ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2008 року Вишгородський
районний суд Київської області в складі

головуючого - судді

Чіркова Г.Є.,

при секретарі

Авраменко Л.С.,

за участю прокурора

Медведської О.Г.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальну справу щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженця м. Генічеськ, Херсонської області, громадянина
України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, працюючого ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживаючого АДРЕСА_1, несудимого,

обвинуваченого у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України,

встановив:

у січні 2004 року за пропозицією
невстановленої досудовим слідством особи, ОСОБА_1, бажаючи одержати винагороду
в сумі 100 доларів США, безпосередньо взяв участь у створені та державній
реєстрації фіктивного приватного підприємства „ІНФОРМАЦІЯ_3” з метою прикриття
незаконної діяльності, без наміру здійснення господарської діяльності,
виступаючи як його засновник, який 14 січня 2004 року в м. Вишгороді по пр. Мазепи,
1 у приватного нотаріуса Голуб А.А. підписав установчі документи.

20 січня 2004 року ОСОБА_1 у Вишгородській
державній адміністрації зареєстрував статут ПП „ІНФОРМАЦІЯ_3” за юридичною
адресою: АДРЕСА_2.

26 січня 2004 року ОСОБА_1 подав до ДПІ у
Вишгородському районі заяву для юридичних осіб, як засновник ПП „ІНФОРМАЦІЯ_3”
та розпорядження № 1 про прийняття на себе обов'язків директора підприємства з
14 січня 2004 року.

2 лютого 2004 року ОСОБА_1 одержав в ДПІ у
Вишгородському районі свідоцтво НОМЕР_1 про реєстрацію платника податку на
додану вартість серії НОМЕР_2.

Дані установчі документи передав
невстановленим досудовим слідством особам і підприємницької діяльності не
здійснював, що в період 20 січня 2004 року по 1 серпня 2006 року призвело до
ухилення ПП „ІНФОРМАЦІЯ_3” від оподаткування та несплати податків на додану
вартість та податку на прибуток у розмірі 37 964 793 грн. 80 коп. та заподіяння
великої матеріальної шкоди державі.

У судовому засіданні підсудний визнав свою винуватість і ствердив, що
невстановлена особа запропонувала йому за винагороду зареєструвати на себе, як
підставну особу, фіктивне підприємство ПП „ІНФОРМАЦІЯ_3”, у зв'язку з чим він
виступив як його засновник, підписав установчі документи та провів державну
реєстрацію, без наміру здійснювати господарську діяльність. Всі одержані при
реєстрації документи за винагороду передав невстановленим особам для здійснення
ними незаконної діяльності й ухилення від оподаткування.

Підсудний погодився з кваліфікуючими ознаками інкримінованого йому злочину
і розміром заподіяної шкоди. У вчиненому щиро покаявся.

Виходячи з того, що показання підсудного ОСОБА_1 відповідають фактичним
обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й
не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 299 КПК України, за згодою прокурора та
підсудного, визнав недоцільним дослідження доказів, які учасниками судового
розгляду не заперечуються.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні фіктивного
підприємництва, тобто створенні суб'єкта підприємницької діяльності (юридичної
особи) з метою прикриття незаконної діяльності, що заподіяло велику матеріальну
шкоду державі, і кваліфікує його злочинні дії за ч. 2 ст. 205 КК України.

При призначенні підсудному покарання, суд враховує конкретні обставини
справи та вчинення ОСОБА_1 злочину середньої тяжкості, дані про його особу,
який несудимий, має постійну роботу та позитивно характеризується, його
незадовільний стан здоров'я, а також те, що він щиро розкаявся у вчиненому і
сприяв установленню істини по справі - обставини, які пом'якшують покарання на
підставі ст. 66 КК України.

Відповідно до ст. 69 КК України, наявність двох пом'якшуючих обставин
обумовлює призначення ОСОБА_1 більш м'якого покарання ніж передбаченого в
санкції ч. 2 ст. 205 КК України, і достатнього для його виправлення, а тому суд
визначає таке у виді штрафу згідно ст. 53 КК України.

На підставі викладеного і керуючись статтями 323 і 324 КПК України,

засудив:

визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України і на підставі ст. 69 КК України
призначити йому покарання - штраф у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян - 510 грн.

Речові докази по справі залишити в матеріалах кримінальної справи.

Запобіжний захід ОСОБА_1 - підписку про
невиїзд, до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного
суду Київської області протягом 15 діб з моменту його проголошення шляхом
подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Суддя:

7/1-288/06

копія

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2006 року Вишгородський районний
суд Київської області в складі

головуючого - судді

Чіркова Г.Є.,

при секретарі

Замно Н.М.,

за участю прокурора

Медведської О.Г.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальну справу щодо

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження,

уродженця і жителя АДРЕСА_3, громадянина України,
неодруженого, не працюючого, освіта середня,

судимого 21 березня 2006 року вироком цього ж суду за ч.
1 ст. 263 і ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України на 2 роки позбавлення волі,
звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК
України на 2 роки, 26 травня 2006 року постановою цього ж суду направленого для
відбування призначеного покарання,

обвинуваченого у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

в
період з 20 по 22 квітня 2006 року близько 20 год. ОСОБА_2 за попередньою
змовою із особою, кримінальну справу щодо якої закрито на підставі п. 8 ст. 6
КПК України, будучи в стані алкогольного сп'яніння, проникли через вікно до
будинку АДРЕСА_4, звідки таємно викрали майно потерпілої ОСОБА_3, зокрема:
телевізор „ЛЖ” вартістю 1 100 грн., телевізор „Рекорд” - 500 грн.,
електролобзик „Спаркі” - 350 грн., набір сверл - 30 грн., покривало - 70 грн.,
три комплекти білизни на суму 150 грн., чотири рушники на суму 60 грн., пляшку
коньяку „Коктебель” - 30 грн., дві консерви на суму 6 грн., а всього на
загальну суму 2 296 грн.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 визнав свою винуватість і ствердив,
що в стані алкогольного сп'яніння разом із ОСОБА_4, який проник до будинку
потерпілої ОСОБА_3, викрали її майно, яким розпорядилися на власний розсуд.
Підсудний погодився з кваліфікуючими ознаками інкримінованого йому злочину та
визначеними органами досудового слідства переліком та вартістю викраденого
майна, а також способом його викрадення.

Пред'явлений потерпілою позов про відшкодування матеріальної шкоди визнав у
повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_3 ствердила про виявлення 23 квітня 2006 року слідів
проникнення в будинок і викрадення належного їй майна на суму 2 296 грн.,
вчинення такого підсудний заперечував. Пізніше дізналася, що ОСОБА_2 разом із
ОСОБА_4 продавали викрадене в неї майно, яке їй повернуто не було, а тому просить
про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди й уточнює позовні вимоги на
зазначену суму. Також зазначила, що речовий доказ у справі - телевізор „Рекорд”
пошкоджено і такий не придатний до використання, а тому цінності для неї не
має.

Виходячи з того, що показання підсудного ОСОБА_2 відповідають фактичним
обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й
не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 299 КПК України, за згодою прокурора,
потерпілої та підсудного, визнав недоцільним дослідження доказів, які
учасниками судового розгляду не заперечуються.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_2 у таємному викраденні чужого
майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, що
підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні, і кваліфікує його
злочинні дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні підсудному покарання, суд враховує конкретні обставини
справи та вчинення ОСОБА_2 тяжкого злочину в стані алкогольного сп'яніння, дані
про його особу, який не працює і негативно характеризується, а до того ж вчинив
рецидив злочинів, протягом іспитового строку призначеного попереднім вироком,
що є підставою до призначення покарання за сукупністю вироків, на підставі ст.
71 КК України, шляхом його часткового складання.

У той же час, слід урахувати, що ОСОБА_2 щиро розкаявся у вчиненому, що
обумовлює призначення нижчої межі покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст.
185 КК України.

Цивільний позов заявлений потерпілою про відшкодування матеріальної шкоди
підлягає задоволенню в повному обсязі на суму 2 296 грн.

На підставі викладеного і керуючись статтями 323 і 324 КПК України,

засудив:

визнати винним ОСОБА_2, у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і за цим законом призначити йому
покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за
сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім
вироком від 21 березня 2006 року і остаточно ОСОБА_2 визначити покарання
4 (чотири) роки позбавлення волі.

Строк
відбування покарання рахувати з часу затримання ОСОБА_2 відповідно до постанови
Вишгородського районного суду Київської області від 26 травня 2006 року про
направлення ОСОБА_2 для відбування призначеного покарання за вироком цього ж
суду від 21 березня 2006 року (а.с. 77-78).

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди 2
296 грн.

Речові докази по справі - телевізор „Рекорд”, який знаходиться на
зберіганні в кімнаті речових доказів Вишгородського РВ ГУ МВС України в
Київській області, знищити (а.с. 53).

ОСОБА_2
до відправки в місця позбавлення волі утримувати в Київському СІЗО № 13
управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м.
Києві та Київській області.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного
суду Київської області протягом 15 діб з моменту його проголошення шляхом
подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Суддя: