Справа № 165/879/15-к Провадження №11-кп/773/338/15 Головуючий в 1 інстанції Ференс- ОСОБА_1
Категорія: Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2015 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0001023 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 26 травня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець смт. Іваничі Іваничівського району Волинської області, з вищою освітою, одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, приватний підприємець, проживаючий в АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України, не судимий,-

засуджений за ч.2 ст. 286 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік шість місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію та повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління виконкому Нововолинської міської ради про стягнення з ОСОБА_8 6871,59 грн. (шести тисяч вісімсот сімдесяти однієї гривні, 59 копійок) - залишено без розгляду.
Судові витрати у справі за проведення експертиз постановлено стягнути з обвинуваченого.

Вирішено питання про речові докази.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, суд

В С Т А Н О В И В :
Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 28 грудня 2014 року о 00 годин 20 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки Ауді А6, д.н.з. НОМЕР_1 , в межах населеного пункту, де дозволена швидкість руху транспортних засобів не більше 60 км./год., без урахування дорожньої обстановки і стану дорожнього покриття, пов`язаного із погодніми умовами, рухався зі швидкістю 100-120 км./год. по автодорозі сполученням Ковель-Жовква, в районі перехрестя з вулицею Січових Стрільців у місті Нововолинську, помітивши небезпеку для руху, а саме автомобіль марки Тойота Ленд Крузер д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , з увімкненим лівим покажчиком повороту та направленим у напрямку повороту на вулицю Січових Стрільців, не вжив заходів до зупинки транспортного заходу, в результаті чого допустив зіткнення з указаним вище автомобілем Тойота Ленд Крузер.
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_8 правил безпеки дорожнього руху, потерпілий, а саме, пасажир автомобіля Ауді А6, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , згідно висновку судово - медичної експертизи № 2 від 28.12.2014 року отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої черепно - мозкової травми, травми лицевого черепу, травми нижніх кінцівок, які за ступенем тяжкості в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди та наслідками, що настали, є порушення водієм автомобіля Ауді А6, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 вимог п.п.12.3, 12.4, Правил дорожнього руху України.
Відповідно до п.12.3 ПДР, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди.
Згідно п.12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км./год.
В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь в суді першої інстанції, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду в частині призначеного покарання, скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч.2 ст. 286 КК України покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки. Вважає, що судом безпідставно застосована ст. 75 КК України. Зазначає, що суд першої інстанції недостатньо обґрунтував свій висновок про можливість виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання реально та безпідставно не застосував до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у зв`язку з чим призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, виклав основні доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили залишити вирок суду без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Висновки суду про винність ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні доказами та ніким не оскаржуються.

Діям ОСОБА_8 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.

Що стосується доводів прокурора, про невідповідність призначеного покарання ОСОБА_8 , ступеню тяжкості внаслідок м`якості, то вони на думку суду є обґрунтованими.

У кожному конкретному випадку при призначені покарання суд, має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Виходячи з роз`яснень п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, у кожному випадку призначення покарання за ч.2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.

Як вбачається із вироку, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до тяжких, особу винного, який є не судимим, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є приватним підприємцем, позитивно характеризується по місцю проживання, а також думку потерпілого, який не настоював на суровому покаранні.

Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди, близькі родинні стосунки з потерпілим підставно віднесено судом до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого. До обтяжуючих обставин суд відніс, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо призначення обвинуваченому основного покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, та про можливість його виправлення і перевиховання без ізоляції від суспільства, із застосуванням до нього ст. 75 КК України.

Разом з тим, наведені судом у мотивувальній частині вироку мотиви не призначення ОСОБА_8 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, колегія суддів вважає непереконливими, а посилання прокурора на дану обставину в апеляційній скарзі обґрунтованими.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, місцевий суд при не застосуванні до обвинуваченого додаткового покарання, послався на те, що порушення ОСОБА_8 п.2.9. (а) Правил дорожнього руху не перебуває у прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП і беручи до уваги заяву потерпілого ОСОБА_10 , який просить не позбавляти ОСОБА_8 права керування транспортними засобами, оскільки останній змушений транспортувати його на консультації до лікарів в період реабілітації.

Однак при цьому, суд не в повній мірі врахував ту обставину, що обвинувачений керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що становить підвищену суспільну небезпеку та є таким порушенням правил дорожнього руху, яке в даному випадку призвело до завдання потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

За таких обставин, суд вважає, що призначене обвинуваченому покарання без позбавлення його права керувати транспортними засобами є надто м`яким і таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного, а тому, вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нового вироку.

З врахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього, всіх обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що основне та додаткове покарання ОСОБА_8 , слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст. 75 КК України.

Таке покарання відповідатиме вимогам ст. ст. 50 та 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 420 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 26 травня 2015 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного йому покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від призначеного основного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку в один рік шість місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки:

- повідомляти орган кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально виконавчої інспекції.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги до судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення його апеляційним судом.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/
З оригіналом згідно:
Дата набрання законної сили 06.08.2015р.

Суддя ОСОБА_2

Помічник судді ОСОБА_11