У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
пр. № 1-кс/759/3430/15

ун. № 759/12105/15-к

03 серпня 2015 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 , прокурора прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника (адвоката) ОСОБА_6 , розглянувши клопотання подане старшим слідчим СВ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_7 , яке погоджене зі старшим прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0007529 від 01.08.2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ :
03.08.2015 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 , яке погоджене зі старшим прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 , 01.08.2015, приблизно в 04 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території туристичного комплексу «Пролісок», розташованого по пр. Перемоги, 139 в м. Києві, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, застосовуючи предмет, схожий на вогнепальну зброю, з маркуванням «АКМ МП УОС, кал. 7,62 мм, № НОМЕР_1 », вчинив хуліганські дії.

Так, ОСОБА_5 , приблизно в 04 години, 01.08.2015, знаходячись на території туристичного комплексу «Пролісок», розташованого по пр. Перемоги, 139 в м. Києві, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та маючи при собі предмет, схожий на вогнепальну зброю, з маркування «АКМ МП УОС, кал. 7,62 мм, № НОМЕР_1 », грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загально прийнятими принципами поведінки в суспільстві, почав здійснювати постріли, в той час як поряд з ним на території вказаного комплексу знаходились перехожі громадяни, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , внаслідок чого виникла загроза життю та здоров`ю останніх, а також порушення тиші в нічний час.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Луцьк, освіта середня, одружений, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

який 01.08.2015 о 16 годині 10 хвилин був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

01.08.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

В судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали клопотання.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, характеризуючи підозрюваного виключно позитивно.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими слідчий та прокурор обґрунтовували доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, про відсутність правових підстав для задоволення клопотання, щодо тримання під вартою підозрюваного та вважає за необхідне застосувати до нього більш м`які запобіжні заходи, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вченні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, в клопотанні не наведено достатніх підстав вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Подане клопотання є формальним без зазначення будь-яких доводів і без посилання на докази, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти таким ризикам.

Встановлено, що підозрюваний не чинить перешкод слідству, надає свідчення, що свідчить про співпрацю підозрюваного зі слідством, не переховувався від слідства.

Поведінка підозрюваного не дає підстав вважати, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а слідчим і прокурором протилежного не наведено.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам статті 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання); у випадку недотримання слідчим, прокурором вимог статті 184 КПК України слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.

У справі «Луценко проти України» Європейський суд з прав людини у остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року в пункті 62 зазначив: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у зазначеному вище положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04).

Статті 183-184 КПК України покладають саме на прокурора обов`язок обґрунтовувати наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також доводити, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Проте, в порушення процесуальних норм в клопотанні вказане не доведено. Доводи прокурора зводяться виключно до припущень, що не може слугувати підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги вищевикладене, відсутні підстави обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурор не довів наявності таких підстав.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, який може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а тому вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Окрім цього, відповідно до норм ст. 181 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами статей 131, 132, 176 178, 181, 183, 184, 193, 194, 195, 196, 197, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання поданого старшим слідчим СВ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_7 , яке погоджене зі старшим прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_8 внесеного у кримінальному провадженні №0007529 від 01.08.2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України - відмовити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло та із застосуванням електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі зобов`язання: 1) прибувати до слідчого СВ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві, прокурора та суду за першою вимогою; 2) заборонити цілодобово залишати місце проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на органи внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді діє 60 днів до 29.09.2015 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_11

Копію цієї ухвали мені вручено 03.08.2015 року

о __ год. __ хв.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

підозрюваний ОСОБА_5 ______________