Справа № 381/5301/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/684/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 3 30.07.2015

УХВАЛА
Іменем України
30 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

при секретарі: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, не судимого.

засуджено за ч.1 ст. 115 КК України на 9 років позбавлення волі;

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на відшкодування процесуальних витрат за проведення дактилоскопічної експертизи на користь держави 1 106 (одну тисячу сто шість) грн. 82 коп., 195 (сто дев`яносто п`ять) грн. 56 коп., за проведення судової трасологічної експертизи холодної зброї, та 553 (п`ятсот пятдесят три) грн. 41 коп., за проведення судово - трасологічної експертизи.

Вирішено питання речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, протягом останніх років між ОСОБА_7 та його матір`ю ОСОБА_9 , на підґрунті зловживали першим спиртними напоями, виникли неприязні стосунки, котрі часто переростали в сварки та бійки. 01 вересня 2014 року приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого постійного проживання, в квартирі АДРЕСА_2 , під час чергової сварки з вказаного приводу з ОСОБА_9 , імпульсивно реагуючи на те, що остання після розпивання алкогольних напоїв заборонила йому їх вживати і далі, переслідуючи на ґрунті виниклих між ними стійких неприязних стосунків раптово виниклий умисел на вбивство ОСОБА_9 , вдарив її один раз в область життєво-важливих органів кухонним ножем, який тримав у руці. За таких обставин ОСОБА_7 завдав потерпілій на передній поверхні грудної клітини зліва одну прижиттєву, проникаючу в плевральну порожнину колото-різану рану з ушкодженням серця та розвитком крововтрати, зокрема ушкодженням реберної плеври, осерця, серця (в порожнині серцевої сорочки 400 мл. крові та згортків), тобто умисне тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, внаслідок яких протягом короткого проміжку часу настала смерть потерпілої.

Не погоджуючись з вироком, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить перекваліфікувати його дії на ч.1 ст. 119 КК України. В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає, що в нього не було мотиву та умислу на умисне вбивство. Вказує на те, що він вживав алкогольні напої, які вживати йому небезпечно, та прийняв пігулки по ретровірусній програмі, в зв`язку з захворюванням на ВІЛ СНІД, що й викликало побічні дії. Обставини при яких заподіяв матері тілесні ушкодження не пам`ятає, та стверджує, що вбивати матір не мав наміру.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив судове рішення залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається із матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства ґрунтується на зібраних у справі доказах, які всебічно, повно та об`єктивно перевірені в судовому засіданні і яким суд дав належну юридичну оцінку.

Судом першої інстанції, відповідно до встановлених фактичних обставин кримінального провадження, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що наміру вбивати він не мав є безпідставними, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи та дослідженими під час судового розгляду доказами, зокрема:

-даними з рапорту від 01.09.2014 року, про те, що приблизно о 21 год. 15 хв. зазначеної доби працівниками міліції було отримано телефонне повідомлення від гр. ОСОБА_10 про виявлення трупу ОСОБА_9 в квартирі АДРЕСА_2 , що також узгоджується з показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 (а.с. 3);

-даними з висновків судово-медичного експерта № 196 від 22.10.2014 року, судово-медичного експерта-імунолога № 210 від 13.10.2014 року, де зазначено, що на тілі ОСОБА_9 на передній поверхні грудної клітини зліва була виявлена прижиттєва, завдана гострим предметом, одна проникаюча в плевральну порожнину колото-різана рана з ушкодженням серця та розвитком крововтрати, зокрема ушкодженням реберної плеври, осерця, серця (в порожнині серцевої сорочки 400 мл. крові та згортків), внаслідок яких ОСОБА_9 не могла активно рухатися. Смерть потерпілої, що перебувала у стані середнього алкогольного сп`яніння (в крові 2,49 проміле етилового спирту), була викликана однією проникаючою в грудну клітку зліва колото-різаною раною з ушкодженням серця та розвитком крововтрати. Кров загиблої відноситься до групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В з антигеном Н ізосерологічної системи АВО (а.с. 193-194, 224-225);

-висновками судово-медичного експерта-імунолога № 210 від 13.10.2014 року, судово-медичного експерта-імунолога № 208 від 08.10.2014 року, судово-медичного експерта-цитолога № 164 від 01.10.2014 року, судово-медичного експерта-цитолога № 165 від 03.10.2014 року, а також судового експерта-трасолога № 135 від 14.09.2014 року, згідно яких на вилучених у обвинуваченого ОСОБА_7 трусах, піднігтьовому змісту, на умивальнику, а також ножі, виявлена кров, яка може належати потерпілій ОСОБА_9 , а на речах потерпілої тенісці, має місце одне пошкодження, яке могло бути утворено зазначеним ножем (а.с. 182-185, 193-194, 197-201, 204-207, 214-215);

-із висновку судово-медичного експерта № 133 від 05.09.2014 року, в період вчинення злочину ОСОБА_7 також отримав легкі тілесні ушкодження, що були викликані наявністю садни на колінних суглобах (а.с. 218);

-згідно з висновком лікаря-нарколога № 170 від 01.09.2014 року, ОСОБА_7 станом на 23 год. 50 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння (на алкотесті 3,0 проміле етилового спирту) (а.с. 48).

Як видно з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 , починаючи з 2010 року на підґрунті вживання алкогольних напоїв, систематично вчиняв із загиблою сварки та бійки, спричиняючи їй тілесні ушкодження, що примусило останню звертатися із заявами у правоохоронні органи. За вчинення насильства у сім`ї обвинувачений 28.08.2014 року притягувався до адміністративної відповідальності (а.с. 122-131, 132-139, 140-144, 145).

При тому, що згідно з даними листа головного лікаря Фастівської ЦРЛ № 01-07/24 від 20.03.2015 року, ОСОБА_7 з приводу фіксування наявних у нього тілесних ушкоджень ніколи не звертався (а.с. 125).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження свідкок ОСОБА_12 , яка проживає по сусідству із сім`єю загиблої ОСОБА_9 , зазначала, що протягом останнього року до трагедії стосунки між загиблою та обвинуваченим були край напруженими з приводу зловживання ОСОБА_7 алкогольними напоями. 01.09.2014 року у вечірній час вона побачила як до квартири ОСОБА_9 прибули працівники міліції. Тоді ж вона дізналася про факт вбивства, обставини якого їй не відомі. Після закінчення огляду місця події вона також заходила в квартиру і бачила на стінах та підлозі сліди від крові.

Свідкок ОСОБА_11 квартиронаймач, підтверджуючи у свою чергу під час допиту відомі йому факти, що мають значення для цього кримінального провадження, у тому числі щодо причин тривалих неприязних стосунків, які існували між обвинуваченим та його матір`ю та супроводжувались періодичним застосуванням фізичного насильства до останньої, також повною мірою наполягав на обставинах вживання зранку 01.09.2014 року ОСОБА_7 та загиблою однієї пляшки самогону в квартирі АДРЕСА_2 , де він проживав з ними на протязі трьох тижнів до моменту вбивства. Весь цей час вони сварилися, а приблизно 28.08.2014 року примирилися та з цього часу, в знак примирення, стали постійно вживати вдвох алкогольні напої, не виходячи з квартири. Тому 01.09.2014 року приблизно о 04 годині вони його збудили та попросили купити горілки, оскільки не мали власних коштів, а загибла до того ж скаржилася на погане самопочуття. При цьому в чергових нічних магазинах вартість однієї пляшки горілки була такою, що не дозволяло внаслідок браку коштів її придбати, а тому він приблизно о 06 годині купив на одному з ринків міста Фастова одну пляшку самогону ємкістю 0,5 л., заніс та передав її потерпілій, а сам пішов на роботу. Що саме відбувалося в квартирі після його уходу йому не відомо. З роботи додому повернувся вже приблизно 21 години зазначеної доби разом зі своїм товаришем ОСОБА_10 , якого попросив допомогти перенести власні речі на іншу вибрану ним квартиру, оскільки обвинувачений та загибла перешкоджали йому належним чином відпочивати. Коли вони зайшли у квартиру то побачили, що порядок речей порушений не був, але стіни були в плямах схожих на кров, потерпіла ОСОБА_9 лежала на дивані на кухні, зверху була оголена, мала на грудях одну рану та не подавала ознак життя. В цей час ОСОБА_7 відпочивав в іншій кімнаті. Після того як вони його збудили, побачили, що він перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, але все добре розумів та відповідав на їхні питання адекватно. При цьому щодо обставин виявлення трупу матері, ОСОБА_7 повідомляв, що вона його дістала, не уточнюючі при цьому самі деталі події. Крім того, обвинувачений взагалі не просив їх викликати ані міліцію, ані карету швидкої медичної допомоги, хоча у нього був в користуванні власний мобільний телефон, який він неодноразово бачив особисто, а в той вечір на кухні на столі. Тому ОСОБА_10 особисто туди зателефонував і через деякий час приїхали працівники міліції та медичні працівники, які оглядали місце події.

Після приїзду працівників міліції вони стали оглядати квартиру, де на кухні був виявлений труп потерпілої ОСОБА_9 , незначні сліди від крові на підлозі, у ванній кімнаті, що були замиті водою, відро з ганчіркою для миття підлоги, ніж та інші речі, на яких зберігалася кров. При тому, що раніше обвинувачений ніколи не мив підлогу, що саме, враховуючи стан загиблої, його і здивувало. В цей час ОСОБА_7 повідомив слідчому, що він не пригадує, що саме сталося і не визнавав того факту, що вчинив вбивство матері і наполягав на тому, що вона дихає. Водночас, коли він прибув до квартири та була зачиненою, сторонніх осіб він не бачив, не було їх і у той час, коли він зранку пішов на роботу. Працівники міліції під час огляду поводили себе чемно, насильство до обвинуваченого не застосовували. Сам ОСОБА_7 був одягнутий у чисті речі.

Як зазначав свідок ОСОБА_11 , з моменту його проживання за вказаною адресою, жодного конфлікту потерпілої із сусідами, або іншими особами він не чув і не бачив, сама потерпіла була витриманою приємною жінкою не схильною до конфліктів, а тому з нею він одразу знайшов спільну мову. В основному вона алкоголем не зловживала, але були випадки що не стримувалася та могла вживати його 2-3 доби, не більше. ОСОБА_7 навпаки, був дуже агресивним, мав неприязні стосунки, як із матір`ю, так і з сусідами, постійно зловживав спиртними напоями. Також погрожував пристарілій бабці, яка потребувала постійного нагляду і яку доглядала загибла, застосуванням фізичного насильства. Чи вживав ОСОБА_7 медичні препарати йому не відомо.

Свідок ОСОБА_10 , прибувши разом із ОСОБА_11 01.09.2014 року приблизно о 21 годині в вищезазначену квартиру з ціллю допомогти товаришу перенести речі на іншу квартиру, також наголошував на тому, що вхідні двері були зачинені і сторонніх осіб в квартирі не було. Порядок речей також був дотриманий. На кухні вони спочатку виявили труп потерпілої ОСОБА_9 , що вже захолонув з раною в області серця, яка була затулена марлевим тампоном, на якому він крові не побачив. Також в квартирі мали місце чисельні сліди від крові на підлозі, у ванній кімнаті, що були замиті водою, відро з ганчіркою для миття підлоги, ніж та інші речі, на яких зберігалася кров. Одразу після цього вони збудили ОСОБА_7 , який в нетверезому стані відпочивав у іншій кімнаті, а на їхнє питання щодо стану матері повідомив, що вона його дістала. При цьому будь яких конкретних обставин той не пояснював. Зрозумівши що у квартирі вчинений злочин, а також те, що обвинувачений не намагався викликати з цього приводу працівників міліції, він особисто туди зателефонував і повідомив про цю пригоду. Після прибуття слідчо-оперативної групи, учасники якої будь які незаконні методи до ОСОБА_7 не застосовували, той став повідомляти про те, що не пригадує, як таке могло трапитися.

Як наполягав свідок ОСОБА_10 , ОСОБА_7 він знає протягом тривалого часу, йому добре відомо про обставини зловживання тим алкогольними напоями, а також сварок та бійок із загиблою, яка навпаки, була позитивною людиною і завжди того пробачала.

Показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 повною мірою узгоджуються з даними, які містить досліджений в судовому засіданні протокол огляду місця події від 01.09.2014 року та додатки до нього, а саме те, що на трупі потерпілої ОСОБА_9 , який знаходився на ліжку в приміщенні кухні, були тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної клітини в області серця. Біля неї на столі, на якому стояв посуд, лежав мобільний телефон. В самому приміщенні квартири порядок речей порушений не був, поламаних столів не виявлено, на столі в кухні посуд не розкиданий. На стіні виявлені сліди, схожі на кров. Такі ж сліди виявлені на рукомийнику в ванній кімнаті. У відрі виявлено воду рожевого кольору, а також ганчірку для миття підлоги. Під час огляду був вилучений ніж, що мав сліди схожі на кров. Вилучені з місця події кофта, спортивні штани, футболка, труси, носки, шість чашок, скляний стакан, три скляні стопки, рушник, ніж, відро та ганчірка, білизна, штани та теніска, а також змиви визнані речовими доказами (а.с. 10-36, 231-233).

З показань потерпілого видно, що він ОСОБА_13 рідний брат обвинуваченого та син загиблої, не будучи безпосередньо присутнім під час вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочину за місцем його вчинення, навпаки, категорично наполягав на тому, що між обвинуваченим та матір`ю тривалий час існували неприязні стосунки, що були пов`язанні із зловживання тим алкогольними напоями. Під впливом цього ОСОБА_7 також застосовував до неї фізичне насильство та йому добре відомо, що мати з цього приводу постійно зверталася до працівників міліції. При тому, що незважаючи на наявність пристарілої бабусі, що потребувала догляду, ОСОБА_7 жодним чином не допомагав, поводив себе з цього приводу агресивно, про що також повідомляла мати. З цього приводу він неодноразово спілкувався із братом, але той будь-яких належних висновків не робив. 02.09.2014 року, оскільки він проживає в іншому місці, йому зателефонувала знайома з міста Фастова та повідомила, що брат вбив матір в стані алкогольного сп`яніння.

До того ж, під час огляду місця злочину, у вищезазначеній квартирі будь-які пігулки, або інші ліки, виявлені не були і сам обвинувачений в той час, будучи там присутнім, про таке не зазначав (а.с. 10-36).

Свідок ОСОБА_11 квартиронаймач, також наголошував в суді про свою необізнаність в тому, що ОСОБА_7 приймав ліки. При тому що обвинувачений хоча і перебував на місці злочину у стані сп`яніння, але поводив себе адекватно.

Інших об`єктивних даних про те, що ОСОБА_7 на час вчинення злочину приймав медичні препарати, матеріали кримінального провадження не містять, та сторонами додаткових не надано.

Обвинувачений показання потерпілого ОСОБА_13 , а також свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 в цих частинах кримінального провадження не оспорював.

Свідок ОСОБА_11 квартиронаймач, також наголошував в суді про свою необізнаність в тому, що ОСОБА_7 приймав ліки. При тому що обвинувачений хоча і перебував на місці злочину у стані сп`яніння, але поводив себе адекватно.

Отже запевнення обвинуваченого з приводу того, що стан сильного алкогольного сп`яніння, посиленого вживанням медичних препаратів, в якому він перебував, суттєво вплинув на його свідомість, також отримало належну перевірку на стадії як досудового слідства, так і у судовому провадженні, у якому свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 факт очевидних поведінкових змін, що могли виникнути внаслідок вживанням ОСОБА_7 алкоголю, також повністю спростували.

Так, потерпілий ОСОБА_13 , а також свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 повідомили в суді першої інстанції, що між загиблою та ОСОБА_7 протягом тривалого часу існували неприязні стосунки, які були пов`язані з фактами заподіяння насильства з боку обвинуваченого на фоні зловживання ним алкогольними напоями. До того ж свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 додатково пояснювали, що збудивши обвинуваченого та намагаючись з`ясувати у нього причини виявлення ними трупу ОСОБА_9 , той імпульсивно висловлювався про те, що мати його дістала. Оскільки, на місці злочину не було працівників міліції та швидкої медичної допомоги, свідок ОСОБА_10 особисто їх викликав вже приблизно 21 год. 00 хв. 01.09.2014 року.

Їхні показання в частині фактів щодо сварок та бійок, узгоджуються і з матеріалами кримінального провадження (а.с. 122-131, 132-139, 140-144, 145).

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 під час нанесення удару ножем зі значною силою в життєво важливі органи тіла потерпілої, (в область серця) усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо допустив настання цих наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_9 і бажав їх настання, тобто мав прямий умисел на позбавлення життя матері і реалізував свій намір, умисно заподіявши їй смерть.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 згідно з висновком амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 342 від 07.10.14 року, під час скоєння інкримінованих йому дій, а також і на даний час, на психічні захворювання не страждав, а також не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності. Він перебував в стані простого алкогольного сп`яніння. Тому він міг і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру він не потребує. ОСОБА_7 страждає на хронічний алкоголізм та опійну наркоманію і потребує лікування (а.с. 190).

Вказаний висновок є належно мотивованим, науково обґрунтованим, складений комісією висококваліфікованих експертів, що мають достатній досвід і стаж експертної роботи, на підставі ретельного дослідження всіх матеріалів кримінального провадження, яким не суперечить, відповіді та висновки експертів повні та вичерпні, не допускають подвійного тлумачення і суперечностей, які потребували б роз`яснення, а тому колегія суддів кладе його в основу свого висновку про те, ОСОБА_7 був осудним, тобто здатним під час вчинення злочину усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Колегія суддів вважає, що з огляду на наведене, судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам, передбачених ст. ст. 370, 374 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження, які потягли б за собою зміну чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є особливо тяжким, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, є інвалідом ІІ групи, місця роботи не має, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога як залежна від алкоголю та наркотичних засобів особа.

Призначене ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу винного і є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що в нього не було мотиву для умисного вбивства, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2015 року, щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Головуючий

Судді