overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
ПОСТАНОВА

14 лютого 2007 року
Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді
КРІЛЬ М.Д. при секретарі - Долина СВ. за
участю прокурора - Багдасарян А.Ю. слідчого - Вишневського В.О. захисника -
ОСОБА_1. розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка
подання ст. слідчого прокуратури Снігурівського району Миколаївської області
про обрання щодо ОСОБА_2 запобіжний захід в вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ :

В
поданні ст. слідчий прокуратури послався на те що, 10 лютого 2007 року о 17 год. ЗО хв. в кімнаті
власного будинку, розташованого в с.Любине Снігурівського району Миколаївської
області, виявлено труп ОСОБА_3. з ознаками насильницької смерті. За даним
фактом того ж дня порушено кримінальну справу за знаками злочину передбаченого
ч.І ст.115 КК України. 11 лютого 2007 року за підозрою у вчинені даного злочину
затриманий ОСОБА_2. Вважає,
що так як ОСОБА_2. підозрюється
в вчинені особливо тяжкого злочину, знаходячись на золі може перешкодити
встановленню істини по справі, ухилитися від слідства і гуду та скоїти новий
злочин, просить обрати щодо нього запобіжний захід в вигляді тримання під
вартою.

В
судовому засіданні ст. слідчий та прокурор подання підтримали, вважають, що
перебуваючи на волі підозрюваний у вчиненні особливо тяжкого злочину ОСОБА_2., може
перешкодити встановленню істини по справі, ухилитися від слідства і суду,
скоїти новий злочин.

Підозрювані та
захисник покладаються на розсуд суду.

Беручи до уваги
те, що ОСОБА_2. є раніше
судимою особою, з місць позбавлення золі звільнився 03 березня 2006 року
умовно-достроково на строк 11 місяців 14 днів, обґрунтовано підозрюється в
скоєні особливо тяжкого злочину, перебуваючи на волі може ухилитись від
досудового слідства та суду, продовжити займатися злочинною діяльністю,
перешкодити встановленню істини по справі, а інші засоби запобіжного заходу не
можуть гарантувати належної процесуальної поведінки підозрюваного, враховуючи
задовільний стан здоров"я останнього, суд вважає подання обґрунтованим.

Керуючись ст.29
Конституції України ст.ст.148-150,165,165-2 КПК України ,

ПОСТАНОВИВ :

Подання
ст. слідчого прокуратури Снігурівського району Миколаївської області
задовільнити. Обрати щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Херсон, українця,
гр. України, мешканця АДРЕСА_1
запобіжний захід - в вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_2
утримувати в СІЗО №20 м.Миколаєва. На постанову може бути подана апеляція до
апеляційного суду Миколаївської області на протязі трьох діб з часу
проголошення.
ПОСТАНОВА

17 квітня 2007 року суддя місцевого Снігурівського
районного суду Миколаївської області Устіченко К.І., розглянувши подання
слідчого Снігурівського РВ УМВС про проведення обшуку за місцем проживання
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

В період з 27 березня по 04 квітня 2007 року не
встановлені особи в с. Богородицьке, Снігурівського району, Миколаївської
області шляхом демонтажу таємно викрали 1560 м дроту ПС - 25 повітряної лінії
електропередач катодного захисту газопроводу Мар»ївка - Херсон - Крим та
станцію катодного захисту типу ТДЕ - 9 1,2 кВт, електрообладнання станції на загальну суму 7013 грн. 82
коп.

14 квітня 2007 року за цим фактом порушено кримінальну справу за ст. 188
ч.2 КК України

В процесі досудового слідства від слідчого Снігурівського РВ УМВС України в
Миколаївській області надійшло подання про проведення обшуку за місцем
проживання ОСОБА_1. у зв»язку з підозрою його причаєності до вчинення вказаного
злочину.

У поданні слідчий просить дати згоду на проведення обшуку в житловому
приміщенні та господарських спорудах гр-на ОСОБА_1.

Заслухавши думку слідчого та розглянувши матеріали справи вважаю, що
подання підлягає задоволенню з таких підстав. Під час досудового слідства
здобута інформація шляхом оперативно - розшукової діяльності про те, що
ОСОБА_1. в с Вавилове, Снігурівського району, Миколаївської області, намагався
збути мідну шинку вагою близько 10 кг та стальні пластини з трансформатору, які
могли бути викрадені з станції катодного захисту.

Керуючись ст.
177 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Дати згоду на проведення обшуку у домоволодінні та господарських спорудах
за місцем проживання громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1

Постанова
оскарженню не піддягає.
Справа №
5-117/4 2007
ПОСТАНОВА

23 квітня 2007 року м.
Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді Тютюн Т.М.

при секретарі Снісар Т.В.,

за
участю прокурора Турика М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Києві подання начальника Оболонського районного відділу
кримінально-виконавчої інспекції в м. Києві про звільнення від покарання

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м.
Києва, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,
засудженого вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 7.04.2006 року,

у ста н о в и в:

Вироком Солом'янського районного суду м. Києва від
7.04.2006 року ОСОБА_1 засуджено за ч.1 ст.190 КК України на 2 роки обмеження
волі і звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК
України з іспитовим строком 1 рік.

Цим же вироком на підставі ст.76 КК України ОСОБА_1
зобов'язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Начальник відділу КВІ звернувся до суду з поданням про
звільнення засудженого від покарання, посилаючись на те, що термін випробування
закінчився, ОСОБА_1 під час іспитового строку громадський порядок не порушував,
допустив дві неявки на реєстрацію без поважної причини, характеризується
задовільно.

Суд, заслухавши пояснення засудженого, який подання
підтримав, думку прокурора, який не заперечував проти звільнення ОСОБА_1 від
покарання, дослідивши матеріали особової справи, з якої вбачається, що
засуджений в період іспитового строку допустив дві неявки на реєстрацію без
поважних причин 12.10.2006 року та 14.12.2006 року, проте в решті вимог вироку
не порушував, за місцем проживання характеризується позитивно, а також
враховуючи ту обставину, що термін випробування закінчився, вважає, що подання
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.4081 КПК України,
ч.1 ст.78 КК України, суд

постановив:

ОСОБА_1, засудженого вироком Солом'янського районного
суду м. Києва від 7.04.2006 року за ч.1 ст.190 КК України на 2 роки обмеження
волі і звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75
КК України з іспитовим строком 1 рік, від призначеного покарання звільнити.

Постанова
оскарженню не підлягає.
Справа
№ 5-112/4 2007 рік
ПОСТАНОВА

19 квітня 2007 року Оболонський
районний суд м.Києва

у складі: головуючого - судді -
Мамонтової І.Ю.

при секретарі -
Величко Л.В.

за участю прокурора -
Сімонова Я.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні
в м.Києві подання ВКВ1 Оболонського району

м.Києва про звільнення від покарання

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м.Києва,
українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не
працюючого, проживаючого - АДРЕСА_1, судимого вироком Печерського райсуду міста Києва від
05.04.2005 року за ст.187 ч.2 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до
трьох років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України на два роки

ВСТАНОВИВ:

Вироком Печерського районного суду м.Києва від 05.04.2005
року ОСОБА_1 засуджений
за ст.187 ч.2 КК України до трьох років позбавлення волі із застосуванням ст.75
КК України на два роки. Забов"язань, передбачених ст.76 КК України, на
ОСОБА_1 вироком
суду не покладалось.

ВКВІ Оболонського району м.Києва звернулася до суду з
поданням про звільнення засудженого від покарання, посилаючись на те, що він за
період іспитового строку громадський порядок не порушував. Скарг і заяв
відносно засудженого не надходило, за місцем проживання характеризується
позитивно, адміністративних правопорушень не допускав.

Суд, вислухав представника ВКВІ Оболонського району м.
Києва, думку прокурора, які підтримали подання, а також враховуючи ту
обставину, що строк випробування закінчився, вважає, що подання підлягає
задоволенню

На підставі
викладеного, керуючись ст.408-2 КПК України, ст.78 п.1 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м.Києва
засудженого вироком Печерського районного суду міста Києва від 05.04.2005 року
за ст.187 ч.2 КК України до трьох років позбавлення волі із застосуванням ст.75
КК України на два роки звільнити від призначеного покарання.

Постанова
оскарженню не підлягає.
Справа № 1П-15/2007
27 вересня 2007 року
районний суд Вінницької області
головуючого судді Спринчука В.В.,
при секретарі Обревській О.А.,
з участю прокурора Гантімурової Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали кримінальної
справи за постановою про звільнення від кримінальної відповідальності
- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, з вищою освітою, приватного підприємця,
неодруженого, раніше не судимого,
за ст. 296 ч.1 КК України,
14.07.2007 року, близько 04.00 год. ОСОБА_1, знаходячись
в приміщенні кафе, яке розташоване на території АЗС «ОККО» / Вінницька обл.
Вінницький р-н, Немирівське шосе/ умисно, з хуліганських спонукань, виражаючи
явну неповагу до суспільства, яка виразилась в порушенні порядку в громадському
місці, безпричинно в ході бійки, шляхом нанесення ударів руками спричинив
потерпілим ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4 тілесні ушкодження, які згідно висновків
судово - медичних експертиз №2274 від 29.08.07 року, № 2270 від 29.08.07 року,
№ 2352 від 29.08.07 року відносяться до категорії легких.
чином, ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ст. 296 ч.1 КК України, як
хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Підсудний
ОСОБА_1 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України,
визнав повністю, щиро розкаявся, завдану потерпілим матеріальну шкоду
відшкодував, просить суд закрити відносно нього кримінальну справу у зв'язку із
примиренням з потерпілими.
раніше не судимий (а.с. 99), щиро розкаявся в скоєному, вчинив злочин невеликої
тяжкості, виключно позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 100),
примирився з потерпілими ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та повністю відшкодував
завдані злочином збитки (а.с. 120, 121, 122).
вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 ст. 46 КК України.
вищевикладене, суд приходить до висновку, про можливість звільнення ОСОБА_1 від
кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі, в зв'язку з його примиренням із
потерпілими ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, а тому керуючись ст. 46 КК України і ст.
Звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності.
справу відносно ОСОБА_1 за ст. 296 ч. 1
КК України - закрити.
доказ - диск «CDR-X» - залишити при матеріалах кримінальної справи.
запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання постановою законної сили залишити
попередню - «підписку про невиїзд».
постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області на
протязі 7 діб з моменту її проголошення.
Суддя:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10-73/07 р. Головуючий
оскарження постанови Семерей М.Ф.
справи Доповідач
апеляційної інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2007
року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

Головуючого:
Ржепецького О.П., суддів: Тімошевського В.П., Дзюби Ф.С, за участю прокурора:
Багірової В.А.,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією
ОСОБА_1. на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2007р.,
якою в задоволенні скарги про скасування постанови слідчого від 28.12.2006 року
про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_2, відмовлено.

Відмовляючи в
задоволенні скарги суд мотивував своє рішення тим, що задовольнити вимоги
скарги про виправдання ОСОБА_2. за вироком суду не можливо, оскільки йому
обвинувачення в скоєнні злочину, передбаченого ст. 206 ч.2 КК України ( в
редакції 1960 р.) не висувалося.

Окрім того, суд
зазначив, що при закритті провадження по справі вимог, передбачених ст. ст. 213, 214 КПК України, не
порушено.

В апеляції
скаржниця ОСОБА_1 просить
постанову суду скасувати та поновити досудове слідство і прийняти міри до
реабілітації ОСОБА_2. відповідно
до ст. ст. 56, 62 Конституції
України, так як на її думку постанова суду належним чином не мотивована.

Заслухавши
доповідь судді, ОСОБА_1.
в підтримку доводів апеляції, прокурора, яка вважала, що постанову суду
необхідно залишити без змін, перевіривши доводи подання, вивчивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Приймаючи
рішення по суті, суд обґрунтував своє рішення в частині неможливого виправдання
ОСОБА_2. за ст. 206 ч. 2 КК України ( в редакції 1960 p.), про що ставилося
в апеляції, так як ОСОБА_2.
в

2

якості
обвинуваченого органи досудового слідства під час додаткового розслідування, не
притягували, а прийняли рішення про закриття провадження по справі за
відсутністю в його діях складу злочину.

При цьому
органами досудового слідства виклали підстави для закриття провадження по
справі, викладені в ст. 213
КПК і закрили це провадження з дотриманням вимог ст. 214 КПК України.

Тому, підстав
для скасування постанови слідчого у суду не було, як і немає підстав у колегії
суддів для скасування постанови суду.

Виходячи з
викладеного, керуючись ст. ст. 365,
366 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
ОСОБА_1. залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 06 березня 2007 року про відмову
в задоволенні скарги про скасування постанови органу досудового слідста від 28 грудня 2006 року про
закриття провадження по справі відносно ОСОБА_2, без змін.
Справа № 1-296/п-08рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2008 року Комсом
ольський районний суд м. Херс
она у складі:

головуючого судді М

при секретарі Труно

за участю прокурора
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Херсо
ні постанову слідчого СВ Ком
сомольського ВМ ХМВ УМВС Укр
аїни в Херсонській області М
ацула М.Б., погоджену з прокуро
ром Комсомольського району м
. Херсона, про закриття кримін
у із закінченням строків дав
22.02.1993 року в Комсомоль
ському відділі Національно
го банку України м. Херсона ви
явлено та вилучено 62 підробни
х купона НБУ на загальну суму
12.05.1993 року за даним фактом с
лідчим СВ Комсомольського РВ
ВС м. Херсона порушено кримін
альну справу за ст.79 ч.1 КК Украї
ни (в редакції 1960 року). 05.03.2008року д
ії невідомих осіб було перек
валіфіковано з ст. 79 ч.1 КК Украї
ни на ст. 199 ч.1 КК України діючог
Оскільки на теперішній час
закінчилися строки давності
притягнення до кримінальної
відповідальності, слідчий п
росив суд вирішити питання п
ро закриття кримінальної спр
енням строків давності.
Вивчивши матеріали справи
та вислухавши думку прокуро
ра, який підтримав постанову
слідчого, суд, зважаючи на те,
що у даній кримінальній спра
ві осіб, які вчинили злочин, не
встановлено і з дня вчинення
злочину минуло понад 15 років,
вважає необхідним зазначену
кримінальну справу закрити
у звязку із закінченням ст
На підставі викла
деного і керуючись ст. 49 КК Укр
аїни та ст. 11-1 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
, порушену 12.05.1993 року за ознакам
и ст. 79 ч.1 КК України (в редакції
1960 року) закрити у звязку із
закінченням строків давност
На постанову протягом 7 діб
з дня її винесення може бути п
одана апеляція в апеляційний
суд Херсонської області.
Суддя

Я.А. Мусулевський
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10
серпня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючої судді Полтавцевої Г. А.

суддів Вдовіченка
С.Л., Чорного О.О.

прокурора Козія
В.В.

захисника ОСОБА_1.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали скарги за апеляцією
ОСОБА_2 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2007
року.

Цією постановою
апеляція ОСОБА_2 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 22 червня
2007 року визнана такою, що не підлягає розгляду з тих підстав, що вона подана
з пропуском встановленого строку, а клопотання про відновлення строку на
апеляційне оскарження відсутнє.

В своїй апеляції
скаржник просить постанову суду скасувати, його апеляцію визнати такою, що
підлягає розгляду, направивши справу до Печерського районного суду м. Києва для
виконання вимог ст. 351 КПК України, посилаючись на те, що строк на подачу
апеляції ним не пропущено.

Заслухавши
доповідача, захисника, який підтримав апеляцію, прокурора, який заперечував
проти її задоволення, перевіривши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що
апеляція підлягає задоволенню з таких підстав.

Справа №
11-а-1728/07 Головуючий
в 1 інстанції Кафідова О.В.

Категорія
ст.236-8 КПК Доповідач
Полтавцева Г.А.

Відповідно
до вимог ст.236-8 КПК апеляція на постанову судді може бути подана до
апеляційного суду протягом семи діб з дня її винесення.

З
матеріалів даної справи встановлено, що апеляція на постанову судді від 22
червня 2007 року зареєстрована в апеляційному суді 2 липня 2007 року, в
Печерському районному суді м. Києва зареєстрована 11 липня 2007 року, тобто з
пропущеним строком, оскільки останній календарний день на подачу апеляції
припадав на 29 червня.

Разом з
тим, згідно ст. 89 КПК України, якщо закінчення строку припадає на неробочий
день, то останнім днем строку вважається наступний робочий день.

З 28
червня по 1 липня - вихідні дні. Оскільки 28 червня 2007 року, в четвер, було
свято Дня Конституції України, то останнім днем подачі апеляції є наступний
робочий день, тобто 2 липня 2007 року.

ОСОБА_2. подав
апеляцію до апеляційного суду 2 липня 2007 року, про що свідчить номер та дата
на штампі вхідної кореспонденції, тому твердження суду про те, що апеляція була
подана ним з пропуском встановленого строку є помилковим.

З цих
підстав постанову суду необхідно скасувати, апеляцію визнати такою, що підлягає
розгляду, і повернути справу до Печерського районного суду м. Києва для
виконання вимог ст.351 КПК України.

Керуючись ст.ст.
353, 365, 366 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Постанову
Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2007 року скасувати.

Визнати апеляцію
скаржника ОСОБА_2 такою, що підлягає розгляду, справу повернути до Печерського
районного суду м. Києва для виконання вимог ст.351 КПК України.
Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2008 року м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: Коновалова Н. І.

секретаря: Кейван В.М.

прокурора : Костирєвої
О.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті
Івано-Франківську кримінальну справу по
протокольній формі досудової підготовки
матеріалів про обвинувачення

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с.Михальче Городенківського
району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, з неповною середньою освітою,
розлученого, не працюючого, раніше не
судимого,

за ст. 185 ч.
1 КК України , суд,-

встановив:

ОСОБА_1
вчинив таємне викрадення чужого
майна.

Злочин вчинено при
наступних обставинах.

Так, 07.04.2008 року о 15.00 годин ОСОБА_1, перебуваючи в
приміщенні АДРЕСА_2, таємно викрав особисті речі ОСОБА_2, а також золотий перстень,
вартістю 840 гривень та гроші в сумі 100 доларів США, чим спричинив шкоди на
загальну суму 1345 гривень.

Допитаний в судовому засіданні підсудний вину у пред”явленому обвинуваченні визнав
повністю. Розкаюється у вчиненому, просить суворо його не карати, обіцяє
відшкодувати заподіяну шкоду.

Потерпіла просить підсудного суворо не карати та стягнути на її користь заподіяну шкоду на
суму 1345 грн.

Суд визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих
фактичних обставин справи, які ніким
не оспорюються, приходить до
висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні злочину знайшла своє підтвердження і
кваліфікує його дії за ст. 185 ч.1 КК
України, як таємне викрадення чужого
майна.

Призначаючи
покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
винного та обставини, що пом”якшують
відповідальність.

Обставинами, що
пом”якшують відповідальність, суд визнає
щире каяття підсудного, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що
обтяжують покарання суд
не знаходить.

Суд також враховує, що підсудний раніше до кримінальної
відповідальності не притягався.

Суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_1 можливе без
ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції ст. 185 ч.1 КК
України у вигляді громадських робіт.

Стягнути з
ОСОБА_1на користь ОСОБА_2- 1345
грн. заподіяної шкоди.

Керуючись ст.ст 323, 324 КПК
України, суд,-

засудив:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 185 ч.1 КК України та
призначити покарання у вигляді 200 годин громадських робіт .

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 залишити попередню -
підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2
- 1345 грн.
заподіяної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду
через Івано-Франківський міський суд протягом 15 діб з дня його проголошення.

Суддя:
Коновалова Н. І.

Копія вірна