Справа №481/1868/13-к
Провадж.№1-кп/481/142/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2013 року Новобузький районний
суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді: Васильченко Н.О.,

за участю секретаря : Юхименко Т.М.,

прокурора: Грицюка Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
кримінальне провадження по
обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Миколаєва, українця, громадянина
України, освіта неповна середня,
перебуває у цивільному шлюбі, має
малолітню доньку, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого:

11.12.2012р. Ленінським р/с м. Миколаєва за
ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років обмеження
волі.

у вчинені кримінального
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 390
КК України -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, засуджений 11 грудня 2012
року Ленінським районним судом м.
Миколаєва за ч. 1 ст. 122 КК України до
покарання у вигляді обмеження волі
строком на 2 роки. 17.01.2013р. ОСОБА_1 прибув
для відбування призначеного покарання
до Новобузького ВЦ №103 в Миколаївській
області, який знаходиться в с. Богомази,
Новобузького району, Миколаївської
області. По прибуттю до вказаної
установи для відбування покарання,
засудженого ОСОБА_1 було розміщено до
дільниці карантину і розподілу, де він
під розписку був ознайомлений з
маршрутом пересування засуджених в
межах установи. Також, засудженому
ОСОБА_1 було роз'яснено під розписку, що
самовільне порушення меж установи, меж
лікувального закладу охорони здоров'я
МОЗ України, де він можливо буде
проходити стаціонарне лікування або
медичний огляд та меж контрагентських
об'єктів, на яких він можливо буде
працевлаштовуватися - є самовільним
залишенням місць обмеження волі та
роз'яснено порядок відбування
покарання в Новобузькому ВЦ №103, а
також його письмово попереджено про
кримінальну відповідальність за
порушення, передбачені вище.

Засуджений ОСОБА_1 відбуваючи
покарання у вигляді обмеження волі в
Новобузькому ВЦ №103 в Миколаївській
області, систематично порушував
встановлені правила проживання,
вчинивши за короткий проміжок часу
більше трьох дисциплінарних
проступків, а саме: 13.03.2013р. та 31.05.2013р.
був відсутній на проведені загальних
перевірок та у не встановлений час
спав; 11.06.2013р. під час проведення обходу
жилих приміщень засуджений спав, на
зауваження не реагував та
висловлювався нецензурною лайкою на
адресу працівників Новобузького ВЦ;
21.07.2013р. та 17.08.2013р. вживав алкогольні
напої та перебував в стані
алкогольного сп'яніння; 18.08.2013р.
висловлювався нецензурною лайкою та
погрозами фізичної розправи на адресу
працівників Новобузького ВЦ.

В судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 провину визнав,
щиро сердечно розкаявся, суду пояснив,
що дійсно він вчинив порушення правил
проживання в місці обмеження волі, які
зазначені в обвинувальному акті, однак
на те були причини. В скоєному щиро
розкаюється, просить суд суворо його не
карати.

Враховуючи, що обвинувачений
ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, суд з
урахуванням думки учасників судового
розгляду в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України
вважає недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються, обмежившись допитом
обвинуваченого і характеризуючими
даними його особистості.

Цивільний позов по справі не
заявлений.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що вина ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 390 КК
України доказана і його дії, тобто
систематичне порушення встановлених
правил проживання, вчинені особою,
засудженою до обмеження волі -
кваліфіковані правильно.

При визначені виду та міри
покарання обвинуваченому ОСОБА_1 суд
враховує характер і ступінь суспільної
небезпеки скоєного, дані що
характеризують обвинуваченого. Суд
вважає, що скоєне обвинуваченим
кримінальне правопорушення
відноситься до категорії середньої
тяжкості.

Обвинувачений по місцю
відбування покарання характеризується
посередньо.

Обставиною, що пом'якшує
обвинуваченому покарання є щире
каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання
обвинуваченому є рецидив злочину.

Запобіжний захід обвинуваченому
ОСОБА_1 був обраний у виді взяття під
варту за ухвалою слідчого судді 13.09.2013р.

Враховуючи особу обвинуваченого,
обставини, при яких ним було скоєно
кримінальне правопорушення, суд
приходить до висновку, що його
виправлення і перевиховання можливе
лише в місцях позбавлення волі із
застосуванням ст. ст. 71, 72 КК України.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України і
призначити покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 1 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК
України, за сукупністю вироків до
покарання, призначеного за новий
злочин, частково приєднати ОСОБА_1
невідбуту частину покарання за вироком
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 11 грудня 2012 року із
застосуванням ст. 72 КК України,
остаточно до відбуття призначити
покарання у виді 1 року і 1 місяця
позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому
ОСОБА_1 до набуття вироком законної
сили залишити у вигляді тримання під
вартою.

Строк відбуття покарання
засудженому ОСОБА_1 вираховувати з
моменту його затримання, тобто з
13.09.2013р.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Новобузький районний суд
Миколаївської області протягом 30 днів
з дня його проголошення.

Суддя Новобузького районного
суду

Миколаївської області
Н.О.
Васильченко