№ 207/5433/14-к
№ 1-кп/207/100/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, має середню спеціальну освіту, безпартійного, одруженого, має двох малолітніх дітей, щодо яких не позбавлений батьківських прав, раніше не судимого, працює на комунальному підприємстві «Трамвай», проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи власником квартири АДРЕСА_2 , восени 2013 року з метою гарячого водопостачання, внаслідок своєї злочинної недбалості, без відповідної дозвільної документації порушуючи спеціальні правила, а саме п.1.4.4 п.4.5.7 Правил безпеки систем газопостачання України, п.7 «Типової інструкції по безпечному користуванню побутовими газовими приладами та апаратами», п.29 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», п4.5.19 та п.4.5.23 «Правил безпеки систем газопостачання України» відповідно до акту службового розслідування обставин і причин нещасного випадку, пов`язаного з використанням природного газу у побуті від 13.11.2014 року, проведеного ПАТ «Дніпропетровськгаз» самостійно встановив на кухні своєї квартири проточний водонагрівач «Атіпа» та самовільно підключив до системи газопостачання гумовим шлангом через трійник, після чого почав його експлуатувати до 30.10.2014 року включно, чим допустив самовільне втручання в систему газопостачання та конструкцію вентиляційних каналів, а саме вентиляційний канал використовувався як димохід для самовільно встановленого проточного водонагрівача, який співпадав з вентиляційним каналом в кухні квартири АДРЕСА_3 , та через який продукт згорання природного газу, а саме оксид вуглею, потрапили до вищевказаної квартири, де мешкав потерпілий ОСОБА_6 . Внаслідок злочинної недбалості ОСОБА_5 30 жовтня 2014 року у період час з 09.15 годин до 15.15 годин за місцем мешкання у квартирі АДРЕСА_4 помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , смерть якого відповідно до висновку судової медичної експертизи № 1283-Е від 07.11.2014 року настала від отруєння оксидом вуглецю, про що свідчили морфологічні ознаки, виявлені при досліджені трупа у морзі та дані судово - токскологічного дослідження: високий рівень карбоксигемоглобіну у крові 50%, набряк та емфізема легень, набряк мозку та мозкових оболонок, рідка яскраво червона кров у порожнинах серця, дрібно крапкові крововиливи під епікардом та плеврою легень, рожево- червоний колір м`язів тіла, дрібно крапкові крововиливи у слизових оболонках очей, яскраво- рожевий колір трупних плям.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнав в повному обсязі, показав, що мешкає з родиною, в якій двоє малолітніх дітей, в квартирі АДРЕСА_5 . Щоб була тепла вода сам встановив у квартирі проточний водонагрівач « Атіпа», не отримавши дозволу і не оформивши документи на ПАТ «Дніпропетровськгаз». Користувався водонагрівачем до 30.10.2014 року, доки у квартирі 25 вищевказаного будинку помер потерпілий ОСОБА_6 через отруєння газами. Шкодує, що його недбалість при встановленні водонагрівача привела до таких наслідків. Вибачився перед батьками потерпілого ОСОБА_6 . Частково відшкодував матеріальну шкоду, повернув батькові потерпілого в порядку відшкодування матеріальної шкоди 11 тисяч гривень. Не відмовляється відшкодовувати шкоду в повному обсязі, але просить не позбавляти його волі, бо у нього двоє малолітніх дітей, про яких також треба піклуватися .

Потерпілий ОСОБА_4 показав, що ОСОБА_6 , 1986 року народження, його рідний син. Мешкав окремо у квартирі АДРЕСА_4 .

30.10.2014 року члени родини не змогли додзвонитися сину по мобільному телефону бо він нікому не відповідав на дзвінки. Почали хвилюватися. Поїхали до нього додому. Квартира була зачинена. Через балкон проникли у квартиру і виявили труп без ознак насильної смерті . Коли визвали лікарів і міліцію, лікарі констатували смерть від отруєння газами. Вони з матір`ю потерпілого займались похоронами . Витратили, що підтверджується документами, 16 тисяч грн. ОСОБА_5 під час судового розгляду виплатив йому 11 тисяч грн.. Він наполягає на відшкодуванні матеріальної шкоди у розмірі 5 тисяч грн.. і просить стягнути моральну шкоду у розмірі 50.000грн. Йому жалко дітей обвинуваченого, тому він просить не позбавляти його волі, щоб ОСОБА_5 міг утримувати свою сім`ю і відшкодовувати шкоду, заподіяну у зв`язку з вчиненням злочину.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин , які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано,що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та дійсності його позиції немає. Останньому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, а його дії, які пов`язані з вбивством через необережність, суд кваліфікує за ч.1 ст.119 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до ст..65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які згідно зі ст..66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, наявність у нього двох малолітніх дітей, щодо яких він не позбавлений батьківських прав.

Обставини, які згідно зі ст..67 КК України обтяжують покарання, відсутні.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються матеріали, що його характеризують, відношення до вчиненого, раніше не судимий, занятий суспільно корисною працею, позитивно характеризуються за місцем роботи і мешкання, має сім`ю, в якій виховується двоє малолітніх дітей, частково відшкодував потерпілому шкоду, не заперечує відшкодувати шкоду в повному обсязі, потерпілий просить не позбавляти його волі,тому у зв`язку з викладеним, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, але застосувати до нього ст..75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобовязати відповідно до 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, які виникли у зв`язку з цивільним позовом цим Кодексом не врегульовані, до них застосуються норми Цивільного Процесуального Кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода , завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 уточнив позовні вимоги і просив стягнути з ОСОБА_5 в порядку відшкодування матеріальної шкоди 5000 (п`ять) грн.., тому що 11 тисяч грн.. виплачені під час судового розгляду, і 50 000грн в порядку відшкодування моральної шкоди.

Обвинувачений згоден виплачувати шкоду у вказаному розмірі, тому суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 в порядку відшкодування матеріальної шкоди 5(п`ять) тисяч грн. і в порядку відшкодування моральної шкоди 50.000грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст..100 КПК України.

Виходячи з викладеного, керуючись ст..ст.100,128,370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.

На підставі ст..75 КК України звільнити від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 1 рік 6 місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати відповідно до ст..76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в порядку відшкодування матеріальної шкоди 5000 (п`ять) тисяч гривен і в порядку відшкодування моральної шкоди 50.000(п`ятдесят) тисяч гривен.

Речові докази, документи, які приєднані до матеріалів провадження по матеріалам перевірок ПАТ «Дніпропетровськгаз», залишити в матеріалах провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1