Справа № 11a - 361
. Головуючий
у 1 інстанції Задорожна Л.І.
ст.289 ч. 2 КК України. Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007
року. Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі
головуючого-судді Бевза Ю.Л.,

суддів
Коротченка В.В., Новіцького Є.Й., з участю прокурора Байдак А.В.,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальну справу за
апеляціями заступника прокурора Гайворонського району Кіровоградської області,
засудженого ОСОБА_1 та
адвоката ОСОБА_2 в його інтересах, захисника ОСОБА_3. на вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської
області від 26 січня 2007 року.

Цим
вироком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м. Гайворон Кіровоградської області,
українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого
різноробочим філії ДП «Гайверонський райавтодор», засуджено по ст. 289 ч.2 КК
України до5 років позбавлення волі.

На
підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання шляхом приєднання
невідбутого покарання, призначеного за попереднім вироком у вигляді 6 років
позбавлення волі з позбавленням права управляти транспортними засобами на 3 роки.

Цим же вироком
засуджено ОСОБА_4., відносно
якого вирок не оскаржено.

ОСОБА_1 визнано винним
і засуджено за те, що він за попередньою змовою з ОСОБА_4., групою осіб,
вчинив заволодіння транспортним засобом, поєднане з застосуванням погроз
насильства, що не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого ОСОБА_5

В
апеляціях адвокат ОСОБА_2., захисник засудженого ОСОБА_3. в інтересах засудженого ОСОБА_1 та сам засуджений по змісту апеляції просять скасувати
вирок суду, закривши провадження по справі через те, що ОСОБА_1. не приймав
участі в заволодінні транспортним засобом, потерпілому не погрожував і керував
автомобілем потерпілого на прохання ОСОБА_4 вже у відсутність власника в іншій
області, так як останній знаходився в стані алкогольного сп'яніння.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, яка просила змінити вирок суду, засудженого ОСОБА_1, який підтримав
свою апеляцію та апеляції адвоката і захисника в його інтересах, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони
підлягають частковому задоволенню.

В
судовому засіданні ОСОБА_1. свою
вину визнав частково і пояснював, що потерпілому не погрожував, не вчинював
заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_5, знаходився на задньому
пасажирському сидінні, сів за кермо автомобіля вже в іншій області на прохання
ОСОБА_4., який був
дуже п'яний.

Засуджений
ОСОБА_4. в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, за який його
засуджено визнав повністю, пояснював, що з потерпілим познайомився в барі,

де ОСОБА_5 пригощав
його горілкою, після чого поїхали на автомобілі потерпілого до ОСОБА_6, а потім
до сестри ОСОБА_5а. По дорозі вони зустріли ОСОБА_1 і разом, за пропозицією потерпілого поїхали в с Вікнено на уху,
де вживали спиртні напої із знайомими потерпілого. Коли вони повертались, то
він за згодою ОСОБА_5а сів за кермо автомобіля, ОСОБА_5 сів на переднє
пасажирське сидіння, а
ОСОБА_1 та ОСОБА_6 сиділи позаду. По дорозі в с. Бандурово ОСОБА_5 попросив
зупинитись і вийшов з автомобіля, а вони поїхали в м. Одесу і він попросив
сісти за кермо ОСОБА_1,
так як був п'яний, в м. Одесі їх затримали працівники міліції.

Потерпілий
ОСОБА_5 І.А. давав пояснення про те, що ОСОБА_4 погрожував йому фізичною
розправою, ОСОБА_1 та ОСОБА_6
йому не погрожували, але він вважав, що вони разом хотіли заволодіти
автомобілем. Дійсно він сам запросив їх на ставок, де відбувалась зустріч його
однокласників.

Свідок
ОСОБА_6 пояснював, що дійсно на автомобілі ОСОБА_5а за його пропозицією їздили
на ставок, де відпочивали однокласники потерпілого, до цього вони по дорозі
підібрали ОСОБА_1. Коли вони
повертались, то за згодою ОСОБА_5а автомобілем керував ОСОБА_4, він з ОСОБА_1ом сиділи позаду,
він не чув погроз зі сторони ОСОБА_4 чи ОСОБА_1,
потім заснув.

На
підставі викладеного колегія суддів вважає, що обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України грунтується тільки на припущеннях
потерпілого, який суб'єктивно вважав зговір ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на
заволодіння його автомобілем.

Ні
потерпілий, ні засуджені, ні свідок ОСОБА_6 не вказували про те, що ОСОБА_1 погрожував
ОСОБА_5 насильством з метою заволодіння автомобілем.

Сам факт
того, що ОСОБА_1 керував
автомобілем потерпілого на території іншої області не є його безсумнівним
доказом у вчиненні злочину, за який його засуджено.

Разом з
тим, знаючи, що ОСОБА_4. заволодів автомобілем потерпілого, ОСОБА_1 через деякий час
сів за кермо цього автомобіля, його дії слід кваліфікувати по ст. 396 КК
України, а тому дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати по ст.289 ч. 1 КК України.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, колегія судців -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
заступника прокурора Гайворонського району Кіровоградської області, засудженого
ОСОБА_1 та
адвоката ОСОБА_2 в його інтересах, захисника ОСОБА_3. задовольнити частково.

Вирок
Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26 січня 2007 року
відносно ОСОБА_4. та ОСОБА_1
змінити.

ОСОБА_4
вважати засудженим по ст. 289 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі.

На
підставі ст.75 КК України ОСОБА_4. звільнити від відбування призначеного
покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

На
підставі ст. 76 КК України зобов'язати його не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти ці органи про зміну місця проживання і роботи та періодично
з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_1 вважати
засудженим по ст. 396 КК України до 2 років позбавлення волі.

На
підставі ст.71 КК України остаточно призначити ОСОБА_1. покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового
приєднання невідбутого покарання, призначеного за попереднім вироком, у вигляді
позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними
засобами строком на 3 роки.

На
підставі ст.75 КК України ОСОБА_1
звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 3 роки.

На
підставі ст. 76 КК .України
зобов'язати його не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну
місця проживання і роботи та періодично з'являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу відносно ОСОБА_1.
скасувати, звільнивши його з-під варти з залу суду негайно.

В решті
вирок залишити без змін.