У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України у кримінальних
справах у складі:

Головуючого

Верещак
В.М.,

суддів

Гошовської
Т.В., Пошви Б.М.,

За участю
прокурора

Саленка І.В.

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 19 квітня 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_1, та касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справи на вирок Заводського районного
суду м. Дніпродзержинська від 10 березня 2005 року,

в с т а н о в и л а:

зазначеним вироком засуджені:

ОСОБА_2, раніше судимий:

18.06.96. за ч.2 ст.206, ч.3 ст.
101 КК України на 4 роки позбавлення волі,-

- за ч.4 ст.187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією ½ частини майна;

ОСОБА_3, раніше не судимий, -

- за ст.187 ч.4 КК України на 8 років
позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна;

ОСОБА_4, в силу ст.89 КК України не
судимий, -

- за ст.ст.27 ч.5, 185 ч.5 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації
майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Постановлено стягнути солідарно з
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 177б4грн.; на користь ОСОБА_5 -
820грн. З ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди
3000 грн.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 визнані винними у тому, що у червні
2002 року вступили у попередню змову між собою і ОСОБА_6, щодо якого справу закрито у зв'язку
зі смертю, на вчинення крадіжки ювелірних виробів з приміщення ювелірного
магазину ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до розподілу ролей, ОСОБА_4, який у цей період працював учнем
ювеліра у вказаному магазині, повинен був умовним сигналом показати, що у
магазині, крім нього, нікого немає.
Після цього ОСОБА_2 і ОСОБА_6 повинні були проникнути у магазин і,
щоб відволікти підозру від ОСОБА_4, вчинити вдаваний напад на нього, зв'язати йому руки і
ноги і викрасти ювелірні вироби, які знаходилися у магазині.

04 липня 2002 року ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, виходячи за межі попередньої змови,
домовилися вчинити розбійний напад з метою заволодіння ювелірними виробами,
озброївшись при цьому: ОСОБА_2 - пневматичним
пістолетом, а ОСОБА_3 - газовим. Цього ж дня, близько 18
години 30 хвилин вони, після поданого ОСОБА_4 сигналу, проникли до магазину і здійснили напад на
охоронця магазину ОСОБА_7, погрожуючи
застосуванням пістолета, побили його, заподіявши при цьому тілесні ушкодження
середньої тяжкості; зв'язали руки і ноги, після чого заволоділи мобільним
телефоном „Нокіа", вартістю 700грн. і зв'язкою ключів вартістю 120грн., що
належали ОСОБА_5, спричинивши потерпілому матеріальну
шкоду на суму 820грн, а також ювелірними виробами і зв'язкою ключів, що
належали ПП „ОСОБА_1", на загальну суму
76248ґрн.33коп., заподіявши ПП „ОСОБА_1" шкоду, яка у 600 і більше разів перевищує
неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто в особливо великому розмірі.
Крім того, ОСОБА_3, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 заволоділи ювелірними виробами із
золотого і срібного металу, що належали громадянам, які здали їх на комісійну
реалізацію до ювелірного магазину ОСОБА_1 на суму 53854грн.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22 липня 2005 року вирок Заводського районного
суду м. Дніпродзержинська від 10 березня 2005 року щодо ОСОБА_3 змінено: на
підставі ст.69 КК України йому пом'якшено покарання до 6 років позбавлення волі
з конфіскацією 1/2 частини майна. Цей же вирок щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_4 залишено
без зміни.

У касаційному поданні прокурор,
який брав участь у розгляді справи, просить ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області щодо ОСОБА_3, ОСОБА_4 скасувати у зв'язку з
неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного
покарання тяжкості злочину та особі засуджених, внаслідок його м'якості.

У касаційній скарзі потерпіла
ОСОБА_1 просить судові рішення щодо засуджених скасувати у зв'язку з
неправильним застосуванням закону та м'якістю призначеного їм покарання.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, думку прокурора, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційного подання та касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що вони задоволенню не підлягають.

Висновок суду про доведеність
винності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у вчиненні злочину, за який вони засуджені,
відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтований сукупністю розглянутих в
судовому засіданні і наведених у вироку доказів, що у касаційному поданні і у
касаційній скарзі не оскаржується.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд
урахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу
засудженого, який позитивно характеризується, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім того, як вбачається з
матеріалів справи, після вчиненого злочину ОСОБА_4 неодноразово лікувався з
приводу психічних розладів.

Ці пом'якшуючі обставини істотно
знижують фактичну ступінь тяжкості злочину, вчиненого ОСОБА_4, і особливо -
ступінь небезпечності його особи для суспільства, що в своїй сукупності і
утворює обґрунтовану підставу для висновку суду про можливість його виправлення
без реального відбування покарання.

Безпідставними є і твердження про
необґрунтованість пом'якшення апеляційним судом покарання ОСОБА_3.

Так апеляційний суд урахував, що
ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, у вчиненому
розкаявся, а також його роль у вчинені злочину.

Враховуючи наведене, підстав для
скасування судових рішень через м'якість призначення ОСОБА_3 та ОСОБА_4
покарання не вбачається.

Згідно ст.395 КПК України суд
касаційної інстанції вправі вийти за межі касаційних вимог, якщо цим не погіршується
становище засудженого.

Вироком суду на ОСОБА_4 на підставі
ст. 76 КК України покладено обов'язок 1 раз на місяць з'являтися для реєстрації
у органи кримінально-виконавчої системи. Проте, за змістом закону періодичність
такої явки визначає контролюючий орган. Тому вирок щодо ОСОБА_4 у
цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст.394 КПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційне подання прокурора, який брав участь у
розгляді справи касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
залишити без задоволення.

У порядку ст. 395 КПК України вирок
Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 березня 2005 року щодо
ОСОБА_4 змінити: виключити з вироку посилання суду на необхідність з'являтися
йому 1 раз на місяць для реєстрації у органи кримінально-виконавчої системи.

Судді:

Верещак В.М. Гошовська Т.В. Пошва Б.М.