overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
ПРИГОВОР ИМЕНЕМ УКРАИНЫ
12.01.2007г. Первомайский горрайсуд Харьковской области
в составе председательствующего судьи Саланевич Ф.В. при секретаре Знайченко
С.А.с участием прокурора Жук Е.В., защитника ОСОБА_1, рассмотрев в открытом судебном
заседании в зале суда в городе Первомайский уголовное дело по обвинению:
несовершеннолетнего ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженец и житель г.Первомайский Харьковской области АДРЕСА_1,
украинец, гражданин Украины , холост, учащийся 11 класса Первомайской ООШ
НОМЕР_1 , ранее не судимый , в совершении преступления , предусмотренного ст.
309 ч.1 УК Украины,-
Вечером 16 ноября 2006 г.
несовершеннолетний ОСОБА_2, находясь на вокзале ст. Лихачево ЮЖД Первомайского
района Харьковской области, незаконно хранил при себе 7,2 грамма особо опасного
наркотического средства - каннабиса, без цели сбыта.
В предъявленном обвинении подсудимый
ОСОБА_2 признал себя виновным, раскаялся при этом пояснил, что наркотическое
вещество нашел в подъезде дома на АДРЕСА_2 г.Первомайский, носил при себе ,
чтобы затем употребить путем курения.
В соответствии со ст.299 УПК Украины с согласия
подсудимого, защитника , законного
представителя суд признал нецелесообразным исследовать доказательства, так-как
фактически обстоятельства преступления никто не оспаривает, гражданский иск по
делу не заявлен, Судом разъяснены требования ст 299 УПК Украины и сомнений в
добровольности и истинности позиции подсудимых не возникло.
Действия подсудимого правильно
квалифицированы по ст 309 ч.1 УК Украины как незаконное хранение наркотических средств без цели
При назначении наказания суд учитывает , что имело место
совершение преступления средней тяжести, подсудимый положительно
характеризуется по месту жительства и учебы, впервые привлекается к уголовной
ответственности, в содеянном раскаялся, преступление совершил в
несовершеннолетнем возрасте. Последние два обстоятельства признаются
обстоятельствами смягчающими наказание
При этих данных подсудимому назначается наказание в
пределах санкции ст 309 ч.1 УК Украины и на основании ст 75,104 УК Украины
ОСОБА_2 следует освободить от наказания с испытанием.
Руководствуясь ст 323 ,324 УПК Украины ,-
Несовершеннолетнего ОСОБА_2 признать
виновным в совершении преступления , предусмотренного ст 309 ч.1 УК Украины и
назначить наказание в виде 1 года лишения свободы.
Согласно ст 75,104 УК Украины ОСОБА_2
освободить от назначенного наказания с испытательным сроком 1 год , обязав
сообщать органам уголовно-исполнительной системы об изменении места жительства,
Меру пресечения оставить подписку о невыезде.
Взыскать с осужденного судебные
издержки за проведение криминалистической экспертизы в пользу ЭКО Управления
МВД Украины на транспорте в сумме 117 грн . 69 коп.
Вещественные доказательства- полимерный пакет с
остатками наркотического средства уничтожить.
На приговор может быть подана
апелляция на протяжении 15 суток с момента его провозглашения в апелляционный
суд Харьковской области через Первомайский горрайсуд.
ПОСТАНОВА

ПРО ПРИЗНАЧЕННЯ СПРАВИ

ДО СУДОВОГО РОЗГЛЯДУ

15 січня 2007 року Кременецький районний суд Тернопільської області у

складі: головуючого Білосевич Г.С. при секретарі Шкодюк І.С., за участю прокурора Сідорова
В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Кременець матеріали кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дана кримінальна справа підсудна Кременецькому районному
суду.

Підстав для закриття чи зупинення провадження в справі
немає.

Обвинувальний
висновок складений відповідно до вимог ст. ст. 223, 224 КПК України.

Порушення вимог
норм КПК України під час порушення справи, провадження досудового слідства, без
усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду не допущено.

Міру запобіжного заходу залишити
без змін.

На підставі
ст.ст. 237, 240, 244,
245, 253 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_1
за ч.1 ст. 122 КК України прийняти до провадження
Кременецького районного суду.

Призначити
справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду
на 10:00 год. 26.01.2007 року.

Міру запобіжного заходу залишити без змін - підписку про
невиїзд.

Повідомити прокурора про час
розгляду справи.

В судове
засідання викликати підсуднього та інших осіб зазначених в обвинувальному
висновку.

Постанова
оскарженню не підлягає, на неї не може бути внесено подання прокурором.
Дело №1-31
2007 года г. Змиев
Змиевской районный суд Харьковской области в составе;
председательствующего судьи Бережной Н.М.
с участием прокурора
рассмотрев в открытом
судебном заседании в зале суда уголовное дело по обвинению ОСОБА_1 по ст. 128 УК
заключении в списке лиц подлежащих вызову в суд качестве свидетелей указаны:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.
В судебное заседание но вызову свидетели не явились,
причины их неявки суду не известны.
Неявка указанных лиц в судебное заседание препятствует
УПК Украины, лицо вызванное судом в качестве свидетеля,
обязано явиться в указанное место и время и дать правдивые показания об
известных ему обстоятельствах по делу.
В силу ст. 70 УПК Украины, если свидетель не
явится в судебное заседание без уважительных причин, суд
имеет право применить привод через органы внутренних дел в порядке,
предусмотренном ст. ст.
135,136 настоящего Кодекса.
ст.ст. 70,135,136, 273, 292 УПК
Украины, суд,
Доставить приводом в
Змиевской районный суд Харьковской области к 10 часам 00
ОСОБА_2, проживающего
ОСОБА_3, проживающую
ОСОБА_4, проживающего АДРЕСА_3;
ОСОБА_5, проживающего
постановления поручить Змиевскому РО УМВД Украины в Харьковской области.
Судья:
Справа
№5-1/07 ПОСТАНОВА
10 січня 2007 року Лозівський міськрайонний суд Харківської
судді Шевченко В.В.,
при секретарі - Олійник О.М.,
за участю прокурора- Бухан В.Г., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Лозова Харківської області матеріал відносно
ІНФОРМАЦІЯ_1, засудженого 22
Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення
волі, відповідно до ст.75 КК України -
з випробувальним строком 1
від призначеного судом покарання,
засуджено 22 листопада
Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення
волі, відповідно до ст. 75
КК України звільнений від покарання з призначенням випробувального строку 1 рік. На нього
покладені обов'язки: не скоювати нових злочинів, периодично з'являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої
системи, повідомляти їх про переміну місця проживання.
строк закінчився. Лозівський міжрайонний відділ КВІ УДДУ ПВП в Харківській
області надіслав в суд подання, просить звільнити ОСОБА_1 від призначеного
судом покарання.
матеріали справи, заслухавши пояснення засудженого, представника КВІ, думку
прокурора про можливість звільнення засудженого від покарання, суд вважає , що ОСОБА_1 може
бути звільнено від призначеного покарання, оскільки випробувальний строк
закінчився, за цей період засуджений характеризується позитивно, порушень не
допускав, нових злочинів не скоїв, обов'язки, що покладені на нього вироком
суду, виконував.
КК України, суд
ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання за
вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 листопада 2005 року.

Постанова остаточна.
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого

Федченка О.С.,

суддів

Філатова В.М. і Нікітіна Ю.І.

за участю прокурора засудженого

Ковтун Н.Я., ОСОБА_1

розглянула в судовому
засіданні 16 січня 2007 року у м. Києві
кримінальну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 і його захисника ОСОБА_2. на
постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 7 лютого 2006
року, якою

ОСОБА_1,
громадянина України,

раніше не судимого, -

на підставі п. “е” ст.1, ст.6 Закону України “Про амністію” від 31 травня
2005 року звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.190
КК України, а провадження по справі закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. і захисник ОСОБА_2. посилаючись на те, що суд
не перевірив доведеність пред'явленого ОСОБА_1. обвинувачення за ч.2 ст.190 КК
України і необґрунтовано застосовував до нього акт амністії, просять про
скасування постанови і направлення кримінальної справи на новий судовий
розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора про
законність постанови суду першої інстанції, засудженого, який підтримав
касаційну скаргу і просив скасувати винесену щодо нього постанову суду, перевіривши
матеріали кримінальної справи і обговоривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, до початку судового
слідства ОСОБА_1. в судовому засіданні заявив клопотання про застосування до
нього акту амністії і закриття кримінальної справи, оскільки він є інвалідом другої групи (а.с.315).

Оскільки ОСОБА_1. обвинувачувався у вчиненні злочину, за який законом
передбачено покарання, менш суворе, ніж позбавлення волі на строк не більше
п'яти років, є інвалідом другої групи, суд обґрунтовано звільнив його від
кримінальної відповідальності на підставі п. “е” ст.1 і ст.6 Закону України “Про амністію” від 31 травня
2005 року, закривши провадження у справі.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування
постановленого у справі судового рішення, перевіркою матеріалів справи не
виявлено.

Отже, передбачених ст.398 КПК України, підстав для скасування або зміни
оскаржуваної постанови не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 396, 396 КПК України, колегія
суддів -

У Х В А Л И Л А :

касаційну скаргу ОСОБА_1 і його
захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

С У
Д Д І :

Федченко О.С. Філатов В.М. Нікітін Ю.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Скотаря А.М., Шевченко Т.В.

за участю прокурора

Матюшевої О.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 18 січня 2007 року кримінальну справу за касаційним
поданням заступника прокурора Черкаської області на постанову Черкаського
районного суду Черкаської області від 12 серпня 2005 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженка АДРЕСА_1 Черкаського району Чкркаської області, громадянка України,
раніше не судима,

звільнена від кримінальної відповідальності за вчинення
нею злочину, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, а кримінальна справа щодо
неї провадженням закрита на підставі п “г” ст. 1 Закону України “Про амністію”
від 31 травня 2005 року.

В
апеляційному порядку справа не переглядалася.

Органами
досудового слідства ОСОБА_1 було пред'явлене обвинувачення у тому, що вона в
кінці квітня 2005 року на присадибній ділянці власного домоволодіння № АДРЕСА_1
Черкаського району, незаконно посіяла та виростила рослини маку снотворного,
які 22 червня 2005 року в кількості 657 рослин було виявлено та вилучено
працівниками міліції.

У
касаційному поданні заступник прокурора Черкаської області, посилаючись на
безпідставне застосування до ОСОБА_1. акту амністії, просить скасувати
постанову, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора, яка підтримала касаційне подання, обговоривши
його доводи та перевіривши кримінальну справу, колегія суддів вважає, що
подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до вимог ст.ст. 6, 1 Закону України “Про амністію” від 31 травня 2005 року
звільненню від кримінальної відповідальності на підставі цього акту підлягають
особи, які вчинили умисні злочини, за які законом передбачено покарання, менш
суворе, ніж позбавлення волі на строк не більше п'яти років.

Оскільки
ОСОБА_1пред'являлося обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
310 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на
строк від трьох до семи років, рішення суду першої інстанції про звільнення її
від кримінальної відповідальності на підставі п “г” ст. 1 Закону України “Про
амністію” від 31 травня 2005 року, не ґрунтується на вимогах закону.

За таких
обставин, постанова підлягає скасуванню, а кримінальна справа направленню на
новий судовий розгляд.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

касаційне
подання заступника прокурора Черкаської області задовольнити.

Постанову
Черкаського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2005 року щодо
ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у той же суд.

Судді:

Коновалов В.М. Скотарь А.М. Шевченко Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Скотаря А.М. і Кузьменко О.Т.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 1 лютого 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1.

Вироком
Літинського районного суду Вінницької області від 23 травня 2003 р.

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, судимості не має,

засуджено
за ч.2 ст.125 КК України на 150 годин громадських робіт.

Постановлено
стягнути із засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 матеріальної
шкоди - 163 грн. і моральної - 925 грн.

Ухвалою
Апеляційного суду Вінницької області від 25 червня 2003 р. апеляцію засудженого
ОСОБА_1 залишено без задоволення, а вирок без зміни.

ОСОБА_1
визнано винуватим у тому, що він 24.09.2002 р. у с. Яблунівці Літинського
району Вінницької області на грунті неприязних стосунків умисно заподіяв
ОСОБА_2 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я.

За
змістом касаційної скарги засуджений ОСОБА_1, посилаючись на те, що суд
необґрунтовано засудив його за ч.2 ст.125 КК України та безпідставно стягнув на
користь потерпілої ОСОБА_2 матеріальну й моральну шкоду, просить судові рішення
скасувати, а справу направити на новий апеляційний або на новий судовий
розгляд.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Твердження
засудженого ОСОБА_1 касаційній скарзі про те, що суд необґрунтовано засудив
його за ч.2 ст.125 КК України, є безпідставними.

Як
убачається зі справи, такі ж, як і у касаційній скарзі твердження, засуджений
ОСОБА_1 висловлював у судах першої та апеляційної інстанцій. Ці суди визнали їх
безпідставними. Свої висновки, із якими
погоджується колегія суддів, із цих питань зазначені суди належним чином
умотивували у постановлених ними судових рішеннях. Вони підтверджені доказами,
які суди ретельно перевірили й належним чином оцінили. У касаційній скарзі
засудженого ОСОБА_1 не наведено інші, не досліджені судами докази, якими б
спростовувались висновки судів.

Отже,
оцінивши в сукупності докази по справі, суди першої й апеляційної інстанцій
постановили законні та обґрунтовані судові рішення щодо ОСОБА_1 та правильно
кваліфікували його дії за ч.2 ст.125 КК України, а тому підстав для їх
скасування й направлення справи на новий судовий або апеляційний розгляд немає.

Посилання засудженого ОСОБА_1 касаційній скарзі на те, що суд безпідставно стягнув із нього
на користь потерпілої ОСОБА_2 матеріальну й
моральну шкоду, є непереконливими, оскільки суд, приймаючи таке
рішення, належним чином його обґрунтував.

Призначене
ОСОБА_1 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України та є необхідним і
достатнім для його виправлення й попередження нових злочинів.

З
огляду на викладене передбачені законом підстави для призначення справи до
касаційного розгляду відсутні.

Керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

відмовити
у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1

Судді:

КОНОВАЛОВ
В.М. СКОТАРЬ А.М. КУЗЬМЕНКО О.Т.
Справа №1-1/2007р.
(Справа № 1-15/2006р.)
ПОСТАНОВА

4 січня 2007 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Жиганської Н.М.

при секретарі: Гаврош Л.П.

з участю прокурора Фотченко СІ.

засуджених ОСОБА_1

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 провівши судове
засідання щодо розгляду питань, пов'язаних з виконанням вироку
Свалявського районного суду від 31 січня 2006 року,

ВСТАНОВИВ:

Вироком
Свалявського районного суду від 31 січня 2006 року засуджено ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за ст.ст.
294 ч.1,157 ч.2 КК України.

Відповідно до ст. 409 КПК України,
суд, що постановив вирок може вирішити питання про всякого роду сумніви та
протиріччя, що виникають при виконанні вироку суду. На розгляд Свалявського районного суду листом начальника Головного управління підтримання державного обвинувачення в суді
Генеральної прокуратури України направлено заяву адвоката
ОСОБА_5 у відношенні ОСОБА_6 про перегляд судового рішення (вироку
Свалявського районного суду від 31 січня 2006 року) в порядку виключного провадження з підстав, встановлених п.2 ч.1 ст. 400-4
КПК України.

В судовому засіданні прокурор та засудженні вважають, що дана заява не підлягає
розгляду Свалявським районним судом.

Адвокат ОСОБА_5 питання можливості розгляду її заяви залишила на розгляд суду.

Заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що заява Піх І.Б про перегляд
вироку Свалявського районного суду від 31 січня 2006 року в порядку виключного провадження з підстав, встановлених
п.2 ч.1 ст. 400-4 КПК України не підлягає розгляду Свалявським районним судом в порядку ст. 409 КПК України,
поскільки порядок розгляду таких заяв
чітко регламентований та встановлений ст. ст. 400-4 - 400-10 КПК України.

Керуючись ст.409 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про
перегляд

вироку Свалявського районного суду від 31 січня
2006 року з підстав, передбачених п.2 ч.1

ст.400-4 КПК України визнати такою, що не підлягає
розгляду Свалявським районним судом

в порядку ст. 409 КПК України.
Справа № 11-21 /2006 р. Головуючий у 1 інстанції: Діденко О.П.
Категорія: ст. 115 ч. 1 КК Укр. Доповідач: Кузюра М.М.
УХВАЛА

11
січня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого:
судді Щербакова
О.С.

суддів: Кузюри М.М., Оседача М.М.

з участю:
прокурора Томилка М.П.

засудженого: ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляцію засудженого ОСОБА_1 на вирок Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської області від 07 листопада 2006
року, -

ВСТАНОВИЛА:

Адвокат ОСОБА_2, що захищає інтереси засудженого ОСОБА_1, просить перенести слухання справи на інший день по
причині його хвороби.

Враховуючи право засудженого на захист, а також його
прохання про перенесення слухання справи, колегія
суддів вважає клопотання обґрунтованим та підлягаючим задоволенню.

Керуючись ст. 360 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Розгляд кримінальної справи за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок
Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07
листопада 2006
року перенести на 25
січня 2007 року, про що сповістити усіх учасників судового розгляду.

СУДДІ:

КУЗЮРА М.М. ЩЕРБАКОВ О.С. ОСЕДАЧ
М.М.
Дело №1-545/2006 г.
18 января 2007 года г. Лозовая
Судья Лозовского горрайонного суда
Харьковской области Шевченко В.В., рассмотрев апелляционную жалобу ОСОБА_1 на
приговор суда от 21 декабря 2006 года по уголовному делу по обвинению ОСОБА_1
по ст. 309 ч.1 УК Украины,
21 декабря 2006 года ОСОБА_1 осужден Лозовским
горрайонным судом Харьковской области по ст. 309 ч.1 УК Украины к двум годам
лишения свободы. На основании ст. 71 УК Украины к назначенному наказанию
частично сроком шесть месяцев присоединено неотбытое наказание по приговору
Антрацитовского городского суда Луганской области от 21 мая 2003 года,
окончательно определено наказание в виде лишения свободы сроком на два года
12 января 2006 года ОСОБА_1 на приговор
суда подал апелляционную жалобу, в которой просит отменить приговор, так как к
совершенному преступлению не имеет никакого отношения.
Ознакомившись с материалами дела,
полагаю, что апелляционная жалоба не подлежит рассмотрению по следующим
В соответствии с требованиями ч. 3
ст. 349 УПК Украины апелляция на приговор, определение или постановление суда
первой инстанции, если иное не предусмотрено настоящим Кодексом, может быть
подана в течении пятнадцати суток с момента их провозглашения, а осужденным, находящимся под стражей,- в то же
срок с момента вручения ему копии приговора. Из материалов дела
усматривается, что осужденному ОСОБА_1 21.12.2006 года мера пресечения подписка о невыезде изменена на содержание под стражу,
в результате чего ОСОБА_1 взят под стражу из зала суда. В этот же день,
а именно в день провозглашения приговора, осужденному ОСОБА_1 под расписку
(л.д. 87) был вручен приговор, в котором указан срок, установленный для подачи
апелляции. Приговор вступил в законную силу 05 января 2007 года. Апелляцию
ОСОБА_1 подал 12.01.2007 года, ходатайство о восстановлении пропущенного срока
на апелляционное обжалование отсутствует.
При таких обстоятельствах, считаю, что срок для подачи
апелляционной жалобы пропущен, а поэтому не подлежит рассмотрению.
Руководствуясь ст.ст. 89, 349, 353
УПК Украины, суд
Апелляционную жалобу ОСОБА_1 на
приговор Лозовского горрайонного суда Харьковской области от 21.12.2006 года
признать не подлежащей рассмотрению.
постановление суда в течение 7 суток могут быть поданы апелляции в
Апелляционный суд Харьковской
№1-98/2007 г
Лозовской горрайонный суд Харьковской области в составе:
председательствующего -
судьи Шевченко В.В.,
при секретаре - Олейник Е.Н.,
с участием прокурора
рассмотрев в открытом судебном заседании в г.Лозовая
Харьковской области уголовное дело по обвинению ОСОБА_1 по ст.
366 ч. 1 УК Украины,
Подсудимая
ОСОБА_1 заявила ходатайство о рассмотрении дела без участия защиты, свои
интересы намерена защищать сама.
Суд
не усматривает оснований, предусмотренных ст. 46 УПК Украины, препятствующих
принятию отказа от защиты, полагает необходимым ходатайство подсудимой
ст.46 УПК Украины, суд-
подсудимой ОСОБА_1 удовлетворить, дело рассмотреть без участия защиты.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2007 р. Кіровський районний суд
міста Кіровограда в складі:

·
головуючого
судді Завгороднього С.В.

·
секретаря Беспаловоі Т.В.

·
прокурора Стойко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді подання про
припинення примусового лікування в
лікарні із звичайним наглядом , суд -

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар КОПЛ звернувся до суду з поданням про
скасування примусових заходів медичного
характеру в лікарні загального режиму спостереження відносно ОСОБА_1.

Представник
КОПЛ , прокурор
подання підтримали.

Згідно висновку комісійного огляду лікарів-психіатрів від
22.12.2006 року,
громадянин ОСОБА_1,
страждає на психічні та поведінкові
розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, стійка ремісія з психопатизацією особистості.

Враховуючи що за час перебування на лікуванні ознак
декомпенсації психопатії не
було, навіть
після повної відмови лікування : сформувалися чіткі установки на тверезвий спосіб життя в майбутньому та позитивні плани
на працевлаштування, адаптацію
в суспільстві. Комісія
прийшла до висновку , що
за своїм психічним станом на
теперішній час ОСОБА_1 не являє собою значної суспільної небезпеки ,
що дозволяє припинити примусові
заходи медичного характеру в психіатричній лікарні зі
звичайним наглядом.

Приймаючи до уваги комісійний висновок лікарів,
що Сопруненко може самостійно задовольняти свої основні життєві
потреби на рівні, який
забезпечує його життєдіяльність, не вчиняє і не виявляє намірів до вчинення дій ,
що являють собою безпосередню небезпеку для нього і оточуючих в
тому числі і наміру до вживання алкоголю.

На підставі ст.19 Закону України " Про психіатричну допомогу ",
керуючись ст.ст.422,
423 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву
задовольнити.

Скасувати примусові заходи медичного характеру у вигляді
примусового лікування ОСОБА_1 22.02.1973
р.н
в Кіровоградській обласній психіатричній
лікарні із звичайним наглядом .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7
діб .