У Х В а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Синявського О.Г.,

суддів

Коротких О.А., Таран Т.С.,

за участю прокурора

Колесніченка О.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 20 травня 2008 року кримінальну
справу за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1. на судові рішення щодо
ОСОБА_2.,

в
с т а н о в и л а :

вироком Євпаторійського
міського суду Автономної Республіки Крим від 14 грудня 2006 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
судимого 22.06.1999 року за ст. 17

ч. 2 ст.
140 КК України на три роки

позбавлення волі, із
застосуванням ст. 46-1 КК

України на
два роки; 25.02.2002 року

за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 року), за ч. 3 ст. 185
КК України (2001 року) на чотири роки
і шість місяців
позбавлення волі,

засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк два роки,
за ч. 4 ст. 296 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 70 КК України
за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_2. визначено остаточне покарання
позбавлення волі на строк чотири роки і шість місяців.

Ухвалою апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 27 лютого 2007 року вирок щодо ОСОБА_2. залишено
без зміни.

ОСОБА_2. визнано винним у
тому, що він 2 листопада 2006 року у період часу приблизно з 14 год. до 14 год.
30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, на даху АДРЕСА_1, у тайнику
взяв обріз мисливської рушниці та три патрони до нього. З метою помсти щодо
осіб, які його побили пішов на
перехрестя вул. 9-го Травня та вул. Полтавської в м. Євпаторії у пошуках вказаних осіб без передбаченого
законом дозволу носив обріз мисливської рушниці. Проте, їх не знайшов і біля
будинку № 83 по вул. Чапаєва в м. Євпаторії грубо порушуючи громадський порядок
з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою
зухвалістю із застосуванням вогнепальної зброї, підійшов до ОСОБА_3., який
стояв біля комп'ютерного клуба, що в цьому будинку безпричинно вчинив постріл
із вказаного обрізу у повітря. Після того направився до буд. № 81 по вул.
Чапаєва в м. Євпаторії, де недалеко від багатоповерхових будинків вчинив ще два
постріли у повітря.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1.
вказує на те, що суд необґрунтовано кваліфікував дії засудженого за ч. 4 ст.
296 КК України, оскільки жодних дій направлених на вчинення хуліганства щодо
потерпілого ОСОБА_3. із застосуванням вогнепальної зброї у нього не було, а
висновок суду ґрунтується на суперечливих показаннях потерпілого. Просить
судові рішення щодо ОСОБА_2. в частині його засудження за ч. 4 ст. 296 КК
України скасувати, а справу закрити, а за ч. 1 ст. 263 КК України пом'якшити
призначене покарання.

Дії за ч. 1 ст. 263 КК України у
касаційній скарзі захисника ОСОБА_1. не оскаржуються.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку
прокурора Колесніченка О.В., який просив касаційну скаргу захисника ОСОБА_1.
задовольнити частково, а вирок змінити, перекваліфікувавши дії ОСОБА_2. з ч. 4
ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 296 КК України та пом'якшити призначене йому
покарання до двох років шести місяців позбавлення волі, а також у порядку ст.
395 КПК України із вступної частини вироку виключити посилання суду про судимість ОСОБА_2. за вироком від 22 червня
1999 року, перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про винуватість
ОСОБА_2. у вчиненні хуліганства, ґрунтується на доказах, зібраних у
встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, належно
оцінених судом, і є обґрунтованим.

Як убачається з показань
засудженого ОСОБА_2. він підтверджував, що вдень 2 листопада 2006 року на вул.
Чапаєва в м. Євпаторії він, не знайшовши осіб, які його побили, тричі з обрізу
стріляв у повітря.

Згідно з показаннями
потерпілого ОСОБА_3. 2 листопада 2006 року близько 14 год. 15 хв. засуджений,
перебуваючи неподалік від нього біля буд. № 83 по вул. Чапаєва 83 у м.
Євпаторії вистрілив з обрізу в повітря.

Так, свідок ОСОБА_4. підтвердив, що 2 листопада 2006 року близько
14 год. 15 хв., він отримав від чергового Євпаторійського ГУВС повідомлення про
те, що на вул. Чапаєва у м. Євпаторії, біля магазину «Джем» невідомий стріляє з
вогнепальної зброї. Коли він разом з ОСОБА_5. та ОСОБА_6. прибули за вказаною
адресою, то побачили, ОСОБА_2. у якого в руках був обріз мисливської зброї.

Аналогічні показання також дав і свідок ОСОБА_5.

Ці
показання повністю узгоджуються з даними протоколів огляду місця події, згідно
з яким у подвір'ї будинку № 81 по вул. Чапаєва в м. Євпаторії було вилучено
обріз мисливської рушниці, яка за висновком судово-балістичної експертизи є
вогнепальною зброєю, явкою з повинною від 2 листопада 2006 року відповідно до
якої ОСОБА_2. розповів про обставини за
яких він стріляв із обрізу.

Сукупність цих та інших
зібраних досудовим слідством та досліджених у судовому засіданні доказів
переконливо свідчать про вчинення засудженим грубого порушення громадського
порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою
зухвалістю.

Доводи касаційної скарги
захисника про відсутність у діях засудженого ознак злочину, передбаченого ст.
263 КК України, є безпідставними і спростовується доказами вказаними у вироку,
з наведенням судом відповідних мотивів, з якими погоджується й колегія суддів.

Разом із тим, кваліфікуючи
хуліганські дії ОСОБА_2. за ч. 4 ст. 296 КК України за кваліфікуючою ознакою
вчинення із застосуванням вогнепальної зброї, суд допустився помилки, оскільки
вказана кваліфікуюча ознака хуліганства має місце лише в тих випадках, коли
винний за допомогою зброї заподіяв чи
намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли створював реальну загрозу для
життя чи здоров'я громадян.

Як видно з вироку, при
формулюванні обвинувачення визнаного доведеним, суд у мотивувальній частині
вироку вказав, що ОСОБА_2. діючи з хуліганських спонукань підійшов до ОСОБА_3.
та безпричинно вчинив постріл із обрізу мисливської зброї у повітря. Таке ж
обвинувачення пред'являлося засудженому й на досудовому слідстві.

Отже, із матеріалів справи не
вбачається, що ОСОБА_2. за допомогою вогнепальної зброї намагався заподіяти
тілесні ушкодження чи створював реальну загрозу для життя та здоров'я громадян
у тому числі й потерпілого ОСОБА_3.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що дії ОСОБА_2. необхідно перекваліфікувати з ч. 4 ст. 296 КК України
на ч. 1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського
порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалася особливою
зухвалістю.

Відповідно до висновку
судово-медичної експертизи від 2 листопада 2006 року ОСОБА_2. перебував у стані
алкогольного сп'яніння. Про те, що під час вчинення злочинів він перебував у
стані алкогольного сп'яніння не заперечував і сам ОСОБА_2.

Як убачається з постанови про
притягнення ОСОБА_2. в якості обвинуваченого, а також з обвинувального
висновку, органами досудового слідства вказувалося про те, що засуджений скоював хуліганство в стані алкогольного
сп'яніння (а.с. 40,80)., а тому колегія суддів вважає безпідставними доводи
касаційної скарги про необґрунтоване визнання судом обставини, що обтяжує покарання, вчинення
хуліганства у стані алкогольного сп'яніння.

Разом з тим, судом у вступній
частині вироку необґрунтовано вказано, що ОСОБА_2. раніше судимий
Роздольненським районним судом АР Крим від 22 червня 1999 року, оскільки, як
видно з матеріалів справи, 22 червня 1999 року ОСОБА_2. був засуджений вказаним
вироком за ст. 17, ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року до позбавлення волі на
строк три роки, а підставі ст. 46-1 КК України 1960 року від відбування
покарання звільнений з відстрочкою виконання вироку на два роки. Нового злочину
він за цей час не вчиняв, а рішення про звільнення його від покарання не
скасовувалося. Отже, відповідно до ст.
55 КК України 1960 року судимість ОСОБА_2. за вказаним вироком погашена. За
таких обставин, у порядку ст. 395 КПК України зазначене посилання підлягає
виключенню з вступної частини вироку.

Апеляційний суд на допущені
судом першої інстанції порушення уваги не звернув, у зв'язку з чим судові
рішення щодо ОСОБА_2. підлягають зміні, а дії засудженого перекваліфікації з ч.
4 ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 296 КК України.

У зв'язку із застосуванням
кримінального закону, який передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин,
колегія суддів вважає за необхідне пом'якшити призначене ОСОБА_2. покарання.

Керуючись ст. ст. 394-396 КПК
України колегія суддів, -

у х в а л
и л а :

касаційну скаргу захисника
ОСОБА_1. задовольнити частково.

Вирок Євпаторійського
міського суду Автономної Республіки Крим від 14 грудня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 27 лютого 2007 року щодо
ОСОБА_2 змінити.

Перекваліфікувати його дії з ч.
4 ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому за цим
законом покарання у виді обмеження волі на строк два роки і шість місяців.

На підставі ст. 70 КК України,
за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України та ч. 1 ст. 296 КК
України, шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_2. визначити
остаточне покарання позбавлення волі на строк два роки і шість місяців.

В порядку ст. 395 КПК України
виключити з вступної частини вироку посилання суду про судимість ОСОБА_2. за
вироком Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим від 22
червня 1999 року.

У решті вирок залишити без
зміни.

судді:

Синявський О.Г.
Коротких О.А. Таран
Т.С.