Ухвала іменем україни26 вересня 2014 року

м. Київ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

судді доповідача Суржка А.В.,

суддів: Літвінова Є.В.,
Лагнюка М.М.,

розглянувши касаційну скаргу
захисника ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_2 на вирок
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 6 травня 2014 року та
ухвалу Апеляційного суду
Кіровоградської області від 5 серпня 2014
року у кримінальному провадженні за
обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Ліски Новоукраїнського
району Кіровоградської області,
громадянина України, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, раніше двічі
судимого, останній різ вироком
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області
від 20 лютого 2014 року за ч. 3 ст. 185 КК
України до покарання у виді
позбавлення волі строком на 4 роки 6
місяців. На підставі ст. 75 КК України
звільненого від відбування
призначеного покарання з
випробуванням строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190
КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 6 травня 2014 року
ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за
вчинення кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190
КК України, до покарання у виді
позбавлення волі строком на 2 роки. На
підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом
часткового складання покарання за цим
вироком з покаранням, призначеним
вироком Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 20
лютого 2014 року, остаточно визначено
ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення
волі строком на 4 роки 7 місяців.

Ухвалою Апеляційного суду
Кіровоградської області від 5 серпня
2014 року апеляційні скарги
засудженого ОСОБА_2 та його захисника
ОСОБА_1 залишені без задоволення, а
вищезазначений вирок - без змін.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1, не
оспорюючи кваліфікації дій та
доведеності вини ОСОБА_2, не оспорюючи
доведеності вини останнього та
кваліфікацію його дій, порушує питання
про зміну зазначених судових рішень у
зв'язку з невідповідністю призначеного
судом покарання ступеню тяжкості
кримінального правопорушення та особі
засудженого внаслідок суворості і
застосування до нього ст. 75 КК України.
Обґрунтовуючи свої вимоги захисник
вказує, що районний суд визнав
обставини, які пом'якшують покарання
тільки щире каяття та активне сприяння
розкриттю злочину, а нічого не зазначив
про добровільне відшкодування шкоди
потерпілій та вчинення правопорушення
неповнолітнім.

Крім того зазначає, що потерпіла немає
до ОСОБА_2 жодних претензій і
наполягала на призначенні останньому
покарання, не пов'язаного з
позбавленням волі.

За обставин встановлених судом і
детально наведених у вироку суду,
неповнолітній ОСОБА_2 16 вересня 2013 року
приблизно о 20 год. 30 хв. перебував разом
із потерпілою ОСОБА_3 на території
«Дендропарку», який розташований по
проспекту Правди у м. Кіровограді. В
ході прогулянки ОСОБА_2 побачив у
ОСОБА_3 золоті вироби та у зв'язку зі
скрутним матеріальним становищем у
нього виник умисел на заволодіння її
золотими виробами шляхом обману.
Реалізуючи свій умисел, діючи з
корисливих мотивів з метою наживи
ОСОБА_2 попросив у ОСОБА_3 подивитися
золоту каблучку і одну золоту сережку,
які в подальшому з дозволу потерпілої
залишив при собі з метою
короткочасного користування. В цей же
день приблизно о 21 год. 30 хв.,
перебуваючи по вулиці Волкова у
м. Кіровограді ОСОБА_2 повернув
потерпілій її золоту каблучку, а золоту
сережку залишив у кишені своїх штанів
та повідомив, що загубив через
необережність, тим самим ввів ОСОБА_3 в
оману.

Продовжуючи реалізувати свій
злочинний намір ОСОБА_2 17 вересня 2013
року здобуту злочинним шляхом золоту
сережку, вагою 1,61 гр., вартість якої
згідно висновку судово-товарознавчої
експертизи № 155 від 17.10.2013 року складала
394 грн. 45 коп., заклав до ломбарду
«Ломбард Україна», чим спричинив
потерпілій матеріальної шкоди на
зазначену суму.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
дотримання захисником порядку та
строків касаційного оскарження,
відповідність касаційної скарги
вимогам закону, доводи касаційної
скарги та надані до неї копії судових
рішень, колегія суддів дійшла висновку,
що слід відмовити у відкритті
касаційного провадження.

Суд касаційної інстанції, згідно п. 2 ч. 2
ст. 428 КПК України, постановляє ухвалу
про відмову у відкритті касаційного
провадження, якщо з касаційної скарги,
наданих до неї судових рішень та інших
документів вбачається, що підстав для
задоволення скарги немає.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
вироком суду доведена, в касаційній
скарзі не оскаржується, і в колегії
суддів сумніву не викликає, а тому
касаційним судом судові рішення в цій
частині не перевіряються.

Призначаючи ОСОБА_2 покарання суд
першої інстанції врахував усі
обставини справи, особу засудженого,
вчинення останнім кримінального
правопорушення втретє, в період
іспитового строку, а також те, що він
належних висновків для себе не зробив,
на шлях виправлення не став, та
обґрунтовано прийшов до висновку, що
виправлення та перевиховання ОСОБА_2
можливе лише в умовах ізоляції його від
суспільства і застосування до нього ст.
75 КК України є неприпустимим.

Вищезазначені доводи захисника були
предметом перегляду вироку суду першої
інстанції в апеляційному суді,
ретельно перевірені всі ці доводи, і
яким також дана належна оцінка. Ухвала
апеляційного суду відповідає вимогам
ст. 419 КПК України, є законною та
вмотивованою.

Таким чином, навіть при наявності тих
обставин, які на думку захисника
пом'якшують покарання ОСОБА_2 та
відсутність у потерпілої претензій до
останнього, призначене йому покарання
є законним, обґрунтованим і необхідним
для його виправлення та попередження
вчинення нових злочинів, відповідає
вимогам статей 50, 65 КК України, з чим
погоджується і колегія суддів.

Істотних порушень вимог кримінального
процесуального закону, які б слугували
безумовною підставою для скасування чи
зміни судових рішень, колегією суддів
не встановлено.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального
процесуального кодексу України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
захисника ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_2 на вирок
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 6 травня
2014 року та ухвалу Апеляційного суду
Кіровоградської області від 5 серпня 2014
року щодо останнього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.В. Суржок Є.В. Літвінов М.М. Лагнюк