Провадження №: 1-кп/752/122/15
В И Р О К
Іменем України
03.02.2015 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Берегове, Закарпатської області, громадянина України, українця, який не одружений, не працює, раніше судимий вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 22.04.2014 року за ч.1ст.185 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
08.04.2014 року, приблизно о 08.20 годині, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «Салют» в м.Києві по пр.Науки,15, вирішив вчинити крадіжку. Реалізуючи свій злочинний умисел, він зайшов за потерпілою ОСОБА_6 до автобусу №27, де з її сумочки викрав гаманець, вартістю 800 грн., у якому знаходились гроші в сумі 200 грн. Після цього, у момент від`їзду автобусу, з викраденим майном на загальну суму 1000 грн. вийшов із салону, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.
Крім того, 09.04.2014 року, приблизно о 08.30 годині, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «Салют» в м.Києві по пр.Науки,15, вирішив повторно вчинити крадіжку. Реалізуючи свій злочинний умисел, він зайшов за потерпілою ОСОБА_7 до автобусу, де з її сумочки викрав гаманець, вартістю 300 грн., у якому знаходились гроші в сумі 500 грн. Після цього, у момент від`їзду автобусу, з викраденим майном на загальну суму 800 грн. вийшов із салону, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.
Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч.2 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 після розяснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Щиро розкаявся та пояснив, що він 08.04.2014 року, приблизно о 08.20 годині, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Салют» в м.Києві по пр.Науки,15, вирішив вчинити крадіжку. З цією метою, він зайшов за потерпілою ОСОБА_6 до автобусу №27, де з її сумочки викрав гаманець, у якому знаходились гроші в сумі 200 грн. Після цього, у момент від`їзду автобусу, з викраденим майном вийшов із салону.
Також, він 09.04.2014 року, приблизно о 08.30 годині, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Салют» в м.Києві по пр.Науки,15, вирішив повторно вчинити крадіжку. Реалізуючи свій злочинний умисел, він зайшов за потерпілою ОСОБА_7 до автобусу, де з її сумочки викрав гаманець, у якому знаходились гроші в сумі 500 грн. Після цього, у момент від`їзду автобусу, з викраденим майном вийшов із салону.
Наявні в справі докази його винуватості він не оспорює.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було розяснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину - злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, обставини, які помякшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше судимий, посередньо характеризується, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Суду надані копії свідоцтв про народження дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де батьком зазначений ОСОБА_11 . Зазначені документи не підтверджують, що ОСОБА_3 являється батьком вказаних трьох дітей. Однак суд враховує особливості укладу життя осіб циганської національності та при призначенні покарання враховує ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 приймає участь у вихованні вказаних дітей.
Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі.
Згідно з правилами, передбаченими ч.4 ст. 70, ч.3 ст.72 КК України вирок Дніпровського районного суду м.Києва від 22.04.2014 року, згідно якого ОСОБА_3 призначене покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - необхідно виконувати самостійно.
Запобіжний захід ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу, необхідно залишити без змін, у виді тримання під вартою.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення 2000 гривень завданих злочином матеріальних збитків, необхідно задовольнити у повному обсязі, оскільки він визнаний обвинуваченим та підтверджуються зібраними по справі доказами.
Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, вирок Дніпровського районного суду м.Києва від 22.04.2014 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,- виконувати самостійно.
Запобіжний захід ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу, залишити без змін,- у виді тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 УДПСУ в м.Києві та Київській області.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 03.02.2015 року.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання період з 29.08.2014 року по 02.02.2015 року, включно.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення 2000 (двох тисяч) гривень завданих злочином матеріальних збитків задовольнити.
Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 гроші в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, завданих злочином матеріальних збитків.
Речові докази пластикові картки, візитка, банківська картка, кольорова фотокартка, які зберігаються у ОСОБА_7 - залишити ОСОБА_7 ;
· банківська картка «Укргазбанк» № НОМЕР_1 , пластикова картка «Велика кишеня» № НОМЕР_2 , пластикова картка «Фора Клуб» № НОМЕР_3 , банківська картка «Приват банку» № НОМЕР_4 , пластикова картка «Сіті ком» № НОМЕР_5 , студентський квиток Київського лінгвістичного університету серія НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_12 , що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві повернути ОСОБА_12 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1