Справа №11а-2157 2007 р. Головуючий у 1
інстанції Букрей СП. Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

17 липня 2007
року

Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючого
Самойленка А.І.

суддів Черкашина
М. В., Лєгостаєва О.А.

з участю прокурора
Ільченка С. В. розглянув у відкритому
судовому засіданні в
місті Донецьку справу
за апеляцією засудженого ОСОБА_1.
на постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької
області від 4 квітня 2007 року, якою

ОСОБА_1 відмовлено
у відновленні строку на подачу касаційної скарги на вирок цього ж суду від 1
листопада 2005 року та на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 20
червня 2006 року щодо нього.

Згідно
зазначеної постанови засуджений пропустив встановлений законом шестимісячний
строк на подачу касаційної скарги без поважних причин, у зв'язку з чим йому відмовлено у відновленні
цього строку.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1 просить скасувати зазначену постанову і відновити
йому строк на подачу касаційної скарги. В обгрунтування доводів апеляції
посилається на те, що він, крім скарги від 2 лютого 2007 року, протягом шестимісячного строку неодноразово
подавав касаційні скарги до Верховного Суду України, в тому числі через суд першої інстанції, і ця обставина на його думку свідчить про
те, що строк на подачу касаційної скарги
ним не був пропущений.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора про
необхідність відхилити апеляцію засудженого,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, апеляційний суд вважає, що апеляція не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно
вимог ч.2 ст. 386 КПК України касаційна
скарга на вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду може бути подана
протягом шести місяців з моменту набрання ними законної сили. Вирок суду щодо
ОСОБА_1 від 1 листопада 2005 року був переглянутий апеляційним судом 20 червня
2006 року і не був скасований. Таким чином,
зазначені судові рішення набрали законної сили 20 червня 2006 року.
Шестимісячний строк на подачу касаційної скарги на ці рішення закінчився 20
грудня 2006 року. Касаційну скаргу,
строк на подачу якої просить відновити засуджений, він подав 2 лютого 2007 року, тобто,
після закінчення встановленого законом строку.

Заявляючи
клопотання про відновлення строку,
засуджений у касаційній скарзі вказав про те, що по його попередній скарзі Верховним Судом
України

було прийнято рішення про відмову у витребуванні справи. Інших доводів
пропуску строку він не зазначив

Приймаючи
рішення про відмову у відновленні цього строку,
суд першої інстанції проаналізував у своїй постанові обставини які могли
перешкодити засудженому подати касаційну і вказав, що інші касаційні скарги засудженого у цей
суд не надходили. Крім цього, суд першої
інстанції проаналізував і інші обставини,
які могли вплинути на пропуск засудженим строку на подачу касаційної
скарги і обгрунтовано дійшов висновку про відсутність поважних причин у
засудженого на своєчасне подання скарги.

Згідно
вимог ст. 388 КПК України прийняття
рішень щодо скарг, поданих у встановлений
законом строк, є компетенцією судді
касаційної інстанції, яким ні суд першої
інстанції, ні апеляційний суд не вправі
давати оцінку. Тому посилання засудженого в апеляції на те, що він протягом шестимісячного строку подавав
касаційні скарги до Верховного Суду України і ця обставина є свідченням
своєчасного подання ним касаційної скарги,
не можуть бути визнані обг рунтованими.

Оскільки
засуджений пропустив строк на подачу касаційної скарги без поважних
причин, суд першої інстанції
обгрунтовано відмовив засудженому у його відновленні. Не наведено підстав про
поважні причини пропуску строку на подачу касаційної скарги і в апеляції
засудженого, через що підстави для її
задоволення відсутні.

Враховуючи
наведене, керуючись вимогами ст.
ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1. на постанову судді Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 4 квітня 2007 року про відмову у відновленні строку на
подачу касаційної скарги на вирок цього ж суду від 1 листопада 2005 року та на
ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 20 червня 2006 року щодо нього
залишити без задоволення.