№ 1 - 90 від 13.10.2008р.
В И Р О К

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2008 року Шумський
районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду: Ковтуновича О.В.,

за участі секретаря: Кухарчук О.М.,

прокурора: Левченка С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Шумськ справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с.Биківці Шумського району Тернопільської області, жителя с.Кути Шумського
району Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта середньо -
спеціальна, приватного підприємця,
одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не судимого

за ч.2 ст. 172 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1, здійснюючи підприємницьку
діяльність у цеху по розпилюванню та переробці деревини, будучи особою, на яку
законом покладено обов'язок дотримання трудового законодавства, в порушення
вимог ст.ст. 190, 191, 192, 193 Кодексу
законів про працю України та ст.ст. 11, 17 Закону України „Про охорону праці”
без попереднього медичного огляду протягом серпня 2008 року прийняв на роботу
та залучив до роботи неповнолітніх:

ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_5,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6.

В
порушення вимог ст. 191 Кодексу Законів про Працю України неповнолітні були
допущені до роботи приватним підприємцем ОСОБА_1 без попереднього медичного
огляду.

В
порушення вимог ст.188КЗпПУ неповнолітній ОСОБА_4 був допущений до роботи
приватним підприємцем ОСОБА_1 без письмової згоди батьків.

Неповнолітні
ОСОБА_6,ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 працювали 4 дні по 7 - 8 годин на
день, разом відпрацювавши 28 - 32 години, що перевищує встановлену норму 24
години на тиждень для неповнолітніх віком 15 років та перевищує встановлену
норму 36 годин на тиждень для неповнолітніх 16 - 18 років, чим порушив вимоги
ст. 51 КЗпПУ.

Відповідно
до наказу Міністерства охорони здоров»я № 46 від 31.03.1994 року затверджено
перелік робіт із шкідливими і небезпечними умовами праці, на яких забороняється
заборона праці неповнолітніх.

Неповнолітні
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_6 проводили погрузку та
складування лісопродукції неподалік пилорами, що заборонено наказом МОЗ № 46
від 31.03.1994 року ( розділ 23, підрозділ « лісопиляння і деревообробка».

Відповідно
до висновку територіальної інспекції праці у Тернопільській області наведене є
грубим порушенням законодавства про працю щодо неповнолітніх.

В
судовому засіданні підсудний свою вину визнав повністю, у скоєному розкаявся,
та суду пояснив, що у протягом серпня 2008 року у нього на пилорамі дійсно
працювали неповнолітні ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_6, які
проводили погрузку та складування лісопродукції, за що отримував відповідну
заробітну плату.

Враховуючи
те, що учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи і
судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих
обставин та відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій,
вислухавши думку учасників судового розгляду та роз'яснивши їм положення ст.299
КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати
ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд визнає не доцільним
дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, за виключенням документів, що характеризують особу підсудного.

Таким
чином суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1, доведена повністю і його дії
вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 172 КК України за ознакою грубе порушення
законодавства про працю вчинене щодо неповнолітніх.

При
призначенні покарання підсудному ОСОБА_1, у відповідності до вимог ст.ст. 65,
66, 67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
підсудного, його вік те, що він щиро розкаявся у скоєному злочині, позитивно
характеризується по місцю проживання, вину у вчиненому визнав повністю, активно
сприяв встановленню істини по справі, має утриманців злочин скоєно вперше, - як
обставини, що пом'якшують відповідальність.

Обставин,
що обтяжують відповідальність у діях ОСОБА_1, судом не вбачається.

З
урахуванням всіх вище перелічених обставин, на думку суду, підсудному ОСОБА_1
слід призначити покарання у межах санкції вміненої статті у вигляді сплати
штрафу в мінімальному розмірі.

Міру
запобіжного заходу залишити без змін.

Суд
вважає, що призначене покарання ОСОБА_1 є необхідним і достатнім для його
виправлення та попередження нових злочинів.

На
підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 323, 324, 328, 330, 331 КПК
України, суд

З
А С У Д И В:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.172 КК України і
призначити йому покарання за даною статтею у вигляді штрафу в розмірі 850 (
вісімсот п'ятдесят )грн.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

На
вирок може бути подана апеляція на протязі п'ятнадцяти діб з моменту його
оголошення, а для засуджених, які знаходяться під вартою на протязі п'ятнадцяти
діб з моменту отримання вироку до апеляційного суду Тернопільської області
через Шумський районний суд

Суддя: