Справа № 559/2744/13-к
УХВАЛА

"02" вересня 2013 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Слідчий суддя Юзьвяк Б. Г.

при секретарі Свирида М.І.,

розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "УніКредит Лізинг" на дії слідчого під час досудового розслідування,

ВСТАНОВИВ:

Скарга обгрунтовується наступними доводами. За постановою слідчого СУ ГУМВС України в Рівненській області Садовського П.Б. від 22.09.2010 року було визнано речовим доказом по справі автомобіль марки «Mercedes GL320 CDi» 2008р. № кузова WDC 164 8221А455999, д.н.з. НОМЕР_1, та визначено місцем зберігання зазначеного автомобіля як речового доказу територію спецмайданчику ВДАІ УМВС України в Рівненській області під час досудового розслідування кримінальної справи № 20/74-10 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. На даний момент, зазначена кримінальна справа є кримінальним провадженням із № 0000614 від 12.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до договору купівлі - продажу № 08-01371 від 30.12.2008 автомобіль марки «Mercedes GL320 CDi» 2008 р № кузова WDC 164 8221А45 5999, д.н.з. НОМЕР_1 придбаний товариством з обмеженою відповідальністю «Унікредит Лізинг» у ТОВ «Автомобільний Дім «Україна - Мерседес - Бенц». Тобто ТОВ «УніКредит Лізинг» є власником цього автомобіля, що також підтверджено свідоцтвом про реєстрацію автомобіля № ААС 626095.

У подальшому, на підставі договору фінансового лізингу № 52/1-РР від 15.12.2008 ТОВ «УніКредит Лізинг» передав автомобіль «Mercedes GL320 CDi» 2008 р № кузова WDC 164 8221А455999, д.н.з. НОМЕР_1 у користування ОСОБА_1.

28.05.2010 року за невиплачену ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 119 640,91 грн. відділом Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП№ 19567901.

Після цього, ТОВ «Унікредит Лізинг» було встановлено, що зазначений автомобіль 15.07.2010 затриманий працівниками ДАІ м. Рівне і поміщений на спецмайданчик ВДАІ УМВС України в Рівненській області.

На неодноразові запити та повідомлення до старшого слідчого Садовського П.Б. та його керівництва про повернення автомобіля для відповідального зберігання, ТОВ «Унікредит Лізинг» було отримано відповіді про відмову у проханнях. При цьому було повідомлено, що автомобіль є речовим доказом і його місце зберігання визначено на території штрафмайданчику. Копії цієї постанови не було надано.

30.08.2013 представником ТОВ «Унікредит Лізинг» було подану заяву до старшого слідчого СВ Дубенського MB УМВС України в Рівненській області ОСОБА_3 про надання копії зазначеної постанови старшого слідчого СУ УМВС ОСОБА_4 від 22.09.2010.

У відповідь було надано копію вказаної постанови старшого слідчого СУ УМВС ОСОБА_4 від 22.09.2010. Також з цієї постанови відомо, що вказаний автомобіль визнано речовим доказом тому, що «ОСОБА_5, маючи намір на придбання автомобіля, звернувся за допомогою до гр-на ОСОБА_6. Останній, виступаючи в якості посередника, пообіцяв ОСОБА_5 допомогти в придбанні автомобіля марки «Мерседес», модель GL 320 CDi (позашляховик). 4 липня 2010 року, перебуваючи в кафе «Гостинний двір», за адресою Рівненська область Дубенський район с.Привільне вул. Дубенська 10, ОСОБА_5 передав невідомій особі, чоловікові, який представився як ОСОБА_7, житель м.Київ, грошові кошти в сумі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США. Дані кошти були передані як предоплата за придбання автомобіля марки «Мерседес», модель GL 320 CDi. 7 липня 2010 року, перебуваючи в тому ж кафе, ОСОБА_5 передав гр-ну ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 30 000 (тридцять тисяч) доларів США як кінцеву оплату за придбаний автомобіль. Від ОСОБА_6 ОСОБА_5 отримав автомобіль марки «Мерседес», модель GL 320 CDi, д.н. НОМЕР_1, технічний паспорт автомобіля та довіреність на право керування даним автомобілем, видану та завірену від імені лізингової компанії. При цьому ОСОБА_6 завірив ОСОБА_5, що всі необхідні для оформлення права власності на автомобіль документи надасть пізніше. ОСОБА_5, в очікуванні обіцяних йому документів, маючи підозри щодо правдивості вчинених стосовно нього дій, звернувся до ВДАІ м.Рівне для встановлення дійсності наданого йому технічного паспорта автомобіля серії ААС № 626095. В ході проведеної перевірки було встановлено, що зазначений документ містить ознаки підробки. 15 липня 2010 року автомобіль марки «Мерседес», модель GL 320 CDi, д.н. НОМЕР_1 було поміщено на штафмайданчик ВДАІ УМВС України в Рівненській області.

Беручи до уваги, що вилучений протоколом огляду транспортного засобу від 15.07.2010 року та оглянутий і описаний протоколом огляду від 22.09.2010 року автомобіль марки «Мерседес», модель GL 320 CDi, д.н. НОМЕР_1 має значення по справі як речовий доказ, керуючись ст.ст.22, 65, 78- 81, 130 КПК України - автомобіль визнано речовим доказом».

Отже, автомобіль було описано слідчим лише 22.09.2010 і тоді ж визнано речовим доказом. Таким чином, з 15.07.2010 по теперішній час автомобіль «Mercedes GL320 CDi» 2008р. № кузова WDC 164 8221А455999, д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться на відкритому просторі, без накриття та отримує щорічні порції різних осадів та зношується. Оціночна вартість такого автомобіля 815 000,00 грн. Виникає питання: які гарантії забезпечення експлуатаційної придатності даного автомобіля та його природного зношення, ерозії? Хто буде відповідати за неналежне зберігання автомобіля? Які дії та витрати проводяться утримувачем цього автомобіля, тобто ВДАІ УМВС в Рівненській області) по забезпеченню його нормального і необхідного експлуатаційного стану?

Відповідно до ч.І ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

А згідно ч.6 ст.100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких спів мірні з їх вартістю: повертаються власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Скаржник зазначає, що кримінальна справа до цього часу розслідується працівниками міліції. Ніяких слідчих дій з автомобілем вже кілька років не проводиться. В такому випадку виникає питання навіщо псувати річ, яка належить особі, яка не причетна до злочину і чому ця особа має через це страждати? Злочин стосується шахрайських дій якоїсь особи і підроблення документів. На автомобілі чи у ньому не виявлено жодних слідів злочину. Автомобіль сфотографовано, проведено напевно всі необхідні експертизи за 3 роки. Жодних аргументів старший слідчий Садовський П.Б. у своїй постанові не навів, щодо необхідності визнання цього автомобіля речовим доказом і зберігання його на штраф майданчику, таким чином порушуючи права власника.

Навіть керуючись ст.79 КПК України (1960 року) автомобіль 22.09.2010 можна було б повернути його володільцю, однак слідчий чомусь це не зробив.

З огляду на наведені доводи скаржник просить скасувати постанову про приєднання до справи речових доказів від 22.09.2010 винесену старшим слідчим СУМ УМВС України в Рівненській області Садовським П.Б. в частині визначення місця зберігання речового доказу та зобов'язати орган досудового розслідування СВ Дубенського МРВ УМВС України в Рівненській області та ВДАІ УМВС України в Рівненській області повернути власнику, тобто володільцю вилученого майна ТОВ «УніКредит Лізинг», автомобіль марки «Mercedes GL320 CDi» 2008 року № кузова WDC 164 8221А455999, реєстраційний номер НОМЕР_1, або передати йому на відповідальне зберігання.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу з викладених у ній підстав.

Слідчий Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області прояснив, що постанова про визнання автомобіля речовим доказом і визначення місця його зберігання прийнята іншим слідчим у провадженні якого знаходилась справа, а тому він не вправі скасувати чи змінити цю постанову.

За змістом ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора що полягають у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

В даному випадку автомобіль визнано речовим доказом по справі.

Питання зберігання речових доказів регулюється ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.1 цієї статті речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

В даному випадку перешкод встановлених цими статтями для повернення майна володільцю немає.

А відповідно до ч.6 ст.100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

В даному випадку автомобіль, що знаходиться на штрафмайданчику ВДАІ УМВС у Рівненській області має значну вартість, потребує особливих умов зберігання, та обслуговування, може підаватись псуванню та нищенню. Був достатній період часу щоб провести необхідні слідчі дії по його огляду, оцінці, та фіксації слідів злочину, якщо такі існують. А тому заслуговують на увагу доводи скаржника щодо передачі цього автомобіля на відповідальне зберігання власника з метою забезпечення належних умов зберігання вказаного автомобіля, що не становить шкоди для кримінального провадження.

Керуючись ст.303, 306, 307, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "УніКредит Лізинг" на дії слідчого під час досудового розслідування, задоволити.

Скасувати постанову про приєднання до справи речових доказів від 22.09.2010 винесену старшим слідчим СУМ УМВС України в Рівненській області Садовським П.Б. в частині визначення місця зберігання речового доказу та зобов'язати орган досудового розслідування СВ Дубенського МРВ УМВС України в Рівненській області та ВДАІ УМВС України в Рівненській області передати власнику, тобто володільцю вилученого майна ТОВ «УніКредит Лізинг», автомобіль марки «Mercedes GL320 CDi» 2008 року № кузова WDC 164 8221А455999, реєстраційний номер НОМЕР_1, на відповідальне зберігання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: