Справа №1-2/1999 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження 11-о/788/1/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_6 , про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали судової колегії по кримінальним справам Сумського обласного суду від 5 серпня 1999 року, щодо

ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Апеляційного суду Сумської області надійшла заява від ОСОБА_6 , про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали судової колегії у кримінальних справах Сумського обласного суду від 05.08.1999 року.

Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_6 , мотивує тим, що обласний суд за результатами розгляду його касаційної скарги на вирок Охтирського районного суду Сумської області від 30 червня 1999 року, виніс ухвалу в якій зазначив, на його думку, нові обставини кримінальної справи на підтвердження його вини у вчинені злочинів - умисно, які були невідомі йому на час розгляду справи і суду першої інстанції який постановляв вирок, а саме посилання суду на висновки кафедри кримінального права Національної юридичної академії України про те, що фраза «суддя - фальсифікатор не носить образливого характеру»; є оціночною і виходить за рамки наукової консультації, являється оціночним поняттям, виходячи із сукупності обставин справи. Дослідивши цей доказ і навівши в ухвалі, суд касаційної інстанції, не вказав, коли конкретно і саме якого учбового закладу (Київського, Харківського, Львівського) кафедра кримінального права дійшла до такого висновку, не зазначив і аркуші справи, де містяться цей висновок в справі, Заявник ОСОБА_6 вважає, що наведене, є нововиявленими обставинами, а тому просить ухвалу судової колегії у кримінальних справах Сумського обласного суду від 05.08.1999 року скасувати. Крім того просить звернути увагу на те, що справа переглядалася за касаційною скаргою без присутності прокурора, його як засудженої особи і його захисника.

Заявник ОСОБА_6 , у листі до Апеляційного суду Сумської області від 11 березня 2015 року просить розглянути заяву без його присутності.

Інші учасники судового провадження, які належним чином повідомлені про день і час розгляду подання, в судове засідання не з`явилися, заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду справи не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст.466 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст судового рішення, та про доводи які викладені в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, думку прокурора, про те що заява ОСОБА_6 , задоволенню не підлягає так як наведені ним доводи не є нововиявленими обставинами, які передбачені ст. 459 КПК України, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи які наведенні в заяві ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_6 , задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України до нововиявлених обставин відносяться:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Тобто, обов`язковою умовою перегляду вироку чи ухвали за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування судового рішення повинні бути абсолютно новими, суттєвими та раніше невідомими слідчим органам та суду, тобто такими, що раніше не фігурували в матеріалах справи та потребують окремого дослідження. При цьому, такі нововиявлені обставини як штучне створення або підроблення доказів, неправильний переклад висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, завідомо неправильний висновок і пояснення судового експерта, зловживання прокурорів, слідчого, суддів повинні бути установлені вироком суду, а при неможливості його постановлення матеріалами розслідування слідчих.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Охтирського районного суду Сумської області від 30 червня 1999 року ОСОБА_6 , визнаний винним та засуджений:

за ст.. 176-3 КК України в редакції закону від 4 травня 1990 року до 1 року виправних робіт з утриманням 20 відсотків заробітку на користь держави;

за ст. 176-3 КК України в редакції закону від 8 лютого 1995 року до 1 року виправних робіт з утриманням 20 відсотків заробітку на користь держави;

за ст.. 176-3 КК України в редакції закону від 2 жовтня 1996 року на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.. 42 КК України (в редакції 1960 року) за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно було визначено до відбування 2 (два) роки позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній трудовій колонії загального режиму.

На підставі ст.. 7 п. «а» Закону України Про амністію від 24 липня 1998 року, строк покарання ОСОБА_6 , було скорочено наполовину і до відбування призначено 1 рік позбавлення волі, у виправній трудовій колонії загального режиму.

Ухвалою судової колегії у кримінальних справах Сумського обласного суду від 05.08.1999 року, касаційну скаргу ОСОБА_6 , задоволено частково. Вирок Охтирського районного суду Сумської області від 30 червня 1999 року було змінено. Пом`якшено ОСОБА_6 покарання за ст. 176-3 КК України в редакції Закону від 2 жовтня 1996 року і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік і 6 місяців.

На підставі ст. 42 КК України остаточно визначено до відбуття ОСОБА_6 ,. покарання, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш строго покарання більш суворим, у виді позбавлення на строк 1 рік і 6 місяців у виправній трудовій колонії загального режиму.

Відповідно до п. «а» ст. 7 Закону України «Про амністію» від 24 липня 1998 року було скорочено строк покарання засудженому ОСОБА_6 , наполовину, і визначено до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 9 місяців , у виправній трудовій колонії загального режиму.

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_6 , визнано винним у тому, що протягом 23 серпня 1990 року 18 жовтня 1997 року, систематично, в письмовому виді, з метою приниження честі та гідності голови Харківського обласного суду ОСОБА_7 , заступника Харківського обласного суду ОСОБА_8 , судді Харківського обласного суду ОСОБА_9 , та судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_10 , ображав їх у зв`язку з діяльністю по здійсненню правосуддя. Він направляв до районних судів м. Харкова, Харківського обласного суду, Верховного Суду України, органів юстиції Харківської області, районних прокуратур м. Харкова, засобів масової інформації та інші відомства заяви, скарги, пояснення, листи клопотання, у яких використовував висловлювання, які носили образливий характер.

З ухвали судової колегії у кримінальних справах Сумського обласного суду від 05.08.1999 року, видно, що суд касаційної інстанції підтвердив висновок суду першої інстанції про те, що вина ОСОБА_6 , в умисній образі суддів у зв`язку з їх діяльністю по здійсненню правосуддя підтверджений показами потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , а також висновками лінгвістичної та культурологічної експертиз, згідно з якими висловлювання, що допускав ОСОБА_6 , у своїх численних скаргах, заявах, листах, поясненнях є образливими для суддів.

Як вбачається з ухвали касаційної інстанції, у касаційній скарзі на судове рішення, ОСОБА_6 посилався на те, що на протязі декількох років, він установив ряд фактів фальсифікації, які допустили потерпілі в різних офіційних документах і метою написання його заяв, скарг було притягнення до юридичної відповідальності суддів, але будь якого умислу, когось із них образити у нього не було і на протязі тривалого часу кримінальну справу відносно нього по ст. 176-3 КК України не порушувалась, а в з 1995 по 1998 роки взагалі кримінальна справа тричі припинялася органами попереднього розслідування за відсутністю складу злочину. При цьому і кафедра кримінального права Харківського юридичного інституту прийшла до висновку, що він не допускав непристойні за формою вирази, тому він був переконаний, що вчиняв правомірні дії і продовжував висловлювати зазначені вирази, не знаючи при цьому що вони являються непристойними тобто добросовісно помилявся і висловлювався ненавмисно, а тому просив вирок суду відносно нього скасувати.

Як вбачається з ухвали судової колегії у кримінальних справах Сумського обласного суду від 05.08.1999 року спростовуючи наведені доводи касаційної скарги, колегія суддів судової колегії у кримінальних справах Сумського обласного суду, вказала, «та обставина, що кримінальна справа відносно ОСОБА_6 , три рази припинялась за п.2 ст.6 КПК України тобто за відсутністю в його діях складу злочину, не може свідчити про відсутність у ОСОБА_6 умислу на образу суддів і добросовісної помилки, так як усі три постанови були скасовані вищестоящими, здійснюючими нагляд за виконанням законів органами попереднього слідства - прокурорами в межах своїх повноважень (т.4 а.с.184, т.5 а.с.1, т.6 а.с.1) і всі ці фактичні дії, навпаки свідчать про умисне приниження ОСОБА_6 честі та гідності суддів у зв`язку з їх діяльністю по реалізації правосуддя».

Крім того, колегія суддів у кримінальних справах Сумського обласного суду, на спростування доводів касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 , вказала на лист Національної юридичної академії України про те, « що і після поглибленого обговорення діянь передбачених ст.176-3 КК України, кафедра кримінального права Національної юридичної академії України прийшла до висновку, що фраза «суддя-фальсифікатор» не носить образливого характеру, оскільки виходить за межі наукової консультації, і являється оціночним поняттям, так як необхідно виходити із сукупності обставин справи. У листі Національної юридичної академії України, на який посилається ОСОБА_6 , начебто як на новий доказ на підтвердження його провини у вчиненому фактично мова про розмежування злочинів, за своїми ознаками, які передбачені ст. 126 і ст. 176-3 КК України і кафедра роз`яснила, що вираз «суддя - фальсифікатор» є оціночним і підлягає оцінці у сукупності з іншими конкретними обставинами справи (том. 1 а.с. 35-36).

Із змісту ухвали Сумського обласного суду, вбачається про виклад мотивів, якими керувався суд касаційної інстанції, спростовуючи доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 . Тобто, колегія суддів у кримінальних справах Сумського обласного суду, не встановлювала і не досліджувала нові обставини справи чи докази, які б не були предметом дослідження суду першої інстанції, і не робила жодних висновків з приводу їх доведеності чи ні. А тому доводи заяви ОСОБА_6 про те, що в даному випадку колегія суддів касаційної інстанції начебто вийшла за межі досліджених доказів судом першої інстанції, визнала їх належним і допустимими та поклала в основу свого рішення, чим порушила право на захист ОСОБА_6 , є помилковими і з оскарженого судового рішення не вбачається.

На підставі аналізу нововиявлених обставин, перелік яких наведено у частині 2 ст. 459 КПК України, колегія суддів вважає, що наведені в заяві ОСОБА_6 , доводи в тому числі і лист-роз`яснення Національної юридичної академії України, не є нововиявленими обставинами, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і його перегляду касаційною інстанцією 5 серпня 1999 року і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Доводи заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали судової колегії по кримінальним справам Сумського обласного суду від 5 серпня 1999 року про те, що справа переглядалася за касаційною скаргою без присутності прокурора, його як засудженої особи і його захисника, колегія суддів також не бере до уваги, так як зловживання прокурорів, слідчого, суддів повинні бути установлені вироком суду, а при неможливості його постановлення матеріалами розслідування слідчих, про те таких відомостей і даних заявником не надано.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_6 про перегляду ухвали судової колегії по кримінальним справам Сумського обласного суду від 5 серпня 1999 рок за нововиявленими обставинами та її скасування.

З метою дотримання вимог ст. 10 і 24 КПК України колегія суддів вважає, що заявник ОСОБА_6 не порушив строк на звернення до суду.

Керуючись ст.ст.404-407, 419, 459, 466, 532 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_6 , про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали судової колегії по кримінальним справам Сумського обласного суду від 5 серпня 1999 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає юридичну силу з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3