АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000360, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2015 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358 КК України, -

В с т а н о в и л а:

20 лютого 2015 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2015 року, обвинувальний акт повернено прокурору для належного оформлення та приведення його у відповідність вимогам КПК України.

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що в порушення п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить даних щодо потерпілого, права та інтереси якого були порушені у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення. Вказує на відсутність в матеріалах провадження заяв особи про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або про залучення до провадження в якості потерпілого. Також зазначає, що органом досудового розслідування не дотримано вимоги п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки висновок судово-економічної експертизи, на підставі якого прокурор встановив певні фактичні обставини виготовлено 29.12.2011 року, в той час, як первинні документи, на підставі яких проводилося дослідження із зазначенням результатів фінансово-господарської діяльності обвинуваченого у обвинувальному акті, вилучались органом досудового розслідування у січні 2012 року, що свідчить про неповне встановлення прокурором фактичних обставин вчиненого кримінального правоворушення. До того ж, ухвалою апеляційного суду від 11 лютого 2015 року, якою скасовано вирок суду першої інстанції, зазначено про необхідність вирішення питання про проведення в рамках даного кримінального провадження судово-економічної експертизи, яка повинна відповідати вимогам, встановленим законом.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і просить призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом проігноровано вимоги ст. 415 КПК України, згідно якої висновки і мотиви, з яких скасовано судове рішення, є обов`язковим для суду першої інстанції при новому розгляді. Вказує, що в ухвалі апеляційного суду вказано, що потерпілим від дій ОСОБА_10 є держава, інтереси якої предствавляє ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровска, представник якої пред`явив цивільний позов, та справа направлена на новий судовий розгляд. Проте суд провів підготовче судове засідання, до того ж за відсутності потерпілого або його представника та без законного представника цивільного позивача, чим порушив передбачені ст. 56 КПК України права потерпілого. У вступній частині ухвали, в порушення вимог ст. 372 КПК України, не вказав місце народження та проживання обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, що приймав участь в суді першої інстанції і просив її задовольнити в повному обсязі, ухвалу суду вважав не законною і не обґрунтованою і просив її скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційних вимог послався також на ч.7 ст. 55 КПК України.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи прокурора щодо істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів приходить до таких висновків.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади (в тому числі і прокуратура) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд… інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
В силу ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження…

Відповідно до п. п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 55 КПК України України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Вказані вимоги закону орган досудового слідства не виконав належним чином. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь які заяви від представників ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про залучення даного органу до участі в даному кримінальному провадженні в якості потерпілої сторони.

Посилання прокурора на положення ч.7 ст. 55 КПК України колегія суддів вважає необгрунтованим, оскілько письмова згода вказаного органу на залучення його в якості потерпілої сторони в матеріалах провадження також відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд справи проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді. Обвинувальний акт має бути конкретним, написаним з неухильним дотримання норм КПК України, що є прямим обов`язком органу досудового слідства.

Згідно з пунктом 5 ч. 1 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як встановлено апеляційним судом, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що первинні документи, які повинні бути предметом дослідження при проведенні судово-економічної експертизи, вилучені органом досудового розслідування у січні 2012 року, в той час, як висновок самої експертизи, на підставі якого прокурор встановив певні фактичні обставини по справі, було виготовлено 29.12.2011 року. За таких обставин суд обґрунтовано дійшов висновку про неповне встановлення прокурором фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення.
Дана обставина позбавляє можливості прийняти законне та обґрунтоване рішення по кримінальному провадженню, а тому суд першої інстанції вірно прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору для приведення його у відповідність з вимогами закону, зокрема і для проведення в рамках даного кримінального провадження судово-економічної експертизи яка повинна відповідати встановленим законом вимогам, про що зазначив у своїй ухвалі від 11 лютого 2015 року Апеляційний суд.
Що стосується доводів прокурора про те, що суд провів підготовче судове засідання, до того ж за відсутності потерпілого або його представника та без законного представника цивільного позивача, чим порушив передбачені ст. 56 КПК України права потерпілого, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.6 ст. 34 КПК України суд, якому направлено кримінальне провадження з іншого суду, розпочинає судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання…

Про проведення підготовчого судового засідання 12 березня 2015 року були повідомлені всі учасники, в тому числі і представник ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровска ОСОБА_11 , про що свідчить росписка від 02.03.2015 року (а.с.149 т.8). Неявка в судове засідання представника ДПІ, яка була належним чином повідомлена про час його проведення, згідно з законом, не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання.

Виходячи з наведеного, відповідні доводи прокурора колегія суддів розцінює як необґрунтовані і такі, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вимоги вищевказаних положень закону судом першої інстанції виконані належним чином.

Доводи прокурора про те, що суд не вказав у вступній частині ухвали місце народження та проживання обвинуваченого відповідають дійсності, але вказане недотримання вимог ч.1 ст. 372 КПК України не можна вважати таким, що перешкоджає постановити по справі законне та обгрунтоване рішення в сенсі ст. 412 КПК України, а тому не може тягти за собою зміну або скасування судового рішення.

Таким чином, твердження прокурора щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів розцінює як необґрунтовані і такі, що задоволенню не підлягають, а ухвала і висновки суду є законними та вмотивованими.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 9, 291, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 повернуто прокурору, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді апеляційного суду:

___________________ _____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4