Справа №05-1579км 07 Доповідач
У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України у кримінальних
справах у складі:

головуючого - судді Синявського О.Г.,

суддів Нікітіна Ю.І., Пекного С.Д.,

за участю прокурора Колесніченко О.А.,

розглянувши в судовому засіданні в
м. Києві 24 квітня 2007 року кримінальну
справу за касаційним поданням заступника Генерального прокурора України на вирок Сакського міськрайонного суду
Автономної Республіки Крим від 5 червня 2006 року,

в
с т а н о в и л а:

зазначеним вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
раніше не судимого, -

засуджено за ч.3 ст. 191 КК України
на 4 роки позбавлення волі з позбавлення його права займати посади, пов'язані з
обслуговуванням матеріальних цінностей, строком на 2 роки.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
випробуванням на іспитовий строк 2 роки, з покладенням на нього обов'язків,
передбачених ст. 76 КК України.

Вироком
також постановлено стягнути з ОСОБА_1. на користь ПП «ОСОБА_2» 58938
грн. 80 коп. на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

ОСОБА_1
засуджено за те, що він, працюючи ІНФОРМАЦІЯ_2 приватного підприємства
“ОСОБА_2” і будучи уповноваженим на отримання хлібо-булочної продукції від
Євпаторійського хлібокомбінату, доставку її в торгові об'єкти та отримання
коштів за її реалізацію, на протязі з 1 жовтня по 31 грудня 2005 року одержав
за реалізацію продукції 62788 грн. 44 коп., які
привласнив.

В
апеляційному порядку вирок не переглядався.

В касаційному
поданні ставиться питання про скасування вироку щодо ОСОБА_1 у зв'язку з
неправильним його звільненням в порядку ст. 75 КК України від додаткового
покарання у виді позбавлення права займати певні посади, що потягло призначення
йому покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину і даним про
особу засудженого.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи подання, колегія суддів
знаходить, що подання заступника Генерального прокурора України підлягає
задоволенню.

Відповідно
до вимог ст. 75 КК України суд може прийняти рішення про звільнення засудженого
від відбування покарання з випробуванням у разі призначення покарання у виді
виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі,
а також позбавлення волі на строк не більше п'яти років, враховуючи наявність
певних, зазначених у законі обставин, які дають підстави для висновку про
можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Тобто,
законом передбачено можливість звільнення засудженого лише від основного
покарання, тоді як суд звільнив ОСОБА_1 не тільки від основного, але і
додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади, яке йому
було призначено у відповідності з вимогами закону.

Рішення
суду про звільнення ОСОБА_1 від додаткового покарання суперечить і роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 9 постанови №7 від 24 жовтня
2003 року “Про практику призначення судами кримінального покарання”, згідно з
яким додаткові покарання, призначення яких допускається ст. 77 КК України,
підлягають реальному виконанню, про що зазначається в резолютивній частині
вироку.

Неправильне застосування кримінального
закону, яке згідно ст. 398 КПК України є підставою для скасування вироку,
потягло за собою призначення йому м'якого покарання, оскільки
засуджений ОСОБА_1, який вчинив злочин з
використанням своєї посади і будучи матеріально-відповідальною особою, фактично
не поніс покарання, зокрема незаконно звільнений від відбування додаткового
покарання, призначення якого згідно санкції ч.3 ст. 191 КК України є обов'язковим.

Керуючись
ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційне
подання заступника Генерального прокурора України задовольнити.

Вирок
Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 5 червня 2006 року
відносно засудженого ОСОБА_1 скасувати, а кримінальну справу направити до того
ж суду на новий судовий розгляд.

Судді:

Синявський О. Г. Нікітін
Ю.І. Пекний С.Д.