Справа № 128/4517/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2013 року
м. Вінниця

Вінницький районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді
Васильєвої Т.Ю.,

при секретарі Шевчук О.В.,

з участю сторін кримінального
провадження:

прокурора Гантимурової Н.В.,
потерпілого ОСОБА_1, підозрюваної
ОСОБА_2, захисника
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Вінниці кримінальне
провадження, внесене до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0001308 від ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та
жительки АДРЕСА_1, українки, громадянки
України, з середньою освітою, вдови, не
працюючої (перебуває у відпусті по
догляду за дітьми), раніше не судимої,

за підозрою у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 124 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, перебуваючи в шлюбі
з ОСОБА_4, проживала в будинку своєї
матері за адресою: АДРЕСА_1. Під час
спільного проживання ОСОБА_4,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, неодноразово вчиняв сварки з
дружиною ОСОБА_2, завдавав їй фізичного
болю та страждання. 02.08.2013 року біля 20
год. 50 хв., ОСОБА_4, прийшовши до місця
свого проживання, яке розташоване за
вищевказаною адресою, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, почав
словесно погрожувати ОСОБА_2 фізичною
розправою та ображати її нецензурними
висловлюваннями та з метою завдання
шкоди її здоров'ю, почав рухатися у її
напрямку. З метою захисту власного
життя та здоров'я, оскільки своїми
діями та висловлюваннями ОСОБА_4
викликав у неї реальну загрозу її життю
та здоров'ю, маючи при цьому можливість
відвернути чи припинити посягання
останнього із заподіянням явно меншої
шкоди і усвідомлюючи наявність такої
можливості, забігла на кухню, де,
намагаючись закрити за собою двері, з
метою захисту свого життя та здоров'я
від посягань ОСОБА_4, який проти волі
останньої силою відкрив двері кухні та
зайшов за нею, не маючи умислу на
позбавлення життя останнього, з метою
захисту власного життя, схопила зі
столу кухонного ножа та нанесла ОСОБА_4
один удар зверху в низ по тулубу, в
результаті чого спричинила тілесні
ушкодження у вигляді проникаючого
сліпого колото-різаного поранення
лівої половини грудної клітки з
пошкодженням легені, яке згідно
висновку експерта № 589 від 3 - 19 серпня
2013 року належить до тяжких тілесних
ушкоджень за ознакою небезпеки для
життя. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 від
отриманих тілесних ушкоджень помер у
Вороновицькій лікарні під час надання
йому медичної допомоги. Згідно
висновку експерта № 589 від 3-19 серпня 2013
року причиною смерті є проникаюче
сліпе колото-різане поранення лівої
половини грудної клітки з пошкодженням
легені, яке супроводжувалось гострою
масивною крововтратою у ліву
плевральну порожнину назовні
(гіповолемічним шоком).

Вказані дії ОСОБА_2 кваліфікуються за
ст. 124 КК України, тобто, умисне
заподіяння тілесних ушкоджень, вчинене
у разі перевищення меж необхідної
оборони.

Обвинувальний акт по даному
кримінальному провадженні надійшов до
суду з угодою про примирення від 29
серпня 2013 року, укладеною між
потерпілим ОСОБА_1 та підозрюваною
ОСОБА_2.

Відповідно до зазначеної угоди ОСОБА_2
беззастережно визнала свою
винуватість у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 124 КК
України. Також вказаною угодою сторони
погодили покарання ОСОБА_2 у виді 200
(двохсот) годин громадських робіт.
Цивільний позов потерпілою стороною не
заявлявся. В угоді про примирення
потерпілий зазначив про повне
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, що підтвердив в
судовому засіданні.

Враховуючи викладене, вивчивши надані
матеріали угоди про примирення між
потерпілим і обвинуваченим, вислухавши
думку прокурора, який підтримав вимогу
про затвердження даної угоди про
примирення, думку потерпілого та
обвинуваченої, які просили затвердити
надану суду угоду про примирення, суд
дійшов до наступного висновку.

Відповідно ст. 468 КПК України у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода про примирення між
потерпілим та обвинуваченим. Згідно ч. 3
ст. 469 КПК України угода про примирення
між потерпілим та обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості та у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення.

Так злочин, який вчинила обвинувачена
ОСОБА_2, відповідно ст. 12 КК України є
злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з'ясовано, що
обвинувачена ОСОБА_2 цілком розуміє
права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК
України, наслідки укладення та
затвердження угоди про примирення,
передбачені ч.1 ст. 473 КПК України,
характер обвинувачення, вид покарання,
а також інші заходи, які будуть
застосовані до неї у разі затвердження
даної угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування
сторін кримінального провадження
переконався, що укладення угоди
сторонами є добровільним, тобто не є
наслідком застосування насильства,
примусу, погроз або наслідком обіцянок
чи дій будь-яких обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді. При цьому судом
з'ясовано, що обвинувачена ОСОБА_2
повністю усвідомлює зміст укладеної з
потерпілим угоди про примирення,
характер обвинувачення, щодо якого
визнає себе винуватою, розуміє свої
права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а
також наслідки укладення, затвердження
даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК
України, та наслідки її невиконання,
передбачені ст. 476 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_1 цілком розуміє
наслідки укладення та затвердження
угоди про примирення, передбачені п. 2 ч.
1 ст. 473 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної
угоди відповідають вимогам КПК України
та КК України, не порушують права,
свободи та інтереси сторін або інших
осіб.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість затвердження
угоди про примирення потерпілого
ОСОБА_1 з обвинуваченою ОСОБА_2 і
призначення останній узгодженої
сторонами кримінального провадження
міри покарання.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 314, 373, 374, 471, 473, 474, 475 КПК України,
суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення між
потерпілим ОСОБА_1 та обвинуваченою
ОСОБА_2.

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 124 КК
України, та призначити узгоджене
сторонами покарання у виді 200 (двохсот)
годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький районний суд
Вінницької області протягом 30 днів з
дня його проголошення з підстав,
передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: