Справа №1-102 /2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2007
року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - Тустановського О.М. при секретарі - Друца А.В. з участю
прокурора - Плотнікова C.O. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.
Вознесенську Миколаївської області кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, громадянина України, українця, освіта повна середня,
одруженого, працюючого ІНФОРМАЦІЯ_2, не судимого згідно ст..89 КК України,
- у скоєні злочину, передбаченого ст.
186 ч. 2 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 вчинив відкрите викрадення
чужого майна з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та
здоров»я потерпілого, при таких обставинах.

19
грудня 2006 року близько 20.00 години в м. Вознесенську Миколаївської області
на вулиці Леніна ОСОБА_1 біля бару «Гримиха», розташованому на залізничному
вокзалі, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя, що
виразилось у кровоотіках та садин в області обличчя, відкрито заволодів: плеером марки «Атланта» AT
- 74 вартістю 45 грн., наушниками
марки «Соні» - вартістю 12 грн., та трьома касетами до нього - вартістю 8
грн. кожна, що належать потерпілому ОСОБА_2. Ушкодження відносяться до легких
тілесних ушкоджень. Внаслідок злочинних дій потерпілому заподіяні збитки на
суму 81грн.

Допитаний
в якості підсудного ОСОБА_1 свою вину у скоєні злочину визнав повністю, та
підтвердив, що дійсно 19 грудня 2006 року біля бару «Гремиха» в м. Вознесенську
Миколаївської області він спричинив тілесні ушкодженій потерпілому ОСОБА_2. при
цьому в останнього відібрав плеєр з наушниками
та касетами. Ці дії спричинив, так як ОСОБА_2 заборгував 50 грн.

Суд
визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи
та розміру цивільного позову, оскільки цього не заперечують учасники процесу.

Таким
чином, дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. 186 ч. 2 КК України,
оскільки він спричинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) з застосуванням
насильства, що не є небезпечним для життя та здоров»я потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості
здійсненого злочину, особу винного і обставини, які пом"якшують покарання.

Обставин,
які обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

ОСОБА_1
не судимий, матеріальні збитки відшкодовані повністю, щиро каються в скоєному
злочині, має на утриманні неповнолітню дитину, що суд на підставі ст. 66 КК
України визнає обставинами, які пом"якшують його покарання.

Підсудний
позитивно характеризуються за місцем проживання та роботи.

Суд
вважає, що є підстави для застосування до підсудного ст.75 КК України.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та
призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно
ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1 від призначеного покарання звільнити, якщо
вони протягом 2 (двох) років не скоїть нового злочину і, виконає покладені на
нього обов"язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи, про
зміну місця проживання та роботи, періодично реєструватися в органах
кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу залишити -
підписку про невиїзд.

На вирок
суду може бути подана апеляція протягом 15 діб з дня проголошення вироку в
Миколаївський апеляційний суд.