служби від 07.06.2012 року згідно якої вбачається що спірний причіп, що належить обвинуваченому в період з жовтня по червень 2012 року неодноразово перетинав державний кордон України (т. 1 а.с. 55-59);

- довідкою Новоселицької МДПІ від 04.04.2013 року, згідно якої вбачається, що відповідно до поданих обвинуваченим звітів його сукупний дохід за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року становить 47000,00 грн. та з 23.01.2013 року ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність (т. 2 а.с. 62).

Що стосується показів обвинуваченого ОСОБА_1, який свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав, суд вважає, що його показам слід дати критичну оцінку, розцінити їх як метод захист обвинуваченого з метою уникнення від відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення та покласти в основу вироку покази потерпілого ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9., які обєктивно підтверджується іншими письмовими доказами по справі.

Проаналізувавши вищенаведені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_1 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Дії обвинуваченого за даними статтями кваліфіковані правильно, оскільки ОСОБА_1 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 382 КК України умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, а також кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 388 КК України - умисне приховування майна на яке накладено арешт та описане.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєні обвинуваченим кримінальні правопорушення належать до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність обвинуваченого, згідно вимог ст.ст. 66, 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_1 є особою раніше не судимою, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, має на утриманні мати похилого віку, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання і до нього можливо застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов потерпілого, щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню частково. З обвинуваченого підлягає стягненню сума матеріальної шкоди, а саме розмір наявної заборгованості по неповернутій позиці в розмірі 39110,00 грн. Що стосується відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що з врахуванням матеріального стану обвинуваченого, принципів розумного та справедливого відшкодування шкоди, глибини фізичних та моральних страждань потерпілого у звязку з ухиленням обвинуваченого від виконання своїх боргових зобовязань, позовні вимоги слід задовольнити в частково, а саме в розмірі 6000,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 382 КК України у виді двох років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 388 КК України у виді двох років обмеження волі з позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю строком на три роки .

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у виді двох років позбавлення волі з позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю строком на три роки.

На підставі ст.ст 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року та шести місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обовязки, а саме: не виїжджати за межі території України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця свого проживання та періодично з'являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 задовольнити частково. Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди в розмірі 39110,00 (тридцять девять тисяч сто десять) грн., а також суму спричиненої моральної шкоди в розмірі 6000,00 (шість тисяч) грн. на користь потерпілого ОСОБА_3.

З метою забезпечення вимог цивільного позову потерпілого застосований засіб забезпечення у вигляді арешту напівпричепа-рефрижератора марки Schmitz, д.н.з. НОМЕР_3 залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Чернівецької області через Новоселицький районний суд Чернівецької області на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ: