Справа № 1-85/11 Провадження №11/0390/207/2012
Головуючий у 1 інстанції:Гладіч Н.І.
Категорія:ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України
Доповідач: Силка Г. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2012 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого судді - Силки Г.І.,

суддів -Польового М.І., Оксентюка В.Н.,

з участю прокурора -Артиш Н.В.,

захисника -ОСОБА_1,

засудженого - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок
Любешівського районного суду від 27
грудня 2011 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець
с.Підбороччя та житель АДРЕСА_1,
українець, громадянин України, з вищою
освітою, одружений, непрацюючий, не
судимий, -

- засуджений за ч.1 ст. 364 КК України до
покарання у виді 2 (двох) років
обмеження волі з позбавленням права
обіймати виборні посади в органах
місцевого самоврядування, пов'язані з
виконанням організаційно-розпорядчих
функцій строком на 1 (один) рік 6 (шість)
місяців;

- за ч.1 ст. 366 КК України до покарання у
виді 1 (одного) року обмеження волі з
позбавленням права обіймати виборні
посади в органах місцевого
самоврядування, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих функцій
строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим
остаточно визначено до відбуття ОСОБА_2
2 (два) роки обмеження волі з
позбавленням права обіймати виборні
посади в органах місцевого
самоврядування, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих функцій
строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України
звільнено засудженого ОСОБА_2 від
відбування призначеного основного
покарання, якщо він протягом 1 (одного)
року іспитового строку не вчинить
нового злочину і виконає покладені на
нього обов'язки: не виїжджати за межі
України на постійне місце проживання
без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;
повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання; періодично
з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2
залишено підписку про невиїзд.

Вироком вирішено долю речових доказів,
арештованого майна та судових витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком суду ОСОБА_2 визнаний
винним та засуджений за те, що він,
перебуваючи на посаді сільського
голови Великообзирської сільської
ради в період з листопада 2009 року по
березень 2010 року, будучи службовою
особою, діючи в інтересах третіх осіб,
зловживаючи владою та службовим
становищем, всупереч інтересам служби,
в порушення вимог ст.ст. 26, 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», ст.118 Земельного Кодексу
України, одноособово прийняв та
оформив рішення, з питань, що віднесені
до виключної компетенції сесії
сільської ради, чим завдав істотну
шкоду державним інтересам у вигляді
підриву авторитету органу місцевого
самоврядування Великообзирської
сільської ради Камінь-Каширського
району та істотну шкоду охоронюваним
законом державним та громадським
інтересам -громаді Великообзирської
сільської ради Камінь-Каширського
району на суму 52096 грн. Крім того,
ОСОБА_2, будучи службовою особою, вніс
до офіційних документів завідомо
неправдиві відомості, підробив
документи, а також склав та видав
завідомо неправдиві документи.

Так, ОСОБА_2, діючи в інтересах третіх
осіб з метою сприяння незаконному
наданню дружині ОСОБА_4 та громадянці
ОСОБА_5 земельних ділянок у приватну
власність без прийняття відповідних
рішень сесією Великообзирської
сільради Камінь-Каширського району,
08.12.2009 року в приміщенні даної сільради
в с. Великий Обзир виготовив, підписав
та видав рішення Великообзирської
сільради №47/8 та 47/9 від 08.12.2009 року про
затвердження матеріалів вибору
земельних ділянок та надання дозволів
на виготовлення проекту землеустрою
для надання у власність земельних
ділянок для ведення особистого
селянського господарств ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 орієнтовною площею 2 га кожній.
Крім того, тоді ж ОСОБА_2 підписав
виготовлений за його вказівкою
секретарем сільради ОСОБА_6 протокол
сесії Великообзирської сільради від
08.12.2009 року, в якому містилися завідомо
неправдиві відомості про розгляд
сесією вищевказаних питань та
прийняття відповідних рішень, хоча в
дійсності на сесії вказаної ради такі
питання не розглядались, голосування
по них не проводилось та рішення не
приймались.

Він же, 09.03.2010 року в с. Великий Обзир
Камінь-Каширського району в приміщенні
Великообзирської сільради виготовив,
підписав та видав рішення
Великообзирської сільради №49/2 та 49/3
про затвердження проектів землеустрою
для відведення зазначених земельних
ділянок та надання їх у власність
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, підписав
виготовлений за його вказівкою
секретарем сільради ОСОБА_6 протокол
сесії вказаної сільради від 09.03.2010
року, в якому містилися завідомо
неправдиві відомості про розгляд
сесією вищевказаних питань та
прийняття відповідних рішень, хоча в
дійсності на сесії вказаної сільської
ради такі питання не розглядались,
голосування по них не проводилось та
рішення не приймались. На підставі
рішень сесії №49/2 та 49/3 від 09.03.2010 року
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали державні
акти на право приватної власності на
земельні ділянки для ведення
особистого селянського господарства
по 2 га кожній в с. Стобихва
Камінь-Каширського району.

Крім того, ОСОБА_2 вчинив службове
підроблення, а саме без рішення сесії
Великообзирської сільської ради
Камінь-Каширського району, в
приміщенні цієї сільської ради 08.12.2009
року склав, підписав та видав завідомо
неправдиві рішення №47/8 та 47/9 від 08.12.2009
року та 09.03.2010 року, там же, склав,
підписав та видав завідомо неправдиві
рішення сесії вищевказаної сільради
№49/2 та 49/3 від 09.03.2010 року.

У поданій апеляції засуджений ОСОБА_2
вважає вирок суду незаконним та
просить його скасувати, а справу
направити на додаткове розслідування.
Вказує на невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
а також однобічність судового
слідства.

Зазначає, що він не порушував норми
процедури прийняття заяв, розгляду і
прийняття відповідних рішень. Мотиву
для вчинення незаконних дій щодо
виготовлення, підписання та видачі
незаконних рішень у нього не було.
Неправдиві відомості щодо розгляду
заяв громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до
протоколів сесій Великообзирської
сільської ради внесла ОСОБА_6, яка
працювала секретарем даної ради.

У доповненні до апеляції засуджений
ОСОБА_2 посилається на те, що всі
протоколи сесій, на яких розглядались
питання по ОСОБА_4 і ОСОБА_7 підписані
особисто секретарем сільради ОСОБА_6,
але її діям суд належної оцінки не дав.

Заслухавши доповідача, який доповів
суть вироку суду першої інстанції,
повідомив ким і в якому обсязі він
оскаржується, виклав основні доводи
апеляції, засудженого ОСОБА_2, який свою
апеляцію підтримав, захисника ОСОБА_1,
який вважає, що вирок суду слід
скасувати, а справу направити на
додаткове розслідування, прокурора,
який заперечив апеляцію засудженого,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляція задоволенню не підлягає з
таких підстав.

Перевіркою матеріалів справи
колегією суддів встановлено, що
висновки суду про винність засудженого
ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому
злочинів за обставин, встановлених
судом і викладених у вироку,
ґрунтуються на зібраних органами
досудового слідства та досліджених у
судовому засіданні доказах, яким суд
дав належну оцінку.

Посилання засудженого в апеляції
на односторонність досудового і
судового слідства та невідповідність
висновків суду викладених у вироку
фактичним обставинам справи є
непереконливими і об'єктивно
спростовуються сукупністю наявних
доказів.

Так, свідок ОСОБА_6 -секретар
Великообзирської сільради показала, що
в листопаді 2009 року на прохання ОСОБА_2
написала заяви від імені його дружини
ОСОБА_4 та громадянки ОСОБА_5 про вибір
місця розташування земельних ділянок
сільськогосподарського призначення в
с. Стобихва Камінь-Каширського району
по 2 га кожній. Дані заяви були
розглянуті на сесії вищеназваної
сільської ради з прийняттям
відповідних рішень. Після цього в
грудні 2009 року та в березні 2010 року ще
двічі на прохання ОСОБА_2 писала заяви
від імені вказаних громадян про
затвердження матеріалів вибору
земельних ділянок та надання дозволу
на розробку проекту відведення та
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність для
ведення особистого селянського
господарства. Крім того зазначила, що
дані заяви на сесіях не розглядались,
голосування по них не проводилось та
рішення не приймались. Рішення сесії
сільської ради з цих питань нею не
складались, не друкувались, а були
вручені їй ОСОБА_2 вже роздрукованими,
підписаними ним та завірені гербовою
печаткою. Ствердила, що по вказівці
ОСОБА_2, який був її безпосереднім
керівником, внесла завідомо неправдиві
відомості до протоколів сесій
сільської ради від 08.12.2009 року та 09.03.2010
року про розгляд заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на вказаних сесіях та прийняття
позитивних рішень по цих заявах. Ці
протоколи були підписані ОСОБА_2

Про те, що питання про затвердження
матеріалів вибору земельних ділянок та
надання дозволу на розробку проекту
відведення та проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок площами
по 2 га у власність для ведення
особистого селянського господарств
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на розгляд сесій
Великообзирської сільської ради не
виносились, голосування по них не
проводилось та відповідні рішення не
приймались підтвердили в суді свідки
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
депутати цієї сільської ради в 2008 -2010
роках.

Зі списків депутатів, які додані до
рішень сесій сільської ради видно, що
депутати ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_6, були присутні на
засіданнях сесій цієї ради 08.12.2009 року
та 09.03.2010 року, а депутат ОСОБА_9І був
присутній на засіданні сесії 08.12.2009
року, а ОСОБА_8 09.03.2010 року (а.с.20,26).

Свідок ОСОБА_13, яка є бухгалтером
Великообзирської сільської ради
показала, що дійсно у грудні 2009 року та
в березні 2010 року секретар сільради
ОСОБА_6 повідомляла їй про внесення нею
за вказівкою ОСОБА_2 неправдивих
відомостей до протоколів сесій
сільради щодо розгляду заяв ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

Будь-яких даних про те, що показання
даних свідків, в тому числі і показання
свідка ОСОБА_6, є неправдивими, чи
остання оговорила засудженого, про що
ОСОБА_2 зазначає в своїй апеляції, ні
досудовим слідством, ні судом не
встановлено.

Свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підтвердили, що
особисто заяв про виділення їм
земельних ділянок у власність в
с.Стобихва Камінь -Каширського району
в розмірі два гектара не писали і на
сесіях присутні не були.

Крім того, сам ОСОБА_2 в суді першої
інстанції не заперечив , що він
особисто підписував та скріплював
гербовою печаткою Великообзирської
сільради рішення №47/8 та 47/9 від 08.12.2009
року про затвердження матеріалів
вибору земельних ділянок та надання
дозволів на виготовлення проекту
землеустрою для надання у власність
земельних ділянок для ведення
особистого селянського господарств
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 орієнтовною площею 2
га кожній та №49/2 та 49/3 від 09.03.2010 року
про затвердження проектів землеустрою
для відведення зазначених земельних
ділянок та надання їх у власність
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та підписував
протоколи цих сесій ( а.с. 264 265).

Про те, що ОСОБА_2 з 14.04.1998 року по 17.11.2010
року займав посаду сільського голови
Великообзирської сільської ради
Камінь -Каширського району
підтверджується рішенням сесії № 1.1
від 14.04.2006 року( а.с.213 ) та довідкою
Великообзирської сільської ради ( а.с.
212).

Встановлені судом конкретні обставини
справи спростовують твердження
засудженого в апеляції про
непричетність його до злочинів, за
якими він засуджений.

Сукупність зібраних у справі та
досліджених доказів свідчить про те,
що суд правильно встановив фактичні
обставини вчинення ОСОБА_2 злочинів, а
саме, що він як службова особа, діючи в
інтересах третіх осіб, зловживаючи
владою та службовим становищем
одноособово прийняв та оформив
рішення, з питань що віднесені до
виключної компетенції сесії сільської
ради, завдавши істотну шкоду державним
інтересам у вигляді підриву авторитету
органу місцевого самоврядування
Великообзирської сільської ради та
громадським інтересам -громаді
Великообзирської сільської ради, так
як вартість незаконно виділених
земельних ділянок становить 52096 грн. та
як службова особа вніс до офіційних
документів завідомо неправдиві
відомості, підробив ці документи, склав
та видав їх, кваліфікувавши його дії за
ч.1ст.364, ч.1 ст.366 КК України.

Крім того, суд прийшов до правильного
висновку про неправдивість показань в
судовому засіданні свідків ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18
ОСОБА_19, оскільки показання цих свідків
спростовуються вищенаведеними
доказами та суперечать матеріалам
справи. Свідки ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_16
на досудовому слідстві давали зовсім
інші показання, стверджуючи, що питання
про затвердження матеріалів вибору
земельних ділянок, надання дозволу для
виготовлення проекту землеустрою для
надання у власність земельних ділянок,
затвердження проекту землеустрою для
відведення земельних ділянок площею по
2 гектари для ведення особистого
селянського господарства в с.Стобихва
Камінь -Каширського району та надання
їх у власність ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на
розгляд сесії не виносились і
відповідні рішення не приймались. Такі
рішення не приймались і щодо земель в
урочищі «Панська гора», а ОСОБА_17 і
ОСОБА_18 пояснювали, що вони не
пригадують про розгляд зазначених
питань на сесіях сільської ради ( а. с. 96,
97, 159, 160, 161). Тому безпідставним є
посилання ОСОБА_2 в апеляції, і на те, що
суд не взяв до уваги показання цих
свідків, які вони дали в судовому
засіданні, оскільки на досудовому
слідстві вони давали пояснення щодо
земельних ділянок в урочищі «Панська
гора».

Перевіркою апеляційним судом
матеріалів справи та вироку суду не
встановлено, що органи досудового
слідства при розслідуванні справи, а
суд під час судового розгляду та
постановлення вироку допустили
істотні порушення кримінально
-процесуального закону, які б давали
підстави для скасування судового
рішення. Тому доводи апелянта в цій
частині також є безпідставними.

Обставин, які б ставили під сумнів
достовірність зібраних доказів чи
правильність висновків суду про
винність ОСОБА_2 у злочинах, за які його
засуджено, не встановлено.

Не вбачає колегія суддів законних
підстав для скасування вироку і
направлення справи для проведення
додаткового розслідування, про що
вказує апелянт в апеляції.

Покарання засудженому ОСОБА_2
призначено відповідно до вимог ст.ст.
50, 65 КК України. При цьому суд врахував
тяжкість злочинів та дані про його
особу.

Разом з тим, суд, покладаючи на ОСОБА_2
обов'язки, передбачені пунктами 2,3,4 ч.1
ст.76 КК України, зазначив у вироку
неіснуючий орган, а саме - кримінально
-виконавчу систему. Тому, в порядку ст.365
КПК України, вирок в цій частині слід
змінити, вказавши контролюючий орган
кримінально - виконавчу інспекцію.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити
без задоволення.

Вирок Любешівського районного суду
Волинської області від 27 грудня 2011 року
щодо ОСОБА_2 в порядку ст.365 КК України в
частині зазначення органу, який
контролює виконання покладених
обов'язків, змінити: контроль за
виконанням засудженим обов'язків
покласти на кримінально -виконавчу
інспекцію.

В решті вирок залишити без зміни.

Головуючий

Судді