Справа № 557/745/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(про розгляд скарги на постанову про закриття кримінального провадження )
09 липня 2015 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі :
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю :
прокурора ОСОБА_3
заявниці ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Гощанського РВ УМВС України в Рівненській області від 20.03.2015 року про закриття кримінального провадження за № 0000593 від 13.12.2013 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,
ВСТАНОВИВ:
30.06.2015 року до суду звернулася із скаргою ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження.
У скарзі ОСОБА_4 посилається на те, що 13.12.2013 року за її письмовою заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000593 від 13.12.2013 року були внесені відомості за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. Як на підставу вчинення злочину вона покликалася на те, що ОСОБА_5 тривалий час умисно не виконує рішення Корецького районного суду Рівненської області від 27.03.2013 року щодо відшкодування завданої їй моральної шкоди в розмірі 1500 гривень.
Проте, 20.03.2015 року слідчим СВ Гощанського РВ УМВС України в Рівненській області лейтенантом міліції ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000593 від 13.12.2013 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Про існування наведеної постанови їй стало відомо після неодноразових звернень до правоохоронних органів з проханням надати копію оскаржуваного рішення слідчого. Як наслідок лише 18.06.2015 року вона отримала спірну постанову, яка була надіслана конвертом разом із супровідним листом. У зв`язку із тим, що раніше копію оскаржуваного рішення вона не отримувала, то вважає, що строк подання скарги не пропущено.
ОСОБА_4 , посилаючись на ч.1 ст. 304 КПК України, вказує на те, що як вбачається із оскаржуваного рішення слідчого, він посилається на те, що з пояснень, наданих ОСОБА_5 , вбачається, що вона не має постійного заробітку. Так само вона не має умислу на невиконання судового рішення. При цьому, ОСОБА_5 зазначила, що на даний момент відшкодувала для неї більшу частину вказаної суми та у подальшому по мірі можливості відшкодує решту суми. Крім того, слідчий вказує, що рішення суду, що підлягає виконанню, має набрати законної сили. Відтак, слідчий прийшов до висновку, що дії ОСОБА_5 не пов`язані з умисним невиконанням рішення суду, що свідчить про відсутність у її діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Натомість із законністю рішення слідчого погодитися не можна, оскільки пояснення ОСОБА_5 з приводу того, що вона сплатила їй значну суму коштів за вказаним рішенням суду не може бути доказом по справі. Слідчим не було з`ясовано належними та допустимими доказами факт часткового відшкодування моральної шкоди.
Так, за матеріалами кримінального провадження достовірно вбачається, що борг виник ще з 27.03.2013 року, тобто два роки назад, а сума не є значною у розумінні закону. Дані обставини не були взяті до уваги слідством, що передчасно прийняло рішення про закриття кримінального провадження. Поряд з тим, по вказаному кримінальному провадженні не було допитано державного виконавця, що здійснював примусове виконання рішення суду та вживав всіх заходів, передбачених законом для його виконання. Слідство проведено по вказаному кримінальному правопорушенні поверхово без з`ясування всіх обставин справи, зокрема, витребування матеріалів виконавчого провадження. Поряд з тим, при ухваленні рішення слідчим не було враховано того, що боржник крім того має неофіційний заробіток, тому що тривалий час працює без офіційного оформлення трудових відносин.
Таким чином, боржник ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів, до теперішнього часу наведене рішення суду не виконує та ухиляється від його виконання, хоча мала та має реальну можливість його виконати. Поряд з тим, не можна погодитися із позицією слідчого, що рішення суду має набрати законної сили і нібито таких даних немає у справі, оскільки рішення Корецького районного суду Рівненської області ще 16 травня 2013 року набрало законної сили після залишення його без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області. Проте, вказані обставини не були предметом ретельної перевірки органів досудового розслідування, що вказує на незаконність процесуального рішення слідчого.
ОСОБА_4 просить: - скасувати постанову слідчого СВ Гощанського РВ УМВС України в Рівненській області лейтенанта міліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000593 від 13.12.2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України; - зобов`язати слідчого СВ Гощанського РВ УМВС України в Рівненській області лейтенанта міліції ОСОБА_6 продовжити проводити досудове розслідування по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000593 від 13.12.2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримала повністю, з викладених у ній підстав. Вказала, що слідчим не проведено всіх необхідних заходів з метою встановлення всіх обставин, що мають значення по справі. Просить скаргу задовольнити.
Прокурор заперечував щодо задоволення скарги, вказавши на те, що між сторонами існують цивільно-правові зобов`язання, в межах виконавчого провадження, було повно і об`єктивно досліджено фактичні обставини, що мають значення для кримінального провадження та обґрунтовано винесено постанову про закриття кримінального провадження, просить скаргу відхилити.
Заслухавши пояснення ОСОБА_4 , прокурора, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
У відповідності до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
ОСОБА_4 посилається на те, що оскаржувану постанову вона отримала 18.06.2015 року, скаргу на постанову подала 25.06.2015 року. За таких обставин суд вважає, що не пропущено 10-денний строк на її оскарження, встановлений ч.1 ст. 304 КПК України.

Згідно п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.3 ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
ОСОБА_4 посилається на те, що слідчий не провів низки слідчих дій, які мають значення для об`єктивного розслідування даного кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, що і було об`єктивно встановлено в судовому засіданні, постанова слідчого СВ Гощанського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_6 винесена уповноваженою особою з дотриманням положень ст.110 КПК України, слідчий з`ясував фактичні обставини подій, які є предметом розслідування, вжив заходів забезпечення кримінального провадження з метою повного та неупередженого розслідування, провів низку процесуальних дій, долучено до матеріалів кримінального провадження інші докази, що мають значення до справи .
Однак, суд вважає, що слідчим проведено не всі слідчі дії, на які вказувалося в постанові старшого прокурора ОСОБА_7 про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 24.03.2013 року, не виконано вказівки старшого прокурора ОСОБА_8 у кримінальному провадженні від 25.01.2014 року та не виконано доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих дій (в порядку п.3 ч.2 ст. 40 КПК України) від 27.01.2015 року, а саме : не долучено належним чином завірені копії судових рішень, які мають значення для даного кримінального провадження та зазначені в постанові про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 24.03.2013 року, не витребувано та не долучено документи виконавчого провадження, отримані за результатами проведення виконавчих дій, не встановлено суми, які виплачено для ОСОБА_4 та суму заборгованості по виконанню рішення Корецького районного суду, не допитано заявницю ОСОБА_4 з приводу обставин кримінального провадження, повторно не допитано державного виконавця відділу ДВС Гощанського РУЮ з приводу вчинення виконавчих дій та відомих йому фактів ухилення ОСОБА_5 від виконання рішення суду, не витребувано документи та інформацію про стан проведення виконавчих дій щодо виконання судового рішення на користь ОСОБА_4 з відділу ДВС Гощанського РУЮ, не встановлено та не допитано в якості свідків сусідів ОСОБА_5 з приводу того, чи працює вона та чи отримує доходи, крім того, не виконано доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій від 27.01.2015 року.
З огляду на викладене приходжу до висновку, що слідчим СВ Гощанського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_6 при винесенні постанови від 20.03.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000593 від 13.12.2013 року не дотримано вимог ст. ст.7, 9 КПК України, а тому прийняте ним рішення є передчасним.
Керуючись ст.ст. 7, 9 , 284 , 303 ,304 , 306 , 307, 309 КПК України,
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Гощанського РВ УМВС України в Рівненській області від 20.03.2015 року про закриття кримінального провадження за № 0000593 від 13.12.2013 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Гощанського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_6 від 20.03.2015 року про закриття кримінального провадження за № 0000593 від 13.12.2013 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.
Матеріали кримінального провадження направити прокурору Гощанського району для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1