АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/3125/14-к Номер провадження 11-кп/786/143/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали подання засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 11 грудня 2014 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крульки Козульського району Красноярського краю Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 травня 2011 року за ч.3 ст. 286 КК України на 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Кримінальне провадження розглянуто:

за участю прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

На ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 11 грудня 2014 року подав апеляційну скаргу засуджений ОСОБА_6 , який просить звільнити його умовно-достроково і від додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, так як після звільнення він має намір влаштуватися на роботу водієм.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 травня 2011 року за ч.3 ст. 286 КК України на 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2013 року невідбута частина строку покарання замінена на більш м`яку у вигляді обмеження волі.

За ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 19 листопада 2013 року зараховано час слідування під вартою до виправного центру.

Комсомольський виправний центр № 136 та спостережна комісія Комсомольського міськвиконкому звернулися до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від основної міри покарання.

Суд першої інстанції дослідивши письмові матеріали та заслухавши прокурора, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення подання.

З вказаним рішенням суду першої інстанції погоджується і колегія судді, оскільки засуджений ОСОБА_6 відбув належний строк покарання, позитивно характеризується та своїм ставленням до праці став на шлях виправлення.

У той же час апеляційні вимоги засудженого про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування є необгрунтованими, так як у поданні про умовно-дострокове звільненні ставилося питання про звільнення від основного покарання та ніяким чином не вказувалося про додаткове покарання. А тому суд розглядав у межах пред`явлених вимог.

З огляду на вказане, враховуючи, що суд першої інстанції у своїй ухвалі не вирішував питання стосовно додаткового покарання, тому колегія суддів не може переглянути рішення суду з цих підстав.

Окрім того, засуджений ОСОБА_6 не надав переконливих доказів того, що він не може виконувати іншу роботу, окрім роботи водія, а довідка ТОВ «ТГЛ України», що товариство зобов`язується взяти ОСОБА_6 на посаду водія, не може розцінюватися як запрошення на роботу.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА :
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 11 грудня 2014 року про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 без зміни.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4