Справа № 357/1680/13- к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2013 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий - суддя Сливка В. В. ,

при секретарі - Святецька Н. В.,

участю прокурора -- Гриценко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000101 від 21.11.2012 року відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Білої Церкви, Київської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, маючої на утримнні неповнолітню дитину, несудимої, працюючої адміністратором у ПП «ОСОБА_3», жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

4 листопада 2012 року, близько 05 год. 20 хв., ОСОБА_2, керуючи власним технічно справним автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по прилеглій до кафе «Росія», що на вул. Сквирське шосе, 230 у м. Білій Церкві, Київської області, території, впорушення вимог п. 12.3 «Правил дорожнього руху України», яким визначено, що «у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об?єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу», не вжила таких заходів і біля входу до вказаного кафе допустила наїзд на пішохода ОСОБА_3, котрий у цей час рухався зліва-направо відносно руху автомобіля, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження у виді відкритого перелому обох кісток правої гомілки у середній третині та рани на правій голені.

Порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 12.3 «Правил дорожнього руху України» знаходиться у прямому причинному зв'язку з наслідками зазначеної ДТП.

Обвинувачена ОСОБА_2 повністю визнав себе винуватою у скоєному та в повному обсязі підтвердила факт і встановлені досудовим слідством обставини порушення нею 04.11.2012 року, близько 05 год. 20 хв., під час керування автомобілем НОМЕР_2, вимог п. 12.3 «Правил дорожнього руху України», скоєння наїзду на пішохода ОСОБА_3 та спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень. У вчиненому розкаялась.

Повністю визнавши свою винуватість у скоєному, в повному обсязі погодившись з пред"явленим обвинуваченням та заявленим у справі прокурором, в інтересах держави, цивільним позовом, будучи детально ознайомленою з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, обвинувачена просила не досліджувати зібрані у провадженні докази та обмежитись її особистим визнанням своєї винуватості у вчиненнні інкримінованого їй злочину.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненому доведена в судовому засіданні в повному обсязі пред"явленого обвинувачення, і що дії обвинуваченої вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_3.

Обираючи обвинуваченій покарання суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, пом"якшуючі та обтяжуючі відповідальність останньої обставини, особистість обвинуваченої.

ОСОБА_2 несудима, повністю визнала себе винуватою та щиросердно розкаялась у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, є потерпілою від Чорнобильської катастрофи (категорія 4), має на утриманні неповнолітню дитину.

Наведені обставини суд визнає такими, що пом?якшують відповідальність обвинуваченої.

Як особистість ОСОБА_2 характеризується позитивно, працевлаштована, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставини, що обтяжували б відповідальність обвинувачено, відсутні.

Зважаючи на викладене, а також на обставини вчиненої обвинуваченою ДТП, на те, що обвинувачена перебуває у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_3, котрий постраждав від її дій, і потерпілий не має до обвинуваченої ніяких претензій та просить її не карати, суд вважає, що виправлення ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспілства.

У зв?язку з викладеним суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_2 ст. 75 КК України і, призначивши останній покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ст. 286 ч. 2 КК України, звільнити від його відбування з випробуванням та іспитовим строком, з покладенням на обвинувачену обов?язків, передбачених ст. 76 КК України.

Призначення ОСОБА_2 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, як це передбачено санкцією ст. 286 ч. 2 КК України, суд, зважаючи на обставини ДТП і на те, що у вказаній ДТП є значна доля вини самого потерпілого, суд вважає недоцільним.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Заявлений прокурором, в інтересах держави цивільний позов про стягнення з обвинуваченої на користь міського фінансового управління Білоцерківської міської ради 7 934 грн. 76 коп. врахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_3 у міській лікарні № 2 в умовах стаціонару ОСОБА_2 визнала у повному обсязі. Тому суд вважає зазначений позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Стягненню з обвинуваченої підлягають також судові витрати у сумі 1 568 грн. на проведення у даному кримінальному провадженні двох судово-автотехнічних експертиз НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374-376 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, та призначити їй покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік, зобов??язавши обвинувачену не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу контролюючих органів та повідомляти вказані органи про зміну постійного місця проживання.

Контроль за поведінкою обвинуваченої покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем її проживання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь міського фінансового управління Білоцерківської міської ради 7 934 грн. 76 коп. врахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_3 у міській лікарні № 2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області 1 568 грн. врахунок відшкодування витрат на проведення у даному кримінальному провадженні судово-автотехнічних експертиз.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_2 запобіжний захід у виді особистого зобов?язання.

Автомобіль «SUZUKI GRAND VITARA», д.н.з. НОМЕР_3, котрий у якості речового доказу перебуває на зберіганні Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області, повернути обвинуваченій ОСОБА_2.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 30 діб.

Суддя: В. В. Сливка