Справа №1-552/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2007
рокуСвятошинський районний суд м. Києва
в складі:

головуючого
- судді Скоріна А.В.

при
секретарі- Сторчоус
Н.А., Засовенко С. М.

з участю
прокурора - Устименко О.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженки м. Києва, українки,
громадянки України, освіта
середня, не заміжня, не працююча,
яка зареєстрована в АДРЕСА_1,
проживає в АДРЕСА_2, раніше судима:

- згідно
вироку Брусилівського районного суду Житомирської області від 22.07.1999р.
за ст. 94 КК України до 9 років
позбавлення волі, постановою Галицького
районного суду Івано-Франковської області від 10.08.2006р. не відбуту частину
покарання у виді позбавлення волі замінено на громадські роботи на строк 200
годин.

у скоєні злочину
передбаченого ст. 389 ч.2 КК України;

ВСТАНОВИВ:

22.07.1999р.
Брусилівським районним судом Житомирської області ОСОБА_1засуджена за ст. 94 КК України до 9 років позбавлення
волі. Згідно постанови Галицького районного суду Івано-Франковської області від
10.08.2006р., ОСОБА_1не відбуту частину
покарання у вигляді позбавлення волі замінено на громадські роботи на строк 200
годин.

Звільнившись
з місць позбавлення та прибувши за місцем свого проживання, в АДРЕСА_1,
ОСОБА_1, 10.11.2006р. у
встановленому законом порядку стала на облік у ВКВІ Святошинського району
м. Києва, де вона була ознайомлена з порядком
відбування покарання у вигляді громадських робіт, попереджена про кримінальну відповідальність
за ухилення від відбування покарання відносно до ч.2 ст. 389 КК України, а також їй було роз'яснено вимоги ст. 37 Кримінально - виконавчого кодексу
України, та винесена

постанова
про встановленням днів явки на реєстрацію-1, 2, 3, 4 понеділок кожного місяця.

Потім
засудженій ОСОБА_1за вих.№25/9008 від 10.11.2006 року було видане направлення
до ЖЕО №803 розташованого по вул. Зодчих, 30-А в м. Києві для відпрацювання 200годин громадських
робіт.

Згідно
наказу№1 від 26.01.2007 року КП УЖГ в Святошинському районі м. Києва ЖЕО №803 ОСОБА_1було надано можливість
відпрацювати 200 годин безоплатних суспільно-корисних робіт не більше чотирьох
годин в день робітником по прибиранню та утриманню житлових будинків і
прилеглих до них території з 29.01.2007 року. Тоді ОСОБА_1було призначено
наставника на час відбування громадських робіт,
а саме: майстра ЖРЕД №5 ОСОБА_2і ОСОБА_1була ознайомлена з правилами
технічної безпеки.

Однак, ОСОБА_1з 200 годин громадських робіт, які призначені постановою суду від 10.08.2006
року відпрацювала лише 21 годину і в подальшому з 06.02.2007 року ухилилась від
відбування громадських робіт.

Допитана
в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1свою вину в інкримінованому їй складі
злочину передбаченому ст. 389 ч. 2 КК України визнала повністю та
повністю підтвердила вищевказані обставини його скоєння.

Враховуючи
повне визнання своєї вини підсудною,
щире каяття у скоєному, суд
вважає за недоцільне дослідження інших доказів по справі у відповідності до ст. 299 КПК України.

Таким
чином, оцінюючи в сукупності всі
докази, зібрані по справі, суд знаходить винність підсудньої доведеною
повністю, юридичну кваліфікацію скоєного
нею злочину проводить:

за
ч.2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт
особою, засудженою до цього покарання.

Вирішуючи
питання про вид покарання підсудної ОСОБА_1,
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудної, яка раніше судима, має постійне місце проживання, не працює,
характеризується позитивно,
обставину, що пом'якшує вину - є
щире каяття в скоєному, обставину, що обтяжує вину - рецидив злочинів і вважає
за необхідне обрати їй міру покарання у виді обмеження волі.

Приймаючи
до уваги, що вироком Брусилівського
районного суду м. Києва від 22.07.1999р. ОСОБА_1засуджена за ст. 94 КК України до 9 років позбавлення
волі, згідно постанови Галицького
районного суду Івано-Франківської області від 10.08.2006р., ОСОБА_1не відбуту частину покарання у виді
позбавлення волі замінено на громадські роботи на строк 200 годин, повністю покарання не відбула та скоїла новий
злочин, суд на підставі ст.
ст. 71, 72 КК України вважає
необхідним призначити їй покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої
частини покарання за попереднім вироком,
частково приєднати не відбуте покарання.

Керуючись ст.
ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1, визнати винною у скоєні злочину, передбаченому
ст. 389 ч. 2 КК України і призначити їй покарання у виді обмеження волі
строком на 2 (два) роки 1 (один) місяць.

На
підставі ст. ст.
71, 72 КК України до призначеного
покарання частково приєднати невідбуту частину покарання згідно вироку
Брусилівського районного суду м. Києва від 22.07.1999р. у виді обмеження волі
строком на 10 (десять) днів і остаточне покарання ОСОБА_1призначити у виді
обмеження волі строком на 2 (два) роки 1 (один) місяць 10 (десять) днів.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_1залишити без змін -
підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Апеляція
на вирок може бути подана протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення
через районний суд до апеляційного суду м. Києва.