Справа № 11-231, 2008 року
Головуючий в 1-й інстанції Бондар В.В.
Категорія: ст.286 ч.2 КК України
18 березня 2008 року Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької
- судді Шершуна В.В.,
суддів Дуфнік Л.М., Суслова М.І.
прокурора Бантюка І.М.
захисника ОСОБА_2
потерпілої ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
цивільного відповідача ПП ОСОБА_5
розглянула у відкритому
судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальну справу за апеляцією
представника цивільного відповідача відкритого
акціонерного товариства «Страхова компанія „Універсальна” на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 17 січня 2008 року.
Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя с. Пархомівці Хмельницького району
Хмельницької області, українця, громадянина України, з неповною
одруженого, працюючого водієм у приватного підприємця ОСОБА_5, раніше не судимого, -
засуджено за
ст. 286 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права
керування транспортними засобами строком на 1 рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1
звільнено від відбування призначеного покарання, встановлено іспитовий
строк тривалістю два роки.
Згідно зі ст. 76 КК України ОСОБА_1 зобов'язано
не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця
на користь НДЕКЦ при УМВСУ в Хмельницькій області витрати на проведення автотехнічної експертизи в сумі 282
Стягнуто з відкритого акціонерного товариства «Страхова компанія
В позові прокурору Хмельницького району в інтересах
Хмельницької обласної лікарні до ОСОБА_1 про
відшкодування витрат на стаціонарне лікування
потерпілого відмовлено.
В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди
речових доказів вирішено відповідно до
Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку
в законну силу залишено попередній - підписку про невиїзд.
Згідно з вироком суду ОСОБА_1
засуджено за те, що він 16 жовтня 2006 року біля
19 год., в порушення вимог п. 1.5, 2.3 (б),
12.2, 12.3, 19.3 Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем «Мерседес Бенц», НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі «Східний під'їзд» до м.Хмельницького зі
сторони с.Червона Зірка Хмельницького району в
напрямку м.Хмельницького, на 2
км+800м, не врахував дорожню обстановку
та стан керованого ним автомобіля, під час засліплення світлом автомобіля, що рухався на випередження по лівій
смузі в попутному напрямку, не вжив заходів для включення аварійної світлової
сигналізації, зменшення швидкості та зупинки керованого ним автомобіля, та
скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7, який рухався по краю проїжджої частини в
попутному напрямку. Внаслідок наїзду ОСОБА_7
отримав тілесні ушкодження в вигляді
саден правого та лівого колінних
суглобів, великого пальця лівої ноги,
крововиливів параорбітальних ділянок
справа та зліва, м'яких тканин голови з внутрішньої сторони скроневої ділянки,
закритої черепно-мозкової травми (перелому основи та склепіння черепа,
крововиливів під м'яку та тверду мозкові
оболонки, забою головного мозку), які згідно
з висновком судово-медичної експертизи
відносяться до категорії тяжких
, що небезпечні для життя в момент
спричинення, та перебувають в прямому причинному
зв'язку з настанням смерті. Вказані наслідки знаходяться в прямому причинному зв'язку з порушеннями Правил безпеки
дорожнього руху, допущеними ОСОБА_1.
Як вбачається з апеляції представника цивільного відповідача - відкритого акціонерного товариства „Страхова компанія
„Універсальна”, він просить змінити вирок суду першої інстанції,
відмовивши у задоволенні цивільного позову в зв'язку з порушенням норм матеріального права та
неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи. Апелянт вказує на
те, що договір страхування цивільно-правової відповідальності укладався
страховою компанією з ОСОБА_5, а застрахованим транспортним засобом
керував ОСОБА_1, який на момент скоєння
ДТП не перебував у трудових відносинах з приватним підприємцем ОСОБА_5, тобто ,
на думку апелянта, він експлуатував транспортний засіб не на законній підставі, а тому у страхової
компанії не виникає обов'язку по виплаті страхового відшкодування потерпілим
внаслідок даної ДТП. Крім того, в
апеляції зазначено, що судом не
враховано встановлений Законом України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів” порядок відшкодування матеріальної і
моральної шкоди потерпілим , згідно з яким розмір відшкодування моральної шкоди страховою
компанією не може перевищувати
В поданому на апеляцію запереченні
потерпіла просить вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляцію без
задоволення, оскільки вважає, що саме
страхова компанія зобов'язана відшкодувати збитки.
доповідача, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку,
пояснення інших учасників процесу, які
заперечували проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляція представника цивільного відповідача -
відкритого акціонерного товариства „Страхова компанія „Універсальна” підлягає
задоволенню частково.
суд про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2
КК України, повністю підтверджуються зібраними у справі та дослідженими в
судовому засіданні доказами, і учасниками процесу не оспорюються.
тим колегія суддів вважає, що вирок в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди підлягає скасуванню з
направленням справи на новий судовий
розгляд в порядку цивільного
судочинства.
Відповідно до ст.324 КПК України, постановляючи
вирок, суд повинен серед інших вирішити питання, чи підлягає задоволенню
пред'явлений цивільний позов, на чию користь та в якому розмірі, і чи
підлягають відшкодуванню збитки, заподіяні потерпілому, і у мотивувальній частині вироку в силу ст.334 КПК України має навести мотиви
прийнятого рішення про задоволення чи
відхилення цивільного позову або про покладення на засудженого обов'язку
відшкодувати шкоду, зазначивши, якою дією чи бездіяльністю її заподіяно, якими
доказами це підтверджується, а також навести відповідні розрахунки сум, що
підлягають стягненню, вказати матеріальний закон, на підставі якого вирішено
цивільний позов ( п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3
від 31 березня 1989 року з наступними змінами „Про практику застосування
судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної
злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна”) .

Як вбачається з кримінальної справи, цивільний
позов ОСОБА_3 - матір'ю загиблого внаслідок ДТП ОСОБА_8 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди пред'явлений до приватного підприємця ОСОБА_5, з яким , як зазначено у
позовній заяві, ОСОБА_1 знаходився у
трудових відносинах ( а.с.125-126). В якості цивільного відповідача відкрите акціонерне товариство
„Страхова компанія „Універсальна” притягнуто до участі у справі за ініціативою суду ( а.с.229-об.)

Постановляючи рішення про часткове задоволення цивільного позову ОСОБА_3 і
стягнення на її користь лише із відкритого акціонерного товариства „Страхова
компанія „Універсальна”6104 грн.90 коп. матеріальної шкоди, а також моральної
шкоди в розмірі 30 тис. грн., та відмовляючи при цьому у стягненні шкоди з
ОСОБА_5, суд фактично не мотивував свого рішення і належним чином не встановив,
з кого саме і в якому розмірі повинна бути стягнута шкода на користь
потерпілої, не вказав матеріальний закон, яким керувався.

Представник цивільного відповідача - відкритого акціонерного товариства
„Страхова компанія „Універсальна” в суді
першої інстанції подавав заперечення, аналогічні викладеним у апеляції, однак
суд у вироку не мотивував, чому не взяв їх до уваги.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_1 вчинив
дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом , належним ОСОБА_5.
Між ОСОБА_5 та ВАТ „Страхова компанія
„Універсальна” було укладено договір обов”язкового страхування
цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі
страхування (автомобіля «Мерседес Бенц»,
НОМЕР_1), будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах.
Доводи представника страхової компанії в тій частині, що ВАТ „Страхова компанія
„Універсальна” не повинна відшкодовувати потерпілій збитки, оскільки засуджений
не перебував з приватним підприємцем
ОСОБА_5 у трудових відносинах, судом не спростовані.

Відповідно до ст.22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів” (п.22.3) потерпілому відшкодовується моральна шкода,
передбачена пунктами 1, 2 частини другої ст.23 ЦК України. Така шкода
відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст.23 ЦК
України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту,
визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування,
визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує
особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Однак цивільний позов до ОСОБА_1, якого суд визнав винним у вчиненні
ДТП, не пред'являвся.

За таких
обставин рішення суду першої інстанції в
частині вирішення цивільного позову ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди
не може залишатися в силі. Він підлягає направлення на розгляд в порядку
цивільного судочинства.

При
розгляді в порядку цивільного судочинства позову ОСОБА_3, що випливає з кримінальної справи, суд
згідно з роз'ясненням, даним у п.3 постанови № 11 Пленуму Верховного Суду
України від 29 грудня 1976 року „Про судове рішення”, повинен визначити суми,
що підлягають стягненню на відшкодування шкоди, з урахуванням доказів, як
наявних у кримінальній справі, так і додатково представлених сторонами і
зібраних з ініціативи суду (п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3
від 31 березня 1989 року). При цьому суду необхідно залежно від встановленого врахувати доводи
представника цивільного відповідача -
відкритого акціонерного товариства „Страхова компанія „Універсальна”, вирішити
позов, керуючись відповідними нормами
цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють відповідальність
за заподіяну шкоду.

Керуючись
ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію представника
цивільного відповідача - відкритого акціонерного
товариства „Страхова компанія „Універсальна” задовольнити частково.

Вирок Хмельницького
міськрайонного суду від 17 січня 2008
року щодо ОСОБА_1 в частині вирішення цивільного
позову ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди скасувати і
справу в цій частині направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства той же суд в
іншому складі.

В решті вирок залишити без зміни.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Копія
вірна:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області
Л.М.Дуфнік