Справа № 761/6268/13-к
Провадження №1-кп/761/83/2015
В И Р О К

іменем України

20 січня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 120 120 001 000000 22 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської області, громадянина України, із середньою освітою, який не одружений, не працює, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимий 23 червня 2010 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. ч. 1, 2 ст. 309, ч. 1, 2 ст. 311, ч. 1 ст. 317 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:
05 жовтня 2012 року, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_7 утримуючись під вартою на підставі постанови Ірпінського міського суду Київської області від 28 січня 2011 року та перебуваючи в камері № 215 Київського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, розташованого за адресою: м. Київ вул. Дегтярівська 13, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків вступив у словесний конфлікт із співкамерником ОСОБА_9 . В ході даного конфлікту ОСОБА_7 , підводячись з ліжка, завдав удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_9 , який в цей час стояв поряд з ним, після чого, завдав останньому ще один удар кулаком правої руки по тулубу. Від зазначених ударів ОСОБА_9 втратив рівновагу та впав на підлогу. Користуючись цим, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 завдав ОСОБА_9 ще не менше десяти ударів руками в обличчя та по тулубу, а також не менше тридцяти ударів ногами по тулубу. Після цього, ОСОБА_7 , прагнучи довести свій злочинний умисел до кінця, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, став ногами на груди і живіт ОСОБА_9 і, стрибаючи на ньому, продовжив завдавати останньому тілесні ушкодження, поки його злочинні дії не були припинені іншими співкамерниками.

Згідно з висновком судово-медичного експерта «при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_9 були виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки: синці грудної клітки; множинні переломи ребер (по заднім анатомічним лініям); крововиливу у легеневу тканину та у зв`язковий апарат легенів».

Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок поєднаної травми, у вигляді чисельних переломів кісток грудної клітки та крововиливів у м`які тканини тіла, яка супроводжувалася розвитком крововтрати та шоку, а також: виражене недокрів`я внутрішніх органів; ознаки шунтування кровообігу у нирках, смугасті крововиливи у ендокарді лівого шлуночка серця (плями Мінакова при крововтраті); дані судово-гістологічного дослідження «виражене венозне повнокров`я внутрішніх органів з порушенням реологічних властивостей крові: фокуси некротичного нефрозу із шунтуванням кровообігу у нирках: вогнищево-рихлі крововиливи у стромі інтермедіарної зони; деліпідізація сітчастого шару кори наднирника».

Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, деякі з яких мали овальні та подовжені контактні поверхні, можливо, внаслідок нанесення ударів руками та взутими ногами, у строк, вказаний у описовій частині постанови, тобто 05 жовтня 2012 року.

За ступенем тяжкості, виявлене тілесне ушкодження має ознаки тяжкого тілесного ушкодження та між цим тілесним ушкодженням і настанням смерті потерпілого ОСОБА_9 вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та відмовився давати показання.

Не зважаючи на те, що обвинувачений не визнав своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, його винуватість повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 дала показання, що її чоловік ОСОБА_9 утримувався під вартою в Київському слідчому ізоляторі. 04 жовтня 2012 року він їй зателефонував та повідомив, що його переводять в іншу камеру. При цьому голос у нього був стурбований та він повідомив, що не знає, що з ним в подальшому буде. На наступний день їй повідомили, що її чоловік ОСОБА_9 вбитий.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що його син ОСОБА_9 утримувався під вартою в Київському слідчому ізоляторі. 04 жовтня 2012 року йому зателефонував син та повідомив, що йому необхідні гроші в розмірі 100 000 грн. та попросив звернутися в банк для з`ясування наявності в касі коштів. Зателефонувавши до банку він дізнався, що зазначену суму грошей можливо зняти при наявності її на рахунку. Після цього, на прохання сина він поїхав за місцем проживання останнього, де за твердженням сина повинні були знаходитися якісь чеки, але чеків він не знайшов. В подальшому з номеру телефону, з якого телефонував його син, зателефонував невідомий чоловік та повідомив, що його син заборгував йому значну суму грошей, погрожував його сину. Після цього він зателефонував співробітнику Київського СІЗО ОСОБА_10 , якому повідомив про це все, на що він сказав, що сина перевели в іншу камеру. Пізніше йому стало відомо, що сина вбили.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дав показання, що в жовтні 2012 року він утримувався в камері № 215 Київського слідчого ізолятора. Одного разу він дивився телевізор та почув шум, після чого, пішов подивитися, що трапилося. Йому стало відомо, що ОСОБА_9 обізвав ОСОБА_7 та вдарив і між ними виник конфлікт, в ході якого, останні зчепилися та їх розборонили співкамерники. Після цього ОСОБА_7 і ОСОБА_9 пішли відпочивати. Приблизно через чотири години після цього у ОСОБА_9 стався приступ епілепсії та вони викликали лікаря. Зазначив, що він не бачив як ОСОБА_7 завдавав удари ОСОБА_9 . При цьому пояснив, що з іншими співкамерниками у ОСОБА_9 в той день конфліктів не було.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні дав показання, що він утримувався в камері № 215 Київського слідчого ізолятора, але про обставини, що мали місце у жовтні 2012 року погано пам`ятає, так як був хворий і відпочивав на своєму ліжку, але пам`ятає, що в камері був конфлікт між ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , оскільки останній образив ОСОБА_7 і став викидати його речі з ліжка, крім того, завдав ОСОБА_7 удар в обличчя. В подальшому він почув шум, але нічого не бачив, а коли піднявся зі свого ліжка та підійшов до ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , то конфлікт між ними закінчився, при цьому, ОСОБА_9 підійшов до умивальника та вмивався. Потім він прокинувся, так як було шумно та зі слів співкамерників йому відомо, що ОСОБА_9 стало погано.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дав показання, що він працює старшим оперуповноваженим Київського СІЗО на вул. Дегтярівській, 13 у м. Києві. У жовтні 2012 року він перебував у відпустці, а коли вийшов йому стало відомо, що в результаті спричинення тілесних ушкоджень в камері № 215 помер ув`язнений ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні дав показання, що він працює старшим оперуповноваженим Київського СІЗО на вул. Дегтярівській, 13 у м. Києві. 05 жовтня 2012 року він перебував на роботі та здійснював нагляд за ув`язненими, які проходили лікування. В той день в Київському СІЗО в камері № 215 помер ув`язнений, якого перед цим співробітником Київського СІЗО ОСОБА_10 в межах його повноважень було переведено у зв`язку з оперативною необхідністю. В подальшому з цього приводу проводилось розслідування.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дав показання, що він працював в Київському СІЗО на вул. Дегтярівській, 13 у м. Києві. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ув`язнений ОСОБА_9 . Він опитував ув`язнених, які перебували з останнім в одній камері, наскільки він пам`ятає вони розповідали, що між ОСОБА_7 і ОСОБА_9 виник конфлікт, в результаті якого ОСОБА_7 наніс ОСОБА_9 ряд тілесних ушкоджень.

Крім наведених вище доказів, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується дослідженими у судовому засіданні документами, а саме:
- даними, що містяться у висновку експерта № 179-4157, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_9 були виявлені наступні тілесні ушкодження: синці - в центральних відділах лобної області; у лобно-скроневій області справа; на обох повіках лівого ока із розповсюдженням у проекцію його обох кутів; у лівій щічно-виличній області; у лівій щічно-підборідковій області (захоплюючи область вертикальної гілки нижньої щелепи; дифузно-поширені синці - по зовнішній поверхні лівого плеча у верхнє-середній третині; в області нижнє-середньої зовнішньої поверхні лівого плеча, із розповсюдженням у проекцію заднє-зовнішньої поверхні лівого ліктьового суглоба, на фоні якого (у проекції нижньої третини зовнішньої поверхні лівого плеча) три смугоподібні садна; синці - на заднє-зовнішній поверхні верхнє-середньої третини лівого передпліччя (3); на заднє-зовнішній поверхні нижнє-середньої третини лівого передпліччя (захоплюючи проекцію голівки лівої ліктьової кістки) (4); на тильній поверхні лівої кисті у проекції 2-3 та 4-5 п`ясних кісток; 21 синець на зовнішній заднє-зовнішній поверхні правого плеча в нижнє-середній третині та циркулярно в нижній третині, із розповсюдженням на заднє-зовнішню поверхню правого ліктьового суглоба; 18 саден на зовнішній, заднє-зовнішній та переднє-зовнішній поверхні правого передпліччя, у верхнє-середній, середній та нижнє-середній третинах правого передпліччя, у верхнє-середній та нижнє-середній третинах правого передпліччя (захоплюючи проекцію правого променево-зап`ясткового суглоба), у тому числі, на фоні синців у середній та нижній третині передпліччя (по заднє-зовнішніх поверхнях синці на тильній поверхні правої кисті (захоплюючи поверхню у проекції 2-5 п`ясних кісток до рівня п`ясно-фалангових суглобів) та на тильній поверхні дистальної фаланги 3 пальця правої кисті; синець на задній поверхні грудної клітки, у проекції 3-4 міжреберного проміжку між середньою та задньою пахвовими лініями; на задній поверхні грудної клітки, у проекції 3-10 міжреберних проміжків, між навколо хребтовою та задньою пахвовою лініями, із розповсюдженням у поперекову область справа (8); на лівій заднє-бічній поверхні грудної клітки, на ділянці між середньою пахвовою та навколо хребтовою лініями, на рівні 3-8 міжреберних проміжків (4); синці на передній та зовнішній поверхні лівого стегна в нижній третині (4); дифузно-поширені синці на зовнішній поверхні верхньої та середньої третини лівого стегна (2); синці на передній та зовнішній поверхні (на фоні якого садно) лівого колінного суглоба, на передній поверхні верхньої третини лівої гомілки (4); на передній та переднє-зовнішній поверхні лівої гомілки (4) на фоні якого смужчасте садно, смужчасте садно на тильній поверхні лівої стопи, у проекції середньої третини 1 плеснової кістки; синці на тильній поверхні лівої стопи (дещо лівіше 5 плеснової кістки на рівні її середньої третини); на тильній поверхні лівої стопи на рівні нижньої третини 1 плеснової кістки; на тильній поверхні 4 пальця лівої стопи; на зовнішній поверхні правого стегна на рівні середньої його третини (3); на передній та переднє-зовнішній поверхні правого колінного суглоба (2); на передній, зовнішній та переднє-зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині (3), на фоні яких три садна із крововиливами у підлягаючі м`які тканини у проекції усіх описаних синців; крововиливи у м`які тканини тім`яно-скроневої ділянки зліва; потиличної ділянки справа (дещо правіше потиличного горбка); у тім`яній ділянці справа; у лобно-тім`яній ділянці зліва; крововиливи у слизову верхньої та нижньої губи (за надривом слизової); повні косо-поперечні переломи тіл 4-9, 11 ребер справа (площини яких йдуть справа та зліва від лопаткової лінії) із крововиливами в оточуючі м`які тканини на ділянці від 3 до 11 міжреберного проміжків між лопатковою та задньою пахвовою лініями; повні поперечні переломи тіл 3 та 8 ребер по задній пахвовій лінії справа; тіла 10 ребра справа між задньою пахвовою та лопатковою лініями із крововиливами в оточуючі м`які тканини; повні косо-поперечні переломи тіл 4-7 ребер справа та зліва між серединно-ключичній та передній пахвовій лініями із крововиливами, які ледве можна розрізнити, в оточуючі м`які тканини; неповний поперечний перелом тіла грудини у 3 міжреберному проміжку; повні косо-поперечні переломи тіл 2-7 ребер зліва між серединно-ключичною та пригрудинною лініями, повні поперечні та косо-поперечні переломи тіл 6 ребра по передній пахвовій лінії; 8 ребра по середній пахвовій; 9-10, 11 між задньою пахвовою та лопатковою лініями із крововиливами в оточуючі м`які тканини; крововилив у зв`язковий апарат легенів, печінки та кишечника.

З огляду на морфологію виявленого тілесного ушкодження (чисельність переломів кісток грудної клітки; локалізацію та об`єм крововиливів у м`які тканини, глибину крововиливів тощо), з урахуванням даних судово-гістологічного дослідження: «виражене венозне повнокров`я внутрішніх органів із порушенням реологічних властивостей крові; фокуси некротичного нефрозу із шунтуванням кровообігу у нирках; вогнищево-рихлі крововиливи у стромі інтермедіарної зони; деліпідізація сітчастого шару кори наднирнику», є підстави стверджувати, що причиною смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є поєднана травма у вигляді численних переломів кісток грудної клітки та крововиливів у м`які тканини, що супроводжувалася розвитком крововтрати та шоку, про що свідчить викладене вище, а також: ознаки вираженого малокрів`я досліджених органів; смужчасті крововиливи в ендокарді лівого шлуночку серця (плями Мінакова при крововтраті).

Зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, деякі з яких мали овальні та подовжені контактні поверхні, можливо, внаслідок нанесення ударів руками та взутими ногами, у строк вказаний у описовій частині постанови, тобто 05.10.2012.

З огляду на морфологію та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можна стверджувати наступне: у ділянці голови відобразилися щонайменш 10-кратні впливи (удари) тупих предметів; у ділянці лівої ноги відобразилося не менш 9-10 травматичних впливів (ударів) тупих предметів; у ділянці правої ноги відобразилося не меш 8 травматичних впливів (ударів) тупих предметів.

Враховуючи об`єм травми у ділянці грудної клітки та верхніх кінцівок, є доцільним об`єднати пояс верхніх кінцівок та грудної клітки (щодо відповіді на питання по кількості травматичних впливів). Так, з огляду на локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можна вважати, що у вказані анатомічні ділянки відобразилося не менш 30-35 травматичних впливів (ударів) тупих предметів.

Не можна виключати ймовірності утворення крововиливу у м`які тканини потиличної ділянки справа за рахунок падіння на площину з вертикального або наближеного положення або в наслідок співударяння об предмет, який мав прямокутну (квадратну) поверхню ребра контакту.

Критерієм оцінки ступеню тяжкості виявленого тілесного ушкодження є критерій небезпеки для життя (стосовно живих осіб). Тому за ступенем тяжкості виявлене тілесне ушкодження, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження (стосовно живих осіб).

Між зазначеним тілесним ушкодженням та настанням смерті потерпілого вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Дані судово-гістологічного дослідження дають підстави стверджувати, що після спричинення виявленого тілесного ушкодження потерпілий міг прожити проміжок часу, який не перевищував 30 хвилин. З урахуванням об`єму виявленого тілесного ушкодження (площина крововиливів у м`які тканини; кількість виявлених крововиливів; відсутність розбіжностей клітинних реакцій у травмованих ділянках) підстави вважати, що вказаний проміжок часу міг бути значно коротшим.

Судити (орієнтовно) про положення тіла ОСОБА_9 під час нанесення йому виявлених тілесних ушкоджень можливо після проведення відтворення обстановки та обставин події за участю усіх учасників події.

Виявлені під час судово-медичного дослідження ОСОБА_9 ушкодження у вигляді переломів ребер по переднім анатомічним лініям, перелом тіла грудини та крововиливи у оточуючі тканини, з огляду на їх морфологію, дають підстави припускати вірогідність їх утворення внаслідок проведення реанімаційних заходів. Вказані тілесні ушкодження не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Дані токсикологічного дослідження крові та сечі ОСОБА_9 свідчать про те, що на момент настання смерті він був тверезий.

Відсутність достатніх даних, які б служили підставою для проведення забору крові, сечі або інших біологічних об`єктів з трупа ОСОБА_9 на момент проведення судово-медичного дослідження органами досудового слідства надано не було, у зв`язку з чим, забір вказаних об`єктів дослідження не проводився, а тому, немає можливості відповісти на питання постанови «Чи вживав ОСОБА_9 перед смертю наркотичні засоби, психотропні речовини, якщо так, то в якому ступені сп`яніння він перебував».

Підсумовуючи вищевикладене, проаналізувавши дані (викладені у наданому протоколі допиту персоніфікованого підозрюваного), можна ствердити, що виявлені тілесні ушкодження могли утворитися способом зазначеним вказаною особою у вивченому протоколі допиту;
- даними, що містяться в довідці Київського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, відповідно до яких в камері № 215 станом на 08 год. 00 хв. 05 жовтня 2012 року утримувалося 35 осіб, в тому числі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 ;

- даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 05 жовтня 2012 року та фототаблиці до нього, а також протоколі додаткового огляду місця події від 06 жовтня 2012 року, відповідно до яких оглянуто камеру для ув`язнених № 215 Київського слідчого ізолятора, де на бетонній підлозі виявлено тіло чоловіка без ознак життя, на якому виявлені тілесні ушкодження;

- даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 17 жовтня 2012 року, відповідно до яких оглянуто камеру для ув`язнених № 215 Київського слідчого ізолятора;
- даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 17 жовтня 2012 року, відповідно до яких оглянуто камеру для ув`язнених № 279 Київського слідчого ізолятора;

- даними, що містяться у в протоколі відтворення обстановки та обставин події від 17 жовтня 2012 року, відповідно до яких ОСОБА_7 в присутності, в тому числі, понятих та захисника, на місці події, а саме - в камері № 215 Київського слідчого ізолятора на

вул. Дегтярівській № 13, розказав та показав за яких обставин 05 жовтня 2012 року в нього з потерпілим ОСОБА_9 виник конфлікт, в ході якого потерпілий образив його і завдав йому один удар рукою в обличчя, після чого, він завдав ОСОБА_9 удари руками, а потім, коли потерпілий упав, то він завдав останньому удари ногами в різні частину тулубу;

- даними, що містяться у висновку службового розслідування за фактом смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 в Київському слідчому ізоляторі ув`язненого ОСОБА_9 ;
- даними, що містяться у довідці про переводи, здійснені оперуповноваженим капітаном внутрішньої служби ОСОБА_10 в період з 04 січня по 05 жовтня 2012 року, відповідно до яких ув`язненого Київського СІЗО ОСОБА_9 було переведено з камери № 279 в камеру № 215 04 жовтня 2012 року;
- даними, що містяться у висновку амбулаторної комісійної комплексної судової психолого - психіатричної та наркологічної експертизи № 36 від 15 січня 2013 року, відповідно до яких ОСОБА_7 на даний час будь-яким стійким хронічним психічним розладом не страждає, а страждає психічними і поведінковими розладами в результаті поєднаного вживання наркотиків та інших психоактивних речовин, синдром залежності (у даний час утримування, але в умовах, що виключають вживання). ОСОБА_7 за своїм психічним станом у даний час може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_7 у період часу, до якого відносяться дії, у відношенні яких він у даний час підозрюється, у своєму психічному стані виявляв психічні і поведінкові розлади в результаті поєднаного вживання наркотиків та інших психоактивних речовин, синдром залежності (у даний час утримування, але в умовах, що виключають вживання). ОСОБА_7 у період часу, до якого відносяться дії, у відношенні яких він у даний час підозрюється, будь-яким стійким хронічним психічним розладом не страждав, а страждав психічними і поведінковими розладами в результаті поєднаного вживання наркотиків та інших психоактивних речовин, синдром залежності (у даний час утримування, але в умовах, що виключають вживання). Пасічний за своїм психічним станом у період часу, до якого відносяться дії , у відношенні яких він у даний час підозрюється, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 за своїм психічним станом не потребує застосування будь-яких примусових заходів медичного характеру. Пасічний за своїм наркологічним станом не потребує проведення протиалкогольного чи протинаркоманічного лікування. ОСОБА_7 у своєму соматичному стані не виявляє протипоказань для проведення протиалкогольного чи протинаркоманічного лікування. ОСОБА_7 не страждає такими примежовими розладами поведінкової сфери, що могли б вплинути на характер його дій в період часу, до якого відносяться дії, в яких він у даний час підозрюється. ОСОБА_7 виявляє достатній рівень розвитку та протікання когнітивних процесів (пам`яті, мислення); в особистісній сфері емоційно-вольова нестійкість, залежна мотивація поведінки, поверхневе ставлення до перспектив діяльності, ознаки морально-етичної та соціальної деградації особистості. ОСОБА_7 не виявляє таких індивідуально-психологічних особливостей, які виражені значно та могли суттєво вплинути на його поведінку під час діяння, в якому він підозрюється. Підекспертний не виявляє ознак підвищеної навіюваності або керованості, його поведінка носить самостійний характер.
Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 суд розцінює, як спосіб захисту, що спрямований відповідно на уникнення від кримінальної відповідальності, а його доводи, що він взагалі не спричиняв ОСОБА_9 тілесні ушкодження спростовуються наведеними вище доказами.

При цьому суд враховує, що під час судового розгляду, яке здійснювалось іншим складом суду, обвинувачений в судовому засіданні 14 червня 2013 року визнавав свою вину за ч. 2 ст. 121 КК України в повному обсязі, надав показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Також в апеляційній скарзі від 08 лютого 2014 року на вирок суду обвинувачений ОСОБА_7 зазначав про те, що ним наносилися тілесні ушкодження ОСОБА_9 у зв`язку з раптово виниклих неприязних стосунків, пов`язаних із тим, що останній зайняв його ліжко.

Що стосується доводів захисника щодо визнання даних протоколу відтворення обстановки і обставин події від 17 жовтня 2012 року недопустимим доказом, з тих підстав, що ОСОБА_7 у період з 06 жовтня 2012 року до 16 жовтня 2012 року перебував у карцері, що свідчить про здійснення психологічного тиску на нього, а також 17 жовтня 2012 року в нього не було захисника, оскільки договір із адвокатом ОСОБА_16 був укладений лише 18 жовтня 2012 року, то вони є безпідставними.

Як убачається з матеріалів провадження відтворення обстановки і обставин події 17 жовтня 2012 року проводилось за участю захисника ОСОБА_16 , який в подальшому був допущений до участі як захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , а отже відсутні підстави стверджувати про істотні порушення прав обвинуваченого на захист. Крім того, у відповіді на адвокатський запит, наданої захисником під час судового розгляду, містяться відомості, що 17 жовтня 2012 року ОСОБА_7 відвідував, у тому числі, адвокат ОСОБА_16 , а тому сумнівів у його участі у відтворенні обстановки і обставин події 17 жовтня 2012 року у суду не виникає.

При цьому суд також враховує, що захисник ОСОБА_16 був обраний обвинуваченим ОСОБА_7 самостійно, представляв його інтереси як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду, будь яких зауважень з приводу порушення права обвинуваченого ОСОБА_7 на захист будь-ким з учасників кримінального провадження не заявлялось, в тому числі й самим обвинуваченим.

Наведені стороною захисту доводи про здійснення психологічного тиску на обвинуваченого ОСОБА_7 є необґрунтованими, оскільки утримування обвинуваченого ОСОБА_7 в карцері не є беззаперечним доказом намаганням адміністрації Київського слідчого ізолятора, слідчим або іншою службовою особою таким чином здійснити тиск на обвинуваченого з метою примушування давати показання, які викривають його у вчиненні злочину.

З огляду на наведене, на переконання суду, зазначені вище доводи захисника, не можуть свідчити про недопустимість та недостовірність даних, що містяться у протоколі відтворення обстановки і обставин події від 17 жовтня 2012 року.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши в сукупності наведені вище докази, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про схильність останнього до протиправної поведінки, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, суспільно-корисною працею не займається, характеризується за місцем проживання негативно.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, стан здоров`я, його ставлення до вчиненого ним злочину, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції закону, за яким визнав його винуватим, яке у даному випадку є необхідним і достатнім покаранням для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, суд на підставі ст. 71 КК України призначає обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків, оскільки злочин у даній справі ним вчинено в період іспитового строку, визначеного йому за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2010 року, яким його засуджено за ч. ч. 1, 2 ст. 309,

ч. 1, 2 ст. 311, ч. 1 ст. 317 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

На підставі ст. 71 КК України до цього покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 23 червня 2010 року та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 06 жовтня 2012 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: