У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Короткевича М.Є.,

суддів

Кліменко М.Р. і Гриціва М.І.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 17 квітня 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу колегії суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду м. Севастополя від 25 липня 2006 року,
якою вирок Ленінського районного суду м. Севастополя від 3 травня 2006 року
щодо ОСОБА_2 скасовано, а справу відносно неї закрито на підставі п.2 ч.1 ст.6
КПК України.

Зазначеним вище
вироком засуджено

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

раніше не судиму,

- за ч.1 ст.125
КК України до штрафу у розмірі 30
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 грн.).

ОСОБА_2 засуджено за те, що вона
23.11.2004 року близько 17 год. 30 хв. на порозі квартири АДРЕСА_1 умисно
нанесла декілька ударів ногами в живіт
ОСОБА_1, спричинивши легкі тілесні ушкодження у виді двох крововиливів, які не
потягли короткочасного розладу здоров'я.

Ухвалою апеляційного суду м. Севастополя від 25 липня 2006 року
вирок Ленінського районного суду м. Севастополя від 3 травня 2006 року щодо
ОСОБА_2 скасовано, а справу відносно неї закрито на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК
України.

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, доводить, що саме ОСОБА_2 умисно спричинила
їй легкі тілесні ушкодження, а тому апеляційний суд безпідставно скасував
обвинувальний вирок щодо неї та закрив кримінальну справу. Просить ухвалу
апеляційного суду скасувати, а вирок залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, висновок
апеляційного суду про відсутність в діях
ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, відповідає
обставинам справи, визнаним судом доведеними, та ґрунтується на сукупності
зібраних і належно оцінених апеляційним судом доказів, і є правильним.

Зокрема, апеляційний суд в ухвалі обґрунтовано зазначив, що, крім показань
ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_3, який не був очевидцем нанесення ударів, а знає
про це зі слів дружини, яка, в свою чергу, перебуває у тривалих неприязних
стосунках із сусідкою ОСОБА_2, внаслідок чого їх показання не можуть
визнаватись достовірними, інших достовірних доказів побиття потерпілої з боку
ОСОБА_2 у справі немає. Такими доказами апеляційний суд обґрунтовано не визнав
дані судово-медичної експертизи ОСОБА_1, оскільки за висновками експертизи не виключається
можливість отримання виявлених у неї тілесних ушкоджень за інших обставин - від
ударів об меблі, від дії інвалідної палки тощо.

З урахуванням викладеного, а також тих обставин, що ОСОБА_2, яка
характеризується позитивно, категорично заперечувала побиття ОСОБА_1, а всі
сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні злочину за вимогами ст. 62
Конституції України тлумачаться на її
користь, апеляційний суд прийняв правильне рішення про скасування
обвинувального вироку щодо ОСОБА_2 і закриття справи щодо неї за відсутністю в
її діях складу злочину.

Це рішення, з яким погоджується колегія суддів, апеляційний суд належним
чином умотивував у постановленому ним судовому рішенні, надавши оцінку також
доводам на підтримку вироку, які висловлювала ОСОБА_1 у засіданні суду
апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі потерпілої ОСОБА_1 не наведено інших, не досліджених
апеляційним судом доказів і доводів, які б спростовували висновок суду
апеляційної інстанції.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування ухвали
апеляційного суду, не встановлено.

Підстав для призначення справи до розгляду з повідомленням осіб, визначених
ст. 384 КПК України, немає.

Керуючись ст.394 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

відмовити у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1.

Судді:

Короткевич М.Є.
Кліменко М.Р.
Гриців М.І.