справа № 1-2609/494/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2012 року Соломянський районний суд м. Києва

у складі : головуючого - судді Москалюка В.М.

при секретарі Полятевич Ю.М.,

з участю прокурора Бедраковського М.М.,

ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого за разовими усними договорами, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4; раніше судимого 30.03.2009 Оболонським районним судом м. Києва, за ст. 185 ч. 3 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Гр. ОСОБА_4, будучи раніше судимим 30.03.2009 Оболонським районним судом м. Києва, за ст. 185 ч. 3 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, повторно вчинив злочин.

Так, 30.08.2010 приблизно о 17:15 годин, перебуваючи в службовому кабінеті № 5 приміщення автотранспортного підприємства Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут», за адресою м. Київ, вул. Нижньоключова, 3, помітив на столі в цьому кабінеті мобільний телефон «Нокіа», та вирішив повторно таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 приблизно о 17:20 год., впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрав зазначений телефон, який належить ОСОБА_5 та який коштує 1500 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар», на рахунку якої грошей не було, та яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє. Також ОСОБА_4 помітивши жіночу сумку, яка знаходилася на стільці під вказаним столом, викрав з неї портмоне, яке матеріальної цінності для потерпілої не становить, в якому знаходились гроші в сумі 2850 грн., які також належать ОСОБА_5 Після чого ОСОБА_4, утримуючи викрадене майно при собі, вийшов з зазначеного кабінету та з місця вчинення злочину з викраденим зник, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4350 грн.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині при зазначених обставинах визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся і детально розповів про обставини вчинення ним злочину. Так, він показав, що 30.08.2010 приблизно 0 17:20 год. він, перебуваючи на території автотранспортного підприємства НТУУ «КПІ», яке розташоване за адресою м. Київ, вул. Нижньоключова,3, зайшов в каб.№5 та, помітивши на столі мобільний телефон «Нокіа», вирішив його викрасти. Підійшовши до столу, він взяв мобільний телефон «Нокіа», в якому була сім-карта мобільного оператора «Київстар»і яку він в подальшому викинув. Також під столом на якому лежав мобільний телефон, на стільці він помітив жіночу сумку з якої викрав гаманець, в якому знаходилися гроші в сумі 2850 грн. Викравши вищевказані речі він одразу вийшов з кабінету та приміщення. На вулиці він витяг гроші з гаманця. В гаманці знаходилися якісь документи, але він не звернув на них уваги так як гаманець він викинув на землю, поруч зі шлагбаумом при виїзді на території вказаного автотранспортного підприємства, які саме документи там знаходилися він не знав.

Згідно ч.3 ст. 299, 301-1 КПК України 1960 р., суд при дослідженні фактичних обставин справи обмежився допитом підсудного, та дослідженням характеризуючих матеріалів.

З врахуванням викладеного, суд вважає підсудного ОСОБА_4 винуватим у вчиненні умисних дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, і кваліфікує дії підсудного за ч. 2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання підсудному Кіяну суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, його особу: раніше судимий, вчинив злочин під час іспитового строку, характеризується позитивно.

Щире розкаяння підсудного у вчиненому, добровільне відшкодування завданого збитку судом визнаються як помякшуючі покарання обставини, обтяжуючих не вбачається.

Враховуючи викладене, особу підсудного, фактичні обставини справи, а також що вчинений ним злочин, передбачений ч. 2 ст.185 КК віднесено до злочинів середньої тяжкості згідно ст.12 КК України, суд вважає за необхідне визначити підсудному покарання у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 71 КК України до призначеного підсудному покарання за новим вироком суд повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Враховуючи обставини справи та характеризуючі дані підсудного, суд вважає можливим частково приєднати йому невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Питання про речові докази вирішуються судом у відповідності до ст.81 КПК України 1960 р.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України 1960 р., суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 30.03.2009 р. і остаточне покарання визначити у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому рахувати з часу фактичного виконання вироку після набрання ним чинності.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком чинності залишити попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Зазначені у вироку речові докази - залишити за потерпілою.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 15 діб з моменту його оголошення.

Суддя :