Справа № 317/5000/14-к
Провадження № 1-кп/317/41/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2015 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
адвокатів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
представника служби у справах дітей Запорізької РДА ОСОБА_8
обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10
законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12
неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нове Мелітопольського району Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
08.12.2008 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ст. 297, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням на 1 рік,
2) 22.06.2010 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. ст. 185 ч. 3, 190 ч. 2, 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 11.10.2012 року за відбуттям строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 185 ч. ч. 2, 3, 304 ч. 1, 296 ч. 4 КК України,
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Запоріжжі, росіянина, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:
17.02.2012 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. ст. 185 ч. 3, 304 ч. 2, 70, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням на 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,
неповнолітнього ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Біленьке Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 1 курсу ліцею автотранспорту № 2 м. Запоріжжя, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05.03.2014 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. 289 ч. 1 КК України. На підставі ст. 105 ч. ч. 1, 2 п. 3 КК України звільнений від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері,
та неповнолітнього ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Біленьке Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 11 класу Біленьківської СШ, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючого в АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,
В С Т А Н О В И В:
26.05.2014 року, приблизно о 23 годині 10 хвилин, ОСОБА_9 знаходячись по вул. Кірова в с. Біленьке Запорізького району Запорізької області, достовірно знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , розповів останнім про відоме йому домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , з якого можливо таємно викрасти чуже майно, чим викликав у останніх бажання взяти участь у вчиненні кримінального правопорушення, з метою збагачення, таким чином втягнув неповнолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у злочинну діяльність.
Так, 26.05.2014 року, приблизно в 23 години 30 хвилин, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , діючи повторно, за попередньою змовою з неповнолітніми ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибули до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 перетнули огороджену ділянку таким чином опинившись на території вказаного домоволодіння, а неповнолітні ОСОБА_13 та ОСОБА_14 залишились на вулиці, при цьому виконували відведену їм роль, а саме спостерігали за оточуючою обстановкою та в разі виникнення небезпеки, повинні були повідомити про це вказаним особам.
В свою чергу, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , знаходячись на території вказаного домоволодіння, діючи узгоджено з неповнолітніми ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , шляхом розбиття скла вікна, проникли у приміщення господарської будівлі, де таємно викрали виявлене ними, належне ОСОБА_15 майно, а саме: велосипед «Україна», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 1021 від 26.06.2014 року складає 41 грн. 50 коп.; автомобільний насос, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 1021 від 26.06.2014 року складає 60 грн. 00 коп., два алюмінієві молочні бідони ємністю по 40 л. кожен, загальна вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи № 1021 від 26.06.2014 року складає 148 грн. 00 коп., дві алюмінієві діжки ємністю 300 л, загальна вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи № 1021 від 26.06.2014 року складає 200 грн., яке почергово перенесли на вулицю за межі домоволодіння, отримавши можливість розпоряджатися ним.
У подальшому, ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_10 , неповнолітніми ОСОБА_13 та ОСОБА_14 продовжуючи свої злочинні дії, усі разом покинули місце вчинення правопорушення з викраденим ними майном.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , неповнолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_14 потерпілому ОСОБА_15 було завдано матеріальні збитки на загальну суму 449 грн. 50 коп.
05.06.2014 року, близько 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку АДРЕСА_5 , де він хотів помститися своєму знайомому ОСОБА_16 , але останнього він не побачив, та почув що до вказаного будинку під`їхав автомобіль ВАЗ 2104 чорного кольору, який належав ОСОБА_17 , при цьому з вказаного автомобіля вийшли ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Розуміючи, що він перебуває у громадському місці та усвідомлюючи, що має чисельну та фізичну перевагу перед ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , так як в руках у ОСОБА_9 знаходився ніж, тобто предмет який спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, діючи з надуманих мотивів для сварки, ігноруючи встановлений у державі порядок правосуддя, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з хуліганських спонукань, що супроводжувалися особливою зухвалістю, ОСОБА_9 , знаходячись біля вищевказаного будинку наніс ОСОБА_18 один удар ножем в поперекову область праворуч, в результаті чогозгідно висновку експерта № 2812 від 06.06.2014 року заподіяв рану в поперековій області справа, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я.
14.06.2014 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань та з метою незаконного збагачення, знаходячись у будинку АДРЕСА_6 викрав майно яке належить ОСОБА_19 , а саме:
· мобільний телефон «Samsung GT-C5212і», вартість якого згідно товарознавчої експертизи № 1085 від 27.06.2014 року складає 322 грн. 40 коп.,
· мобільний телефон «Sony Ericson c902» вартість якого згідно товарознавчої експертизи № 1085 від 27.06.2014 року складає 520 грн. 40 коп., в якому знаходилась накопичувальна карта «MicroSD»на 4 ГБ вартістю 50 грн. 05 коп.
чим завдав ОСОБА_19 матеріальний збиток на загальну суму 892 грн. 85 коп., а також викрав мобільний телефон «Samsung GT-E1081N», що належить ОСОБА_20 , вартість якого згідно товарознавчої експертизи № 1085 від 27.06.2014 року складає 124 грн. 00 коп., чим завдав останньому матеріальний збиток на зазначену суму, при цьому здобув реальну можливість вільно розпоряджатися ними.
Суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, при цьому допитати обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 і вивчити матеріали кримінального провадження в частині, які характеризують особу обвинувачених.
Проти такого порядку дослідження доказів не заперечують учасники судового провадження.
Будучи допитаним в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав свою вину і пояснив, що дійсно в той день 26.05.2014 року ввечері, знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , він запропонував ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 проникнути на територію домоволодіння ОСОБА_15 , що розташовано по АДРЕСА_7 , та викрасти металеві речі. Коли останні згодились, на його мотоциклі вони під`їхали до вказаного будинку, вони з ОСОБА_10 перетнули паркан, проникли в сарай та викрали велосипед, автомобільний насос, два бідони та дві діжки, які на мотоциклі перевезли додому. Потім ОСОБА_10 здав ці речі на металоприймальний пункт. Велосипед та насос в послідуючому були повернуті потерпілому.
Також він пояснив, що знав неповнолітній вік ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , так як ОСОБА_13 є його братом. Неповнолітні в момент крадіжки знаходились на вулиці, приймали викрадене та вантажили на мотоцикл.
Крім того, він пояснив, що пізно ввечері 05.06.2014 року він прийшов до свого знайомого ОСОБА_16 , намагався викликати його з дому щоб поговорити. В цей час до двору під`їхав автомобіль «Жигулі», з якого вийшли ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , з якими у нього виник конфлікт, який переріс в бійку. В ході бійки він ножем наніс один удар ОСОБА_18 в район тулуба. При цьому він висловлювався нецензурно на адресу цих осіб.
Також він пояснив, що в цей день вживав пиво, тому не заперечує, що був в стані сп`яніння.
Пізно ввечері 14.06.2014 року він повертався з р. Дніпро, на вул.. Вишневій в с. Біленьке, зустрів свого знайомого ОСОБА_19 , та зайшов до нього додому. Знаходячись у будинку, він викрав три мобільні телефони, які хотів використати у власних цілях. Один телефон він поміняв на телефон «Нокіа». Всі три телефони у нього були вилучені працівниками міліції.
В скоєному розкаявся.
Будучи допитаним в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_10 повністю визнав свою вину і пояснив, що дійсно ввечері 26.05.2014 року, він та ОСОБА_14 прийшли додому до ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , щоб допомогти відремонтувати мотоцикл. В розмові з ними, останній запропонував скоїти крадіжку металевих речей в будинку по АДРЕСА_2 . Коли всі згодились, вони прибули до вказаного будинку, та викрали велосипед, насос, два алюмінієві білони та дві діжки. Металеві речі, крім велосипеда та насоса, він здав на пункт прийому металобрухту, отримавши 186 гривень, які поділили між собою.
В скоєному розкаявся.
Будучи допитаним в ході судового розгляду неповнолітній обвинувачений ОСОБА_13 також повністю визнав свою вину, підтвердив пояснення обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та пояснив, що ОСОБА_9 є його братом, тому знав його та ОСОБА_14 вік. Ввечері, 26.05.2014 року, коли вони ремонтували мотоцикл, ОСОБА_9 запропонував скоїти крадіжку металевих речей з будинку по вул.. Кірова в с. Біленьке. Вони згодились. На мотоциклі ОСОБА_9 вони під`їхали до вказаного будинку, де вони з ОСОБА_14 залишились на вулиці, спостерігали за оточуючою обстановкою та приймали викрадені речі, вантажили їх на мотоцикл.
В скоєному розкаявся.
Будучи допитаним в ході судового розгляду неповнолітній обвинувачений ОСОБА_14 також повністю визнав свою вину, підтвердив всі обставини викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що дійсно в той вечір 26.05.2014 року вони ремонтували мотоцикл ОСОБА_13 дома у останнього за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час ОСОБА_9 запропонував їм скоїти крадіжку діжки з території будинку АДРЕСА_7 . Він, як і інші, згодився. На мотоциклі вони під`їхали до вказаного будинку, та скоїли крадіжку велосипеда, насоса, двох алюмінієвих бідонів та двох діжок. Після реалізації викраденого, ніяких грошей він не отримав.
В скоєному розкаявся.
Представник служби у справах дітей Запорізької РДА - ОСОБА_8 виходячи з оголошених судом даних про особу неповнолітніх обвинувачених та складених відносно них звітів запропонувала призначити їм покарання нижче, ніж передбачено законом, а також застосувати до них ст. 104 КК України.
Суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, а ОСОБА_9 також за ст.185 ч. 2 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за ст. 296 ч. 4 КК України за ознаками скоєння хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, і за ст. 304 ч. 1 КК України за ознаками втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.
При призначенні обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 скоїли тяжкий злочин.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд рахує рецидив злочинів, а ОСОБА_9 також скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 є їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а ОСОБА_13 та ОСОБА_14 також вчинення ними злочину в неповнолітньому віці.
Крім того, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 повністю визнали себе винними, позитивно характеризуються за місцем проживання, ОСОБА_14 раніше не засуджувався, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виховувались в неповних сім`ях.
Також суд враховує кількість вчинених ОСОБА_9 злочинів та ту обставину, що він був ініціатором крадіжки майна ОСОБА_15 .
Обставин, що обтяжують покарання неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 судом не виявлено.
Враховуючи вказані вище обставини, що пом`якшують покарання неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, думку законних представників, прокурора, які просять призначити в цій частині покарання нижче, ніж передбачено законом, суд вважає можливим застосувати відносно цих обвинувачених ст. 69 КК України, а також і ст. ст. 104, 75 КК України.
Враховуючи вказані вище обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає можливим призначити йому покарання без позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України.
В ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_10 раніше був засуджений вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 17.02.2012 року за ст. ст. 185 ч. 3, 304 ч. 2, 70, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням на 3 роки і в період іспитового строку вчинив вказаний вище злочин. При таких обставинах суд вважає необхідним застосувати відносно нього ст. 71 ч. 1 КК України та призначити йому реальне покарання у вигляді позбавлення волі, хоча в мінімальний межах, передбачених ст. 185 ч. 3 КК України.
Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілим складає: ОСОБА_15 449 грн. 50 коп., ОСОБА_19 892 грн. 85 коп., ОСОБА_20 124 грн., але потерпілими цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Речові докази велосипед «Україна» та автомобільний насос, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_15 необхідно залишити йому як власнику, мобільний телефон «Samsung GT-E1081Т», ІМЕІ НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_20 - необхідно залишити йому як власнику,мобільний телефон «Samsung GT-C5212і» ІМЕІ НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_19 - необхідно залишити йому як власнику, мобільний телефон « Nokia 6681 » ІМЕІ НОМЕР_3 в корпусі чорного кольору, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_19 необхідно повернути власнику ОСОБА_21 , так як суду не надано даних про належність на цей час даного телефону потерпілому ОСОБА_19 .
Судові витрати, пов`язані з проведенням двох судово-товарознавчих експертиз вартістю 393 грн. 12 коп. та 146 грн. 70 коп. суд не стягує з обвинувачених, так як дані експертизи проведені у державній установі і суду не наданий розрахунок з визначенням вартості витратних матеріалів, витрачених на їх проведення.
Обвинуваченому ОСОБА_9 в ході досудового розслідування була обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, в ході судового розгляду вона продовжувалась, однак судом обвинуваченому ОСОБА_9 призначається покарання без позбавлення його волі, тому суд вирішує до вступу вироку в законну силу скасувати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи питання про міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_10 суд виходить з наступного.
Обвинуваченому ОСОБА_10 в ході досудового розслідування запобіжний захід не обирався. Він скоїв злочин в період іспитового строку, йому призначається покарання у вигляді позбавлення його волі. Однак, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора про обрання до вступу вироку в законну силу відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІ-10 м. Запоріжжя. Дане клопотання не було належним чином вмотивоване.
Разом з тим, суд вважає необхідним обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання і покладає на нього такі обов`язки: прибувати по першому виклику до суду та органів міліції на визначений час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ч. 4 ст. 296 КК України і призначити йому покарання:
за ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді 3 (трьох) років 6 ( шести ) місяців позбавлення волі,
за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі,
за ст. 304 ч. 1 КК України у вигляді 3 ( трьох ) років позбавлення волі,
за ст. 296 ч. 4 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш тяжкого покарання більш тяжким призначити засудженому ОСОБА_9 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_9 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку - 2 (двох) років 6 (шести) місяців не скоїть нового злочину.
На підставі п. п 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально - виконавчої інспекції.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання його під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.
Зарахувати в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_9 час тримання його під вартою з 16.10.2014 року по 30.01.2015 року включно.
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 ч. 1 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 17.02.2012 року у вигляді 1 року 1 дня позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) дня позбавлення волі.
Обрати засудженому ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Зобов`язати ОСОБА_10 :
1) прибувати по першому виклику до суду на визначений час;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.
Зазначені обов`язки діють два місяці - до 30 березня 2015 року включно.
Роз`яснити ОСОБА_10 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі 0,25 розміру мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_10 слід рахувати з дня його затримання.
ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і, із застосуванням ст. 69 КК України, призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і, із застосуванням ст. 69 КК України, призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 ( шести ) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 104, 75 КК України звільнити засуджених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від призначеного покарання, якщо вони протягом іспитового строку - 1 (одного) року 6 (шести) місяців не скоять нового злочину.
На підставі п. п 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засуджених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально - виконавчої інспекції.
Міра запобіжного заходу засудженим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не обиралася.
Речові докази велосипед «Україна» та автомобільний насос, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_15 залишити йому як власнику, мобільний телефон «Samsung GT-E1081Т», ІМЕІ НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_20 - залишити йому як власнику,мобільний телефон «Samsung GT-C5212і» ІМЕІ НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_19 - залишити йому як власнику, мобільний телефон « Nokia 6681 » ІМЕІ НОМЕР_3 в корпусі чорного кольору, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_19 повернути власнику ОСОБА_22 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1