Cправа № 750/2099/14
Провадження № 1-кс/750/276/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого прокурора прокуратури м. Чернігова ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003756 від 06.07.2013р.
в с т а н о в и в :

26.02.2014 р. ОСОБА_5 звернулась до суду зі скаргою на постанову старшого прокурора прокуратури м. Чернігова ОСОБА_4 від 08.02.2014 р. про закриття кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003756 від 06.07.2013 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 152 ч.3, 153 ч.2 КК України, посилаючись на те, що після скасування судом попередньої постанови прокурора від 30.12.2013 р. про закриття означеного кримінального провадження, прокурор не виконав всіх вказівок, які були зазначені в ухвалі Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.01.2014 р., а в обґрунтування своєї постанови послався тільки на показання підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та залишив поза увагою всі інші докази у кримінальному провадженні, які підтверджують їхню вину, позбавивши її права довести винуватість вказаних осіб в суді.
У судовому засіданні представник особи, яка подала скаргу - адвокат ОСОБА_3 , таку підтримала та просила її задовольнити з підстав, викладених у скарзі. Також вказала, що прокурор не виконав всі вказівки суду, зазначені в ухвалі Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.01.2014 р., а провів лише формальні допити потерпілої та підозрюваних, проігнорувавши всі доводи потерпілої та докази, вдруге виніс необґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження, чим позбавив потерпілу можливості довести в суді злочинну діяльність ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки саме суд має заслухати показання всіх учасників провадження, дослідити всі обставини, надати їм належну правову оцінку та винести рішення.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вказавши, що 07.02.2014 р. досудове розслідування було відновлено і з метою виконання вказівок суду, зазначених в ухвалі від 30.01.2014 р., були проведені всі можливі слідчі дії, спрямовані на з`ясування обставин події, а саме, були допитані підозрювані та потерпіла, а також проведено одночасний допит вказаних осіб та інші слідчі дії, але додаткових доказів для доведення винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 152 ч.3, 153 ч.2 КК України, не здобуто, в зв`язку з чим винесену 08.02.2014 р. постанову вважає законною та обґрунтованою.
Заслухавши доводи представника особи, яка подала скаргу, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0003756, на підставі яких прийняте оскаржуване рішення, слідчий суддя приходить до висновку, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено не в повному обсязі, у зв`язку з чим постанову прокурора належить скасувати.
06.07.2013 р. ОСОБА_5 звернулась до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області з заявою щодо зґвалтування її двома невідомими чоловіками, що мало місце 06.07.2013 р. близько 04.00 год. в автомобілі марки «Мерседес-Бенц», який знаходився по вул. Рахматуліна в м. Чернігові.
06.07.2013 р. відомості, що містяться у вказаній заяві, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003756 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 152 ч.3, 153 ч.2 КК України.
08.07.2013 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України.
30.12.2013 р. старшим прокурором прокуратури м. Чернігова за результатами проведеного досудового розслідування була винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в суді і вичерпанням можливостей їх отримання.
Зазначена постанова була скасована ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.01.2014 р. у зв`язку з тим, що досудове розслідування було проведено не в повному обсязі, а саме, що не були виконані основні положення процесуального закону щодо того.
07.02.2014 р. зазначена ухвала суду надійшла до прокуратури м. Чернігова і досудове розслідування було відновлено.
08.02.2014 р. старшим прокурором прокуратури м. Чернігова за результатами проведеного досудового розслідування була винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.2 ст.153 КК України, відносно ОСОБА_5 і вичерпанням можливостей їх отримати.
Разом з тим, як вбачається з оскаржуваної постанови, прокурором дійсно не були виконані дії, в частині перевірки більшості із питань, зазначених в ухвалі Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.01.2014 р.

Так, в обґрунтування підстав для закриття кримінального провадження, прокурором вказано про те, що з метою виконання вказівок суду, зазначених в ухвалі від 30.01.2014 р., не приймаючи показання підозрюваних або потерпілої як однозначно правдиві, проведено ряд слідчих дій, спрямованих на з`ясування дійсної причини розбіжностей у таких показаннях, зокрема, було допитано підозрюваних та потерпілу, а також проведено одночасний допит вищевказаних осіб і суттєвих протиріч в показах підозрюваних щодо обставин, які передували статевому акту, обставин його перебігу, а також подій, що мали місце безпосередньо після статевого акту, з наданими ними раніше показами, не встановлено.
В постанові прокурора також зазначено про те, що проведеними слідчими та процесуальними діями виконано й інші вказівки слідчого судді, зазначені в ухвалі Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.01.2014 р., зокрема, щодо встановлення факту того, чи дійсно мала місце згода потерпілої на добровільний статевий зв`язок на матеріальній основі, мотивації розміру коштів, які їй запропонували підозрювані за вступ у статеві зносини, умов погодження, обговорення суми таких коштів, щодо дослідження причин дзвінків чоловіка потерпілої до ОСОБА_5 в період часу 06.07.2013 р., що передував її знайомству з підозрюваними, а також умов здійснення таких дзвінків, обставин, котрі спонукали чоловіка потерпілої до таких, щодо перевірки походження тілесних ушкоджень потерпілої, а також походження вирваного у неї волосся, щодо виконання зазначених в ухвалі суду необхідних слідчих дій, а саме допитів підозрюваних, потерпілої, оглядів речей, слідчого експерименту, судово-медичних експертиз, щодо допиту осіб, за участю яких проводились опитування потерпілої та підозрюваних з використанням поліграфа, щодо долучення до матеріалів кримінального провадження нормативної літератури, яку використовують вказані спеціалісти при проведенні досліджень, щодо перевірки тверджень потерпілої щодо рівності умов при проведенні поліграфічних досліджень, щодо необхідності об`єднання матеріалів кримінальних проваджень за фактом зґвалтування ОСОБА_5 та викрадення її золотого ланцюжка.
Разом з тим, таке твердження прокурора носить загальний характер, оскільки у оскаржуваній постанові просто процитовані дії, котрі належало виконати згідно попередньої ухвали слідчого судді, але жодним чином не зазначено, якими саме процесуальними діями та якими доказами таке підтверджується, не зазначено, що саме було предметом розслідування і не наведений аналіз таких доказів, тобто в постанові жодним чином не пояснюється, на підставі яких доказів прокурор прийшов до висновку про те, що за результатами додатково проведених слідчих та процесуальних дій, додаткових доказів для доведення винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні 06.07.2013 р. кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 152 ч.3, 153 ч.2 КК України, не здобуто.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України зазначена постанова прокурора має ґрунтуватися на всебічному, повному і неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, яким прокурор повинен надати належну правову оцінку.
В свою чергу, обставини, що мають значення для кримінального провадження, встановлюються на підставі зібраних в ході досудового слідства доказів, процесуальними джерелами яких є показання, речові докази, документи, висновки експертів, що вбачається зі змісту ст. 84 КПК України.
Крім того, відповідно до положень ч.5 ст. 110 КПК України, постанова прокурора є процесуальним рішенням, яке має бути вмотивованим та обґрунтованим.
Але, як вбачається з тексту оскаржуваної постанови, в ній взагалі не зазначено, які саме додаткові слідчі та процесуальні дії, крім допитів підозрюваних та потерпілої, були проведені з метою виконання вказівок, зазначених в ухвалі суду від 30.01.2014 р., в зв`язку з чим вказана постанова про закриття кримінального провадження від 08.02.2014 р. не є такою, що ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та матеріалах кримінального провадження.
Тому, з огляду на викладене, а саме, що з оскаржуваної постанови не слідує, що в ході досудового розслідування були перевірені та досліджені всі докази, проведене досудове розслідування не може вважатися таким, в ході якого повно, всебічно і неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження, тому постанову про закриття кримінального провадження від 08.02.2014 р. належить скасувати.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України,

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
Постанову старшого прокурора прокуратури м. Чернігова ОСОБА_4 від 08.02.2014 р. про закриття кримінального провадження № 0003756 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 152 ч.3, 153 ч.2 КК України, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в суді і вичерпанням можливостей їх отримання - скасувати.
Кримінальне провадження направити прокурору міста Чернігова для проведення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1