Справа № 502/207/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2015 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 502/207/15-к за об-винуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія Одеської обла-сті, громадянина України, освіта середня , неодруженого, не працюючого , проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України ,

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2014 року, в денний час, ОСОБА_7 , знаходя-чись в будинку АДРЕСА_2 , в гостях у ОСОБА_8 , в наслідок її довіри ознайомився з інформацію , адресовану потерпілім ОСОБА_9 своїй сестрі ОСОБА_10 , з якій йому стало відомо про місцезнаходження бан-ківської картки , належній потерпілому, а також її пін-код. З метою таємного викрадення чужо-го майна грошових коштів , які знаходяться на банківському рахунку потерпілого ОСОБА_4 , він , користуючись відсутністю уваги з боку мешканців будинку, викрав банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 .

В подальшому ОСОБА_11 з метою таємного викрадення чужого майна із ко-рисливих мотивів , здійснюючи тотожні дії, охоплені єдиним злочинним наміром , в банкоматах, розташованих в АДРЕСА_3 , на перехресті АДРЕСА_4 та Тургенєва , здійснив операції по зняттю з банківського рахунку потерпілого готівки, викра-вши таким чином грошові кошти а саме :

- 01.09.2014 року - в сумі 3.800,00 грн.;

- 02.09.2014 року в сумі 4.000,00 грн.:

- 04.09.2014 року - в сумі 4.000,00 грн.;

- 05.09.2014 року - в сумі 5.000,00 грн.;

- 09.09.2014 року в сумі 4.000,00 грн.;

- 12.09.2014 року - в сумі 2.000,00 грн.;

- 13.09.2014 року в сумі 2.000,00 грн.;

- 14.09.2014 року - в сумі 2.000,00 грн.;

- 16.09.2014 року в сумі 2.000,00 грн.;

- 18.09.2014 року в сумі 1.500,00 грн.;

- 19.09.2014 року в сумі 1.300,00 грн.,

а всього в загальній сумі 31.600,00 грн., чим заподіяв своїми діями потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_12 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка),- тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кри-мінального правопорушення визнав повністю , та показав що в серпні 2014 року він знаходи-вся в гостях у своїй знайомій ОСОБА_10 , де випадково ознайомився із повідомленням її брата потерпілого ОСОБА_4 , яке було надіслано ОСОБА_13 через Інтернет. З повідом-лення йому стала відома інформація про банківську картку потерпілого ОСОБА_4 , яка зна-ходилась в них вдома, а також її номер , та номер пін-коду. В подальшому він викрав зазначену картку і після цього протягом кількох тижнів в різних банкоматах в м. Кілія за її допомогою знімав готівку різними сумами , знявши таким чином 31.600 грн., які витратив на власні потре-би. Після того, як гроші на рахунку закінчилися, картку він викинув. З позовом позивача про стя-гнення шкоди в сумі 31600 грн. згоден.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_12 своєї вини , його вина у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 185 ч.1 КК України підтверджується також показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який пока-зав, що в серпня 2014 року він перебував за кордоном України в рейсі на торговельному судні, де 29.08.2014 року отримав від банку СМ-повідомлення про зарахування на картковий рахунок за-робітної плати в сумі 2.500 доларів США. Через Інтернет він надіслав повідомлення своєї сестрі ОСОБА_14 з проханням здійснити операцію з перерахування з його рахунку грошей на поповнення рахунку на мобільному телефоні , для чого повідомив їй де саме вдома знаходиться картка , її номер, пін-код. Пройшов час , але його рахунок мобільного зв`язку поповнено не було. Потім сестра повідомила , що вона не змогла знайти картку. Потім вже в вересня 2014 року він отримав від банку смс - повідомлення про недостатність коштів на рахунку для здійснення опе-рації по знаттю готівки , з якого зрозумів , що хтось зняв з його рахунку всі грошові кошти. Зві-льнившись з судна , він приїхав додому , де йому стало відомо, що картку викрав ОСОБА_5 , який зняв з рахунку всі грошові кошти в сумі 31600 грн. В зв`язку з тим що викрадене йому не повернули , позов підтримує в повному обсязі.

Прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про розгляд кримінального провад-ження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України. Потерпілий та обвинувачений не заперечують проти задоволення клопотання.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено , що вони правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні сумніви у добровільності їх позиції , вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене , суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_11 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена , а його дії належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує відсутність обставин, які об-тяжують покарання (ст. 67 КК України), наявність обставини , яка пом`якшує покарання (ст. 66 КК України) щире каяття , вчинення злочину вперше.

Суд також враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопо-рушення , дані, що характеризують особу обвинуваченого , його ставлення до скоєного , та приходить до висновку, що обвинуваченому має бути призначене покарання у вигляді позбав-лення волі в межах , визначених санкцією ч.1 ст. 185 КК України.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи , суд дійшов висно-вку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання для чого на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 визнаний обвинуваченим ОСОБА_5 , підтверджується дослідженими доказами та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відомості про судові витрати та речові докази суду не надано.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину , перед-баченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробувальним строком 2 (два) роки.

Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 31600 грн.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський ра-йонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1