Справа № 1п-6-2007p.
ПОСТАНОВА

18 липня
2007 року Староміський
районний суд міста Вінниці

в складі:

головуючого
судді Татаурової
І. М. ,

при
секретарі Сускову
А.О.,

з участю
прокурора Гоменюка
О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Вінниці матеріали кримінальної справи про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Вовчок Немирівського району Вінницької області, українця,
громадянина України, з професійно
- технічною освітою, працюючого водієм в
госпрозрахунковому відокремленому підрозділі №6 міського споживчого товариства
«Причал» м. Вінниці, одруженого,
має двох неповнолітніх дітей,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше не судимого,

за спи 190 Ч.Ч.
1, 2 КК України,

встановив:

ОСОБА_1, обвинувачується в тому, що він,
маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, ввів в оману працівників Барського районного
центру зайнятості Вінницької області та Лівобережного міжрайонного центру
зайнятості у м. Вінниці, в період з 16.02.2004р. по 16.02.2005р.
шахрайським шляхом заволодів грошима в загальній сумі 7 122, 21 грн., якими розпорядився на власний розсуд, внаслідок чого завдав матеріальної шкоди.

Так, в період часу з 26.06.2003р. до
28.10.2004р., ОСОБА_1,
перебуваючи у трудових відносинах з суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_2 згідно трудового договору, зареєстрованого в державній установі -
Лівобережному міжрайонному центрі зайнятості м.
Вінниці за №2854 і знятого з реєстрації 08.11.2004р., з відповідним нарахуванням йому заробітної
плати у розмірі 102, 5 грн., що складає
50% мінімальної щомісячної заробітної плати,
однак переслідуючи намір незаконно отримати допомогу по безробіттю, умисно,
замовчуючи вищенаведену юридично значиму інформацію, 16.02.2004р. звернувся в Барський районний
центр зайнятості Вінницької області (надалі РЦЗ), розташований за адресою: м. Бар,
вул. Островського, 2/1. З метою документального підтвердження
своїх намірів щодо отримання статусу безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю, 23.02.2004р. надав у
вищевказану установу власноручно підписану заяву, бланк якої з типовим друкованим текстом
попередньо отримав в даному РЗЦ із зазначенням відомостей, які не відповідають фактичним даним про
те, що він не є підприємцем, трудовою діяльністю не займається, повідомлення яких мало суттєве значення для
подальшого вирішення питання щодо виплати йому допомоги по безробіттю. Крім
того, задля створення оманливого
враження про те, що на момент звернення
до центру зайнятості він не перебуває у трудових відносинах з суб'єктом
підприємницької діяльності,
ОСОБА_1, користуючись двома
трудовими книгами, в одній із яких
зазначені відомості щодо

перебування
у трудових відносинах з СПД Улановським В. І. згідно вищевказаного трудового
договору, яку він начебто втратив, надав в Барський РЦЗ трудову книгу, серійним номером НОМЕР_1, оформлену від його імені із відсутніми даними
щодо здійснення ним трудової діяльності у вищенаведеного суб'єкта
підприємницької діяльності.

В
результаті вказаних шахрайських дій ОСОБА_1 ,
працівники Барського районного центру зайнятості Вінницької
області, у віданні яких знаходилися
державні кошти і які мали право розпоряджатися ними, добровільно,
яка має уявний характер, оскільки
обумовлена обманом даної особи, надали
йому статус безробітного та призначили допомогу по безробіттю. В період часу з
23.02.2004р. по 10.03.2005р., ОСОБА_1
, незаконно отримав допомогу по
безробіттю в загальній сумі 1 251, 66 грн.,
якими розпорядився на власний розсуд,
внаслідок чого заподіяв центру зайнятості матеріальну шкоду.

Крім
того, ОСОБА_1 , маючи умисел на заволодіння чужими грошовими
коштами через інший центр зайнятості,
шахрайським шляхом, з корисливих
спонукань, 20.02.2004р. змінив своє
місце реєстрації з адреси: АДРЕСА_2 на - АДРЕСА_1.

ОСОБА_1
, умисно замовчуючи юридично значимі
відомості щодо перебування на обліку в Барському районному центрі зайнятості
Вінницької області та отримані допомоги по безробіттю, 02.12.2004р. звернувся в Лівобережний міжрайонний
центр зайнятості, розташований за
адресою: м. Вінниця, вул.
Привокзальна, 28, з метою реєстрації як безробітного.
09.12.2004р. на підставі власноручно підписаної ним і наданої у вищевказану
установу заяви із зазначенням власних намірів щодо надання йому статусу
безробітного з виплатою допомоги по безробіттю,
а також: трудової книги, серійним
номером НОМЕР_2 із зазначенням відомостей своєї трудової діяльності, в тому числі перебування у трудових
відносинах з СПД ОСОБА_2 в період часу з 26.03.2006р. по 28.10.2004р.
ОСОБА_1 отримав статус безробітного.
Цього ж дня, на підставі довідок про
середню заробітну плату нараховану йому суб'єктами підприємницької діяльності
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з попереднього та останнього місця роботи, відповідно,
які являються базовими документами для розрахунку суми виплати
безробітному, і їх обов'язкова наявність
передбачена наказом Міністерства праці та соціальної політики України №307 від
20.11.2000р. «Про затвердження Порядку надання допомоги по безробіттю», які були надані до РЦЗ ОСОБА_1 призначено та розпочато виплату допомоги по
безробіттю, в тому числі 27.01.2005р. -
одноразову допомогу по безробіттю для організації безробітним підприємницької
діяльності.

Таким
чином, ОСОБА_1 , ввівши в оману працівників Лівобережного МРЦЗ
м. Вінниці шахрайським шляхом заволодів
грошима в загальній сумі 5 870, 55
грн., якими розпорядився на власний
розсуд, внаслідок чого заподіяв
матеріальну шкоду.

У
судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 ,
звернувся до суду із заявою про застосування до нього ЗУ «Про амністію»
від 19.04.2007р., оскільки він має на
утриманні двох неповнолітніх дітей. Просить суд звільнити його від кримінальної
відповідальності, а справу про його
обвинувачення закрити.

Вислухавши
думку учасників процесу, дослідивши та
оцінивши матеріали справи, суд приходить
до висновку про задоволення заяви підсудного та застосування до нього акту
амністії з наступних підстав.

Так, згідно ст.
ст. 44, 86 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної
відповідальності у випадках,
передбачених КК України, а також
на підставі закону України про амністію чи акту помилування. Амністія
оголошується ЗУ стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію
особи, які вчинили злочин, можуть бути повністю або частково звільнені
від кримінальної відповідальності чи від покарання.

09.06.2007р.
набув чинності ЗУ «Про
амністію» від 19.04.2007р., де
зазначено:

- в cm. 6 про
необхідність звільнення від кримінальної відповідальності в порядку та

на умовах
визначених Законом України «Про амністію»,
осіб які підпадають під дію

спи
1, кримінальні справи стосовно яких
перебувають у провадженні органів

дізнання, досудового слідства чи суду, але не розглянуті судами або розглянуті, але вироки не набули законної сили, про злочини,
вчиненні до набрання чинності ЗУ
«Про амністію» від 19.04.2007р.;

- в ст. 1 визначено категорію злочинів, які підпадають під дію Закону, а у
пункті б

даної статті
визначено категорію осіб, які підпадають
під дію ЗУ «Про амністію»

19.04.2007р., а саме осіб,
не позбавлених батьківських прав,
які на день набрання

чинності ЗУ «Про амністію» мають
дітей, яким не виповнилося 18
років, або дітей

інвалідів
незалежно від віку.

В даному випадку ОСОБА_1 , є
суб'єктом амністії, тобто підпадає під
дію

ст.
ст. 1 п. б, 6 ЗУ «Про амністію» від 19.04.2007р., просить застосувати до нього акт

амністії; обвинувачується у вчиненні середньої тяжкості злочинів, передбачених cm. 190

ч.ч.1, 2 КК України за які законом передбачено покарання у вигляді
позбавлення волі на

строк до трьох років; за місцем проживання та роботи характеризується з
позитивної

сторони; даний злочин ним було вчинено до набрання законом про амністію
чинності; має

на утриманні неповнолітніх синів - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження
НОМЕР_3 від 11.05.1995р. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3,
що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_4 від 27.02.2004р.

Враховуючи
викладене, суд вважає, що наявні всі підстави для застосування до
підсудного ОСОБА_1 , Закону України «Про
амністію» від 19.04.2007р. звільнивши його від кримінальної відповідальності у
зв'язку із актом амністії, а справа
відносно нього підлягає до закриття.

Суд
зазначає, що відповідно до ст. 5 ЗУ «Про застосування амністії в
Україні» cm. 14 ЗУ «Про амністію» від 19.04.2007р. амністія не
звільняє від обов'язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду.

Цивільний
позов в кримінальній справі не заявлявся у зв'язку із добровільним
відшкодуванням обвинуваченим ОСОБА_1 ,
матеріального збитку, тому суд роз 'яснює, що відповідно до вимог cm. 28 КПК України, особа яка не пред 'явила цивільного позову в кримінальній
справі, має право пред 'явити його в
порядку цивільного судочинства і клопотати про накладення арешту на майно для
забезпечення позову.

Відповідно
до вимог cm.
248 КПК України
при наявності обставин, передбачених cm. б КПК України
суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і
конфіскації майна, а також: вирішує
питання про речові докази.

Керуючись
cm. б
п.4, 248 КПК України, ст.
ст. 44, 86 КК України, ст.
ст. 6, 1 п. б,
9, 10 Закону України «Про
амністію» від 19.04.2007р., Законом
України «Про застосування амністії в Україні»,
суд -

постановив:

ОСОБА_1
звільнити від кримінальної відповідальності в зв 'язку з актом амністії.

Кримінальну справу №1п-б-2007р. про
обвинувачення ОСОБА_1 за cm. 286 ч.1 КК України - закрити.

Речові
докази в справі, які знаходяться в
матеріалах справи, в подальшому
зберігати в кримінальній справі.

Запобіжний
захід відносно ОСОБА_1, у вигляді
«підписка про невиїзд» - скасувати.

На
постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області
протягом 7 діб з моменту її проголошення.