Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/97/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 122 (102) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.01.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участі прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
засудженого: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2014 року, якою
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не працює, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 29.04.2013 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, -

скасовано іспитовий строк направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, призначеного за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від29.04.2013 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.11.2014 року ОСОБА_8 скасовано іспитовий строк, який призначено за вказаним вироком, на позбавлення волі строком на 2 роки та направлено для відбування покарання. Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений неодноразово не з`являвся для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, підтверджень поважності причин пропуску реєстрації не надав, притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник засудженого просить скасувати ухвалу суду, оскільки ОСОБА_8 не з`являвся вчасно на реєстрацію у зв`язку із перебуванням на роботі, яка була неофіційною і він повністю залежав від волі роботодавця. Крім цього, декілька раз не з`являвся на реєстрацію у зв`язку з хворобою свого батька, який перебував на стаціонарному лікуванні, при цьому мав постійний телефонний зв`язок із інспектором КВІ і узгоджуючи з ним свої дії.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі, думку прокурора, який висловився про залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без зміни, виходячи з таких підстав.

Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.04.2013 року ОСОБА_8 визнано винним і призначено покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

З 05.06.2013 року засуджений перебуває на обліку в КВІ. 07.06.2013 р. йому роз`яснено порядок відбування покарання та встановлено днями явки 1, 2, 3 понеділки кожного місяця. Але, 02, 09 та 16.12.2013 р. він на виклики не з`явився. 24.12.2013 р. був здійснений його примусовий привід. В своїх поясненнях він зазначив, що прогуляв дні явки, а виклики проігнорував. Цього ж дня йому було винесене попередження про можливість скасування іспитового строку.

14.04.2014 р. ОСОБА_8 знову не з`явився на реєстрацію, після чого йому зроблено чергове попередження. 21.07.2014 року засуджений не з`явився на реєстрацію і йому знову було зроблене попередження. 06.10.2014 року була винесена постанова про встановлення днями явки 1, 2, 3, 4 понеділок кожного місяця. 03.11.2014 року засуджений не прибув на реєстрацію і отримав чергове попередження. Але, 10.11.2014 року знову не з`явився без поважних причин.

Крім того, в період іспитового строку, засуджений притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_8 на шлях виправлення не став, злісно не виконував умови перебування на обліку та покладені на нього обов`язки суду, офіційно ніде не працює, а тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання КВІ та скасував іспитовий строк засудженому.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 не з`являвся вчасно на реєстрацію у зв`язку із перебуванням на роботі, яка була неофіційною і він повністю залежав від волі роботодавця не підтверджено належними доказами, а тому суд першої інстанції обґрунтовано не врахував їх.

Доводи захисника про те, що декілька раз не з`являвся на реєстрацію у зв`язку з хворобою свого батька, який перебував на стаціонарному лікуванні, при цьому мав постійний телефонний зв`язок із інспектором КВІ, узгоджуючи з ним свої дії є необґрунтованими так, як з епікризу вбачається, що батько засудженого лікувався на стаціонарі в міській лікарні № 1 з 30 жовтня до 12 листопада 2014 р., але стан батька не потребував постійного стороннього догляду за ним і дана обставина не може слугувати вагомою підставою для неявки на реєстрацію.
Не можуть бути враховані і твердження захисника про те, щоОСОБА_8 було змінено дні явки не реєстрацію, але не повідомлено його. З матеріалів особової справи ОСОБА_8 слідує, що засудженому доведена до відома постанови про встановлення днів явки на реєстрацію та роз`яснено про відповідальність за невиконання покладених судом обов`язків та умов відбування покарання (а.с. 15, 16, 76, 113, 118). Крім того, з пояснень ОСОБА_8 викладених власноручно, вбачається, що останній без поважних причин не з`являвся на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи (а.с. 56, 75, 91).

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про не бажання засудженого ОСОБА_8 ставати на шлях виправлення є обґрунтованим, зважаючи на проаналізовані вище матеріали, а тому апеляційну скаргу захисника засудженого необхідно залишити без задоволення, оскільки її доводи не знайшли свого підтвердження, а ухвалу суду першої інстанції по суті без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2014 року про скасування іспитового строку ОСОБА_8 та направлення його в місця позбавлення волі для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, призначеного за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.04.2013 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4