Ухвала

іменем україни

18 червня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддів:ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 року щодо ОСОБА_4,

в с т а н о в и в:

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2015 року затверджено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за якою ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК , до покарання у виді позбавлення волі на трок 2 роки. На підставі ст. 71 КК повністю приєднано призначене покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2013 року у виді штрафу у розмірі 850 грн., яке виконувати самостійно. Відповідно до ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим троком на 2 роки.

На вказаний вирок місцевого суду заступником прокурора була подана апеляційна скарга.

Апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалою від 27 квітня 2015 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 Своє рішення мотивував тим, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою апеляційної інстанції, прокурор порушує питання про її скасування, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Виходячи із засад диспозитивності і правової значеності, в обмеженому обсязі підлягає оскарженню вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурор та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку, прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Частиною 4 статті 469 КПК передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу .

А положеннями ч. 6 ст. 399 КПК передбачено, що ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги та долученої до неї копії ухвали апеляційного суду вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим був оскаржений першим заступником прокурора з підстав, з яких він не може бути ним оскарженим згідно з положеннями п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України . Вирок по суті в суді апеляційної інстанції не переглядався.

Крім того, як зазначено в ухвалі апеляційного суду, судом першої інстанції призначено покарання ОСОБА_4, яке було узгоджене між прокурором та обвинуваченим в угоді про визнання винуватості відповідно до матеріалів кримінального провадження про вчинення злочину середньої тяжкості, а тому така угода між сторонами провадження була укладена у відповідності до положень ч. 4 ст. 469 КПК України.

Враховуючи викладене, зазначений вирок місцевого суду апеляційному оскарженню з підстав, наведених заступником прокурора у своїй скарзі, не підлягає, а тому оскаржувана ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження є законною та обґрунтованою, з чим погоджується і колегія суддів.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 року щодо ОСОБА_4.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5ОСОБА_6ОСОБА_7