Справа № 128/546/15-к
Наглядове провадження №11-кп/772/323/2015
Головуючий в суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1

У Х В А Л А
іменем України
10 квітня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 діючого в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 03 березня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого про заміну невідбутого покарання більш м`яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:
- 13 липня 2012 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч.2, ст. 186 ч.2, ст. 187 ч.1 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03 березня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутого покарання більш м`яким.
Мотивуючи прийняте рішення суд вказав, що ОСОБА_8 не став на шлях виправлення, оскільки має 12 дисциплінарних стягнень та невелика кількість заохочень, які отримані за незначний період в 2 місяці, що не свідчить про виправлення його життєвої позиції в позитивний бік.
В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 діючого в інтересах засудженого ОСОБА_8 ставиться питання про скасування ухвали суду. Просить задоволити клопотання засудженого про заміну невідбутого покарання більш м`яким. Апеляційна скарга мотивована тим, що відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_8 суд не врахував, що з характеристики виданої адміністрацією СВК №81 вбачається, що від останнього стягнення накладеного на ОСОБА_8 до його заохочення пройшло більше року, крім того ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці довів, що він виправився за, що і був заохочений.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 діючий в інтересах засудженого ОСОБА_8 та засуджений ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити з підстав, наведених в ній.
Прокурор ОСОБА_6 при вирішенні питання поклався на розсуд суду, проте вважє ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Як убачається з матеріалів судового провадження та ухвали, висновки суду щодо відсутності обставин, що свідчать про виправлення і перевиховання засудженого ОСОБА_8 є обґрунтованими.
Так, вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 липня 2012 року ОСОБА_8 був засуджений за ст. 185 ч.2, ст. 186 ч.2, ст. 187 ч.1 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі. Згідно цього ж вироку засуджений вчинив злочин в період коли попереднім вироком судимість не знята та не погашена, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, вчинив декілька злочинів.
Згідно матеріалів провадження право на заміну невідбутої частини більш м`яким засуджений ОСОБА_8 набув після відбуття ? строку покарання, а саме після 08.12.2013 року. За протоколом №26 від 13.12.2013 року Спостережною комісією при ВРДА у застосуванні ст. 82 КК України було відмовлено, як особі, яка не стала на шлях виправлення.
Умовно-достроковому звільненню за формальними ознаками засуджений ОСОБА_8 підпадав після відбуття ? строку покарання, а саме з 08.10.2014 року. У застосуванні ст. 81 КК України засудженому було відмовлено Спостережною комісією при ВРДА, як особі, яка не стала на шлях виправлення.
Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
При цьому положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка та ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
Тому при вирішенні цього питання слід враховувати поведінку особи під час усього терміну відбування покарання.
З ухвали суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_8 за час відбування покарання 12 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них 4 рази отримував дисциплінарне стягнення у вигляді ДІЗО та 4 рази отримував сувору догану і лише з жовтня 2014 року змінив поведінку на краще за що отримав 2 заохочення.
Хоча зазначені порушення режиму погашені в установленому порядку за спливом строку, проте поведінка ОСОБА_8 не свідчить про те, що він став на шлях виправлення.
За таких обставин суд дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_8 не став на шлях виправлення, через що відсутні підстави для заміни невідбутого покарання більш м`яким.
Під час розгляду клопотання засудженого не було допущено істотних порушень кримінального процесуального закону, через що суд не вбачає підстав для скасування чи зміни судового рішення.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 414, 420 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 03 березня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутого покарання більш м`яким залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.
Судді: