Справа № 1-59/2008 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11
серпня 2008 року м.
Новомиргород

Новомиргородський
районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві ХИМЕНКО І.І.,

за участю: прокурора БЛАЖКА А.П., представника
потерпілого Р., захисника підсудного - адвоката ОСОБА_1., розглянувши у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню

Л., і року
народження, уродженця та мешканця с. К., Н. району Кіровоградської області,
українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою,
пенсіонера, раніше несудимого, невійськовозобов'язаного, неодруженого, який
утриманців не має і проживає по вул. Г.,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК
України,

В С Т А Н О В И В :

суд визнав
доведеним, що Л. завдав умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне
ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть
потерпілого Х., за таких обставин.

14 вересня 2007
року близько 18 години підсудний Л., на ґрунті особистих неприязних стосунків,
із помсти, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння на подвір'ї
домоволодіння, що розташоване по вул. Г., у с. К., Н. району Кіровоградської
області, у будинку якого вони перед цим разом з потерпілим розпивали спиртні
напої, розлютившись, що той ударив його по нозі, умисно став бити його головою,
кулаками, ногами загалом не менше 17 разів та невстановленим досудовим
слідством твердим предметом, що має колючі властивості, загалом не менше 5
ударів у різні частини тіла. При цьому він ставав обома ногами на шию та голову
Х., бив ногами в область голови і шиї.

Побачивши, що Х.
утратив свідомість, підсудний заніс його до будинку і залишив у безпорадному
стані на підлозі.

Того ж дня,
14.09.2007 р., увечері він виявив, що потерпілий помер на місці події, і
повідомив про наслідки свого вчинку мешканцям села.

Внаслідок
зазначеного насильства Л. заподіяв Х. тілесні ушкодження у вигляді:

закритої
черепно-мозкової травми: крововиливів обличчя, рани верхньої повіки лівого ока,
саден носа, крововиливів у м'які тканини скроневої області голови, під м'які
мозкові оболонки, що відносяться до категорії тяжких як небезпечних для життя в
момент їх спричинення та внаслідок яких настала смерть Х.;

рани обличчя,
травматичного вивиху 1-го зуба зліва на нижній щелепі, рани шиї з крововиливами
в області пошкоджень, синця в області грудей, саден грудей, живота, які у живих
осіб відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Висновки суду
про винуватість підсудного у вчиненні інкримінованого злочину ґрунтуються на
доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи: показаннях
підсудного, представника потерпілого, свідків, висновках експерта, протоколах
слідчих дій та інших документах.

Підсудний Л.
вину у скоєнні вище зазначеного злочину під час судового слідства визнав
частково і пояснив, що він справді винний у смерті Х., бо іншої сторонньої
особи того вечора удома не було. Проте стверджує, що взагалі не пам'ятає
обставин події через стан алкогольного сп'яніння.

Суд критично
відноситься до показань підсудного, оскільки у ході досудового слідства Л.
повністю визнав себе винним у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень та смерті
Х., що підтверджується протоколами його допиту в якості підозрюваного
20.09.2007 р. та обвинуваченого 27.09.2007 р. і 29.03.2008 р., у тому числі
двічі у присутності адвоката (а. с. 48-49, 54-55, 67-68, 127).

Окрім цього,
22.09.2007 р. підсудний детально продемонстрував обставини вчинення злочину під
час відтворення обстановки і обставин події у присутності понятих (а. с.
69-72).

Суд також
критично відноситься до показань Л. з приводу випадкового заподіяння смерті
внаслідок падіння потерпілого з висоти власного зросту. Адже за висновком
судово-медичного експерта характер та механізм спричинення тілесних ушкоджень
виключає таку можливість при падінні з висоти власного зросту (а. с. 65-67).

Винуватість
підсудного у вчиненні інкримінованого злочину також підтверджується зібраними у
справі іншими доказами:

Допитаний в ході
судового розгляду справи в якості представника потерпілого Р. пояснив: увечері
14.09.2007 р. підсудний особисто йому повідомив, що когось убив, але не знає
кого саме.

Коли він прийшов
до садиби Х., то знайшов у будинку тіло батька з численними слідами насильства.

Свідок Г. підтвердив
у суді, що особисто заходив до будинку підсудного близько 17 години і бачив там
лише Л. і власного батька. Вони перебували у стані алкогольного сп'яніння і
вели себе доброзичливо, ніяких побоїв на тілі потерпілого не було.

Свідки К., Г.,
Б., О. пояснили, що представник
потерпілого у день пригоди розповів їм про зізнання підсудного в убивстві
батька.

Свідки П., М.,
Б., Ш., О. бачили підсудного та потерпілого біля магазину у стані алкогольного
сп'яніння. Від магазину ті пішли, обіймаючи один одного та співаючи.

Свідки Н., Б.
були присутні під час огляду місця події і особисто переконалися у
відповідності обстановки даному випадку.

Окрім цього,
свідок Н. побачила в руках підсудного якийсь предмет, котрого той викинув і у
подальшому слідчим органам знайти його не вдалося.

Причетність
підсудного до вчинення злочину також підтверджується:

протоколом
огляду місця події від 14.09.2007 р., згідно якому на тілі потерпілого були
виявлені численні тілесні ушкодження, а в помешканні підсудного - сліди крові,
у тому числі на покривалі, мухобійці, яка виготовлена з металевого прута,
підлозі (а. с. 4-5);

протоколом
огляду речових доказів від 04.10.2007 р. (а. с. 73);

протоколом
особистого огляду Л. від 14.09.2007 р., під час якого на одязі та руках
підсудного були виявлені сліди, схожі на кров (а. с. 20);

висновками
експерта за № 728 від 25.10.2007 р., що сліди крові на досліджених об'єктах, у
тому числі одязі і мухобійці підсудного, належать потерпілому і не можуть
походити від підсудного (а. с. 88-90, 92-93);

висновками
амбулаторної судово-психіатричної експертизи за № 612 від 02.10.2007 р., згідно
яким у ході дослідження підсудний розповів, що разом з потерпілим розпили 4
пляшки, стали сваритися і битися, свою вину визнав і жалкував про скоєне (а. с.
82-83);

висновками
судово - медичного експерта за № 73 від 10.12.2007 р. про наявність на тілі
підсудного легких тілесних ушкоджень та за № 1014 від 07.11.2007 р., 26.03.2008
р. про причину смерті потерпілого (а. с. 24-26, 97-98, 110-111).

Оскільки під час
судового слідства підсудний неодноразово змінював власні показання, допускав
суттєві неточності у деталізації події, не міг пояснити причину такої
поведінки, суд вважає, що Л. намагається уникнути кримінальної відповідальності
за скоєне.

В той же час у
ході досудового слідства його показання послідовні, логічні та узгоджуються з
іншими матеріалами справи, у тому числі з показаннями представника потерпілого
Р., понятих, свідків К., Г., Ш., Б., О.,
П., М., Т., А., Н. Тому суд вважає їх правдивими.

Сукупність
вказаних доказів, їх оцінка переконують суд, що Л. завдав умисне тяжке тілесне
ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент
заподіяння, що спричинило смерть потерпілого Х. Тому дії підсудного потрібно
кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України.

При
призначенні міри покарання підсудному за вчинене, суд враховує скоєння тяжкого
злочину, а також особу Л., який досягнув пенсійного віку, утриманців не має,
раніше не засуджувався, за місцем постійного проживання зарекомендував себе
посередньо, зловживає спиртними напоями, страждає на тяжке соматичне
захворювання, за висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи
страждає на розумове зниження, проте є осудним і суд погоджується з такими
результатами дослідження (а. с. 76, 78-79, 82-83, 100-103, 119-122).

Обставиною, що
обтяжує покарання підсудного, суд визнає вчинення злочину в стані сп'яніння (п.
13 ч. 1 ст. 67 КК України).

З урахуванням
викладеного суд вважає неможливим виправлення і перевиховання підсудного без
ізоляції від суспільства, а тому міркує за необхідне обрати покарання у вигляді
позбавлення волі.

20.09.2007 р. Л.
було затримано, а 21.09.2007 р. - за постановою судді Новомиргородського
районного суду - взято під варту (а. с. 48, 57).

27.09.2007 р.
слідчий Н. РВ УМВС Я. змінив запобіжний захід на підписку про невиїзд з
постійного місця проживання (а. с. 59).

Тому згідно
правил ст. 338 КПК України слід зарахувати у термін відбування покарання строк
його затримання в якості підозрюваного з 20 по 21.09.2007 р., а також подальше
тримання під вартою з 21 по 27.09.2007 р.

Відповідно до
ст. 343 КПК України з метою вжиття заходів для забезпечення виконання вироку
суд вважає за потрібне змінити підсудному запобіжний захід на взяття під варту.

Керуючись ст.
ст. 81, 321-324, 338, 343, 349 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Л. визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити
йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

До набрання
вироком законної сили міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд з
постійного місця проживання - змінити на взяття під варту.

Негайно взяти
засудженого під варту у залі судового засідання.

Початок строку
відбування покарання обчислювати з моменту
затримання засудженого Л., тобто із 11 серпня 2008 р.

Зарахувати у
термін відбування покарання строк його затримання в якості підозрюваного з 20
по 21.09.2007 р., тобто одну добу, а також подальше тримання під вартою з 21 по
27.09.2007 р., тобто 6 (шість) діб.

Речові докази,
після набранням вироком законної сили: мухобійку, сорочку, 2 пляшки, склянку,
покривало, одяг потерпілого Х., що знаходяться у кімнаті зберігання речових
доказів Н. РВ УМВС України в Кіровоградській області, - знищити.

Апеляція на
вирок може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через
Новомиргородський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії
вироку.

Головуючий:

суддя С.ЩЕНЮЧЕНКО