Справа № 1-33 року
П О С Т А Н О В А

Про надання судового доручення

12 квітня 2011 м.Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді: Бурлака М.В.

при секретарі: Шмунь Л.І.

з участю прокурора: Бебешко М.М.

та адвоката:

підсудного:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працює, раніше судимий: 23.08.2001 року Черкаським апеляційним судом за ч.3 ст.142, п.п. «а», «і» ст.93 КК України (редакції 1960 року), ст.42 КК України позбавлення волі 9 років з конфіскацією майна, 28.05.2010 року Уманським міськрайонним судом за с.1ст.309 КК України штраф в сумі 850 гривень, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4.

за ч.1 ст.189, ч.2 ст.189 КК України,-

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_6, не одружений, працює охоронником автостоянки ПП Польовенко м. Умань, раніше притягувався до кримінальної відповідальності: 30.10.2000 року Уманським міським судом по ч.2 ст.144 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого постановою Придніпровського райсуду м. Черкаси від 10.08.2001 р. в звязку з амністією із заміною невідбутої частини основного покарання на умовну з іспитовим строком на 1 рік; 07.03.2002 року Уманським міським судом за ст.15 ч.2 ст.185 ч.2, ч.2 ст.263 КК України, на підставі ст.ст. 70,71 КК України три роки позбавлення волі, проживає ІНФОРМАЦІЯ_7.

за ч.2 ст.189 КК України

в с т а н о в и в :

Органами досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він, будучи раніше судимий: 23.08.2001 року Черкаським апеляційним судом за ч.3 ст.142, п.п. «а», «і» ст.93 КК України (редакції 1960 року), ст.42 КК України позбавлення волі 9 років з конфіскацією майна, 28.05.2010 року Уманським міськрайонним судом за с.1ст.309 КК України штраф в сумі 850 гривень, на шлях виправлення не став, а знову вчинив злочини:

Так, він в серпні місяці 2009 року, приблизно о 17 годині, приїхавши до домоволодіння ОСОБА_3, що розташоване по вул. Гагаріна, 81, с.Аврамівка Монастирищенського району Черкаської області, де з погрозою застосуванням насильства над потерпілим ОСОБА_3, з корисливою метою вимагання чужого майна та використання його в особистих цілях, через співмешканку ОСОБА_3 ОСОБА_4, отримав від потерпілого ОСОБА_3 гроші в сумі 5000 гривень.

Він же, повторно, 22 грудня 2010 року, приблизно о 16 годині, за попередньою змовою з ОСОБА_2, з корисливою метою вимагання чужого майна та використання його в особистих цілях, на автомобілі НОМЕР_1, яким ОСОБА_1 керував за дорученням, приїхали до домоволодіння ОСОБА_3, що розташоване по вул. Гагаріна, 81, с. Аврамівка Монастирищенськогог району Черкаської області, де, погрожуючи застосуванням насильства над потерпілим ОСОБА_3, отримали від нього гроші в сумі 800 гривень.

Підсудний ОСОБА_1 стадії досудового та судового слідства свою вину визнавав повністю, у вчиненому щиро розкаювався, та давав суду показання про те, що він влітку 2009 року познайомився з приватним підприємцем ОСОБА_5, жителем м. Монастирище, коли влаштувався до нього на підприємство працювати різноробочим. Проживав він на той час в діда своєї дружини ОСОБА_6 в с. М. Севастянівка Христинівського району Черкаської області. Пропрацювавши в ОСОБА_5 приблизно чотири місяці, він звільнився.

Приблизно, на початку серпня 2009 року точної дати не памятає ОСОБА_5 запропонував йому заробити грошей, тобто необхідно було забрати борг в сумі 3000 доларів США у жителя ІНФОРМАЦІЯ_8 на імя ОСОБА_3, прізвища його він не знає. При розмові ОСОБА_5 сказав, що даний чоловік винен йому гроші за металобрухт, але не віддає. ОСОБА_5 пообіцяв йому заплатити 1000 доларів США в разі, якщо він забере 3000 доларів США у вказаного ОСОБА_3. На пропозицію ОСОБА_5, він погодився. Приблизно через тиждень ОСОБА_1 приїхав до ОСОБА_5, і той розповів де проживає даний чоловік, після чого він відразу ж поїхав до нього додому. Коли він приїхав до даного чоловіка, то пояснив йому, що він повинен віддавати гроші, які винен ОСОБА_5 саме йому. Сергій погодився і вони з ним обмінялись номерами мобільних телефонів та через кілька хвилин ОСОБА_1 поїхав. Через деякий час він зателефонував до ОСОБА_3 і запитав його про гроші, пригрозивши йому, що якщо не буде грошей, то він буде почувати себе погано. Через кілька днів до нього зателефонувала дружина ОСОБА_3 ОСОБА_4 та сказала, що в неї є гроші в сумі 5000 грн. і вона хоче їх віддати, щоб погасити борг. Того ж дня, ввечері, це було приблизно о 17 годині в серпні 2009 року, точної дати не памятає, він сам на автомобілі «Ніссан Премєра», сріблястого кольору, яким він керував по дорученню, приїхав до ОСОБА_3 додому. Коли він приїхав додому до останнього, то до нього вийшла дружина ОСОБА_3 ОСОБА_4 і віддала йому вище вказану суму грошей, після чого він поїхав.

Наступного дня він зателефонував на мобільний телефон до ОСОБА_5 та повідомив, що ОСОБА_3 повернув 5000 (пять тисяч) грн. і в той же час запитав чи можна залишити дані кошти в рахунок оплати, так як йому були необхідні вказані кошти. На дане прохання ОСОБА_5 дав згоду і він залишив 5000 гривень, забраних в ОСОБА_3, собі та витратив їх на власні потреби.

Після цього він періодично телефонував до ОСОБА_3 і погрожував йому фізичною розправою у разі, якщо ОСОБА_3 не поверне борг.

22 грудня 2010 року він поїхав до товариша на імя ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_9, якому пояснив, що потрібно проїхати в м. Монастирище та забрати гроші в чоловіка на імя ОСОБА_3. При цьому він сказав ОСОБА_2, що якщо вони заберуть гроші, то і йому перепаде якась доля, про конкретну суму у них розмови не було. ОСОБА_2 на його пропозицію погодився і вони разом приблизно о 14 год. на його власному автомобілі НОМЕР_2, 2001 року випуску відвезли його співмешканку Людмилу до її родичів в с. М.Севастянівка Христинівського району, а самі поїхали в м.Монастирище до ОСОБА_3. Близько 14-30 год. разом з ОСОБА_2 приїхали в м. Монастирище, де підїхали до домоволодіння ОСОБА_3, на території його домоволодіння розташований магазин. Він разом з ОСОБА_2 зайшли до магазину і запитали у реалізатора, де знаходиться ОСОБА_3, на що вона відповіла, що ОСОБА_3 знаходиться в гаражі, ремонтує автомобіль. Юрія він взяв із собою для фізичної підтримки, так як необхідно було налякати ОСОБА_3 та продемонструвати свою силу або за необхідності і застосувати силу. Після чого вони підійшли до воріт двору та почали звати ОСОБА_3 і він через декілька секунд вийшов до них. Він запитав в нього коли той віддасть гроші, на що ОСОБА_3 запропонував їм 800 грн., після чого вони з ОСОБА_2 обурились, що така мала сума грошей. Тоді ОСОБА_1 сказав, щоб він вийшов з двору, бо треба поговорити. Коли ОСОБА_3 почав виходити з двору, то він попрямував до свого авто, яке було припарковано на відстані 5-7 метрів, а ОСОБА_3 в свою чергу пішов слідом за ними. Підійшовши до авто він відчинив задні двері та наказав ОСОБА_3, щоб він сів до нього. На що останній погодився та присів між сидіннями, посилаючись, що в брудному одязі і не бажає вимастити сидіння, двері зачинив за собою він сам. Після цього він сів за кермо автомобіля та поїхав в напрямку м. Монастирище 500 (пятсот) метрів, сказавши ОСОБА_3, що везуть його до лісу для фізичної розправи, але потім розвернувся і поїхав назад до двору ОСОБА_3 по дорозі пояснюючи останньому, що якщо він не віддасть гроші, то наступного разу його довезуть до лісу і там відносно нього буде застосовна фізична розправа. Юрій також, знаходячись в автомобілі на передньому пасажирському сидінні, пригрозив ОСОБА_3, що стан його здоров'я погіршиться, якщо він буде зволікати з поверненням боргу. Після чого ОСОБА_3 сказав, що зараз він зателефонує до свого знайомого і перепозичить у нього гроші. Підїхавши до домоволодіння ОСОБА_3, він сказав, щоб ОСОБА_3 йшов шукати гроші, а він через деякий час за ними повернеться. Після цього він разом з ОСОБА_2 поїхали кататись по м. Монастирище. Повернувшись через годину, приблизно о 16 годині, вони зупинились біля двору ОСОБА_3, який через декілька хвилин вийшов до них. Хтось із них запитав у ОСОБА_3 чи знайшов він гроші. Сергій відповів, що лише 800 гривень, які витягнув з кишені і показав їм. Гроші були в купюрах номіналом по 200 гривень. ОСОБА_2, знаходячись ближче до ОСОБА_3, отримав від нього гроші і вони пішли до автомобіля, а ОСОБА_3 пішов до свого двору. Сівши в автомобіль, ОСОБА_2 поклав гроші на панель між передніми сидіннями. ОСОБА_1 відразу взяв з даної суми 200 гривень і зайшов до магазину, на проти якого вони стояли біля домоволодіння ОСОБА_3, де придбав шоколадку снікерс, пару пляшок мінеральної води, гумову жуйку всього товару на 30 гривень. Він заплатив за придбаний товар 200 гривневу купюру, з купюр, які дав їм ОСОБА_3, а продавець магазину в свою чергу дала йому здачу в сумі 170 гривень, три купюри номіналом по 50 гривень та одна купюра номіналом 20 гривень. Повернувшись з магазину до автомобіля, він сів за кермо, поклавши здачу в сумі 170 гривень до грошей, які дав їм ОСОБА_3. В цей час до них підїхали співробітники міліції, які затримали його і ОСОБА_2, які оглянули їхній автомобіль та виявили гроші, які вони забрали у ОСОБА_3. Коли дані гроші освітили лампою з ультрафіолетовим випромінюванням на грошових купюрах номіналом 200 гривень, зявилося слово Вимагання, після чого його та ОСОБА_2 було доставлено в міліцію для зясування питання по суті. Гроші в сумі 800 гривень, які вони отримали від ОСОБА_3 ОСОБА_1 хотів залишити собі, та деяку частину дати ОСОБА_2, а віддавати їх ОСОБА_5 ніхто не мав.

В судовому засіданні 12 квітня 2011 року ОСОБА_1 змінив свої покази та показав суду про те, що вимагання грошей у потерпілого ним проводилось не в серпні місяці 2009 року, а у серпні місяці 2010 року, посилаючиь на те, що саме в даний період часу він придбав автомобіль, на якому приїжджав до потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_7 підтвердив свої покази, які він длавав на стадії досудового слідства та в ході судового розгляду справи і наполягає, що вимагання грошей ОСОБА_1 почалося у серпні місяці 2009 року, прив»язуючи свої покази до моменту продажу свого автомобіля, якого він продав улітку 2009 року після чого у нього з»явивлись гроші, які він передав ОСОБА_1 на його вимогу.

Перевірити покази підсудного ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні немає можливості, у зв»язку з чим виникла необхідність у наданні судового доручення органу, який проводив досудове слідство.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 315-1 КПК України,-

П о с т а н о в и в:

1. Надати органу досудового слідства судове доручення, в ході якого додатково допитати підсудного та потерпілого.

2. Через оператора мобільного зв»язку шляхом перевірки дат, коли підсудний дзвонив до потерпілого встановити дати первісного контакту підсудного з потерпілим.

3. Шляхом зняття інформації з каналів звязку встановити текст розмов між потерпілим та підсудним.

2. Встановити строк для виконання судового доручення у один місяць.

4 Копію постанови направити прокурору Монастирищенського району для організації її виконання.

Суддя: М.Бурлака