Справа № 11-123 2008 р. Головуючий
ст. 121 ч.2, 186 Вітер
ч.2, 357 ч.1 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня2008
р. Колегія суддів
судової палати в
кримінальних справах
апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Ятченка М. О.

суддів Неділька М.
І., Лиги М. П.

за
участю прокурора Суботіної С. А.

адвоката ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

розглянувши
кримінальну справу за апеляціями потерпілої ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_1 в
інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Христинівського районного суду
Черкаської області від 30 жовтня 2007 року,
яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, раніше судимий , -

засуджений
за ч.2 ст. 121 КК України на 7 /сім/
років позбавлення волі; за ч.2 ст. 186
КК України на 4 /чотири/ роки позбавлення волі; за ч.1 ст. 357 КК України на 2 /два/ роки обмеження
волі.

На
підставі ст. .70 КК України за сукупністю
злочинів засудженому ОСОБА_2 остаточно визначено до відбуття 7 /сім/ років 4
/чотири/ місяці обмеження волі.

Заявлений по
справі цивільний позов задоволено частково.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 -5458 гривень матеріальної шкоди та 30000
гривень моральної шкоди.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на користь держави в сумі 2458 гривень 77
копійок.

Вирішена доля
речових доказів по справі.

ОСОБА_2 засуджений за
те, що він 15.12.2006 року близько 24
години, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння в м. Христинівка по пров. Кармелюка
на дорозі біля буд. №9-А, діючи умисно,
з метою спричинення тілесних ушкоджень,
під час конфлікту, що виник на
ґрунті вимог повернення велосипеда,
наніс ОСОБА_4, 1956 р .н., удари руками та ногами в область
обличчя, голови та грудної клітки, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді
множинних ссадин обличчя, забійної рани
нижньої губи справа, розміжчення
м'язової тканини з підшкірно-жировою тканиною,
з

крововиливом в
м'язовій тканині і підшкірно-жировій клітковині в ділянці правої лопатки, синців в області нижніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я, забійної рани лобної
ділянки голови в області перенісся і внутрішнього кінця лівої брови, яка супроводжувалась масивною крововтратою і
знекровленням організму, які відносяться
до категорії тяжких тілесних ушкоджень,
небезпечних для життя, що
призвело до настання смерті ОСОБА_4

Після
нанесення зазначених тілесних ушкоджень,
коли ОСОБА_4 впав на землю і був живий ОСОБА_2 з метою заволодіння майном потерпілого, відкрито викрав у ОСОБА_4 гроші в сумі 46
грн., мобільний телефон марки «Сіменс»
моделі А-55, вартістю 80 грн., зв'язку ключів в кількості 4-х штук, а всього на суму 126 грн., а також викрав кредитну електронну пластикову
картку «Приватбанк» «Подія» НОМЕР_1 та електронну пластикову картку «Експрес
банк» НОМЕР_2, які відносяться до
категорії приватних документів майнового характеру і належали потерпілому, після чого залишив місце злочину.

Потерпіла
ОСОБА_3 в своїй апеляції, посилаючись на
м'якість призначеного засудженому ОСОБА_2 покарання та невірне вирішення судом
заявленого по справі цивільного позову про стягнення моральної шкоди, просить вирок суду скасувати та постановити
новий вирок, яким призначити покарання, що відповідало б тяжкості вчинених ОСОБА_2
злочинів та його особі , стягнувши при
цьому на її користь моральну шкоду в сумі 100000 гривень.

Адвокат
ОСОБА_1 в своїй апеляції в інтересах засудженого ОСОБА_2, посилаючись на невірну кваліфікацію його дій
за ч.2 ст. 121 КК України, відсутність в його діях складу злочину
передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та
безпідставне і немотивоване стягнення судом на користь потерпілої моральної
шкоди в сумі 30000 гривень, просить
вирок суду змінити, його дії з ч.2 ст. 121 КК України перекваліфікувати на
ч.1 ст.
119 КК України, за ч.2 ст. 186 КК України ОСОБА_2 виправдати за
відсутністю в його діях складу злочину,
зменшивши при цьому відповідно призначене судом покарання та суму
моральної шкоди до 10000 гривень.

Він же,
постановлений відносно ОСОБА_2
вирок в частині
його засудження за ст. .357 ч.1 КК України вважає законним
та обґрунтованим.

Заслухавши
доповідача, прокурора, адвоката та засудженого ОСОБА_2, вивчивши матеріали кримінальної справи та
доводи апеляцій, судова палата
вважає, що подані на вирок апеляції
задоволенню не підлягають із наступних підстав.

Висновок
суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні злочинів за які його засуджено, відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтований перевіреними судом
доказами, яким дана вірна юридична
оцінка і на які суд посилається у вироку.

Зокрема, його винність стверджується: - особистими
частково визнавальними показаннями згідно яких 15.12.2006 року близько 18 год. він разом з
своїм товаришем ОСОБА_5
пішли до магазину «Караван» по вул. . Першотравневій в м. Христинівка. Через деякий час до магазину
зайшов ОСОБА_4, якого він знав. ОСОБА_4
запропонував разом з ним випити спиртного і всіх пригощав. Біля 22 год. продавець
магазину ОСОБА_6 закрила магазин, і вони
перемістились за столики під навісом. До
них приєдналася ще одна жінка на ім'я ОСОБА_7,
яка була з малолітньою дитиною. Приблизно о 23 год. він пішов до
свого знайомого ОСОБА_8, що проживає
неподалік. В Андрія він знаходився близько 40 хв., а потім пішов додому. Проходячи дворами по
пров. Кармелюка він побачив ОСОБА_4,
який його окликнув і став пред'являти претензії стосовно кражі
велосипеда. Він відповів, що велосипеда
не брав, однак ОСОБА_4 почав ображати
його, наніс йому удар в

підборіддя
несильно. Він відштовхнув ОСОБА_4 від себе і той упав. Потім ОСОБА_4 знову
піднявся і намагався нанести йому удари. Він двічі вдарив кулаком ОСОБА_4 в
обличчя, а коли той навалився на нього, то відштовхнув ОСОБА_4 від себе. ОСОБА_4 був
сильно п'яний, тому знову впав на землю
обличчям вниз. Він намагався підняти ОСОБА_4,
але не зміг. З рук ОСОБА_4 випав мобільний телефон, який він вирішив забрати, а також інші речі, що були у ОСОБА_4, щоб їх не викрали, а наступного дня повернути. Він забрав дві
пластикові банківські картки, гроші в
сумі біля 50 грн., зв'язку ключів, які знайшов у кишенях ОСОБА_4. Коли він забирав
речі, то ОСОБА_4 мовчав, не чинив ніяких дій, тому він думав, що той нічого не усвідомлює, так як дуже п'яний. Залишаючи ОСОБА_4
вважав, що той відлежиться і сам
добереться додому. Також він пояснив, що
не став піднімати ОСОБА_4, оскільки
боявся, що той знову буде пред'являти
йому претензії стосовно велосипеда. Речі не встиг повернути, оскільки на другий день приїхали працівники
міліції, які вилучили у нього речі
ОСОБА_4 та обвинуватили його у вбивстві ОСОБА_4. Наміру вбивати у нього не
було, тілесні ушкодження заподіяв з
необережності, ногами не бив;

·
показаннями свідка ОСОБА_5, згідно яких він разом з ОСОБА_2 близько 18 год. 15.12.2006 року
пішли в магазин «Караван». Там уже був ОСОБА_4 з велосипедом, і запропонував їм випити, купив пляшку горілки, яку вони втрьох випили. Пізніше прийшла
ОСОБА_7 з малолітньою дитиною. ОСОБА_4 взяв ще одну пляшку горілки, яку вони розпили вчотирьох разом з Ніною.
Пізніше вони перейшли в літній піднавіс,
де продовжили відпочинок. ОСОБА_4 постійно дзвонили, але він відповів лише один раз. ОСОБА_2 приблизно о 22 год. пішов і пішов і
більше не приходив. Коли ОСОБА_4 зібрався йти додому, то виявив зникнення свого велосипеда, він почав телефонувати, дратуватись ,
а потім пішов, як він
зрозумів, що додому. До них підійшов
ОСОБА_9 і повідомив, що зустрів
ОСОБА_2, який його вдарив ногою, а потім вибачився. На початку 1 год. вони пішли з
ОСОБА_6 - продавцем магазину до нього на квартиру. Також він пояснив, що в магазині конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не було;

·
показаннями свідка ОСОБА_6 згідно яких о 19-оо год.
15.12.2006 року в магазині «Караван», де
вона працювала продавцем, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розпивали спиртні
напої, всіх пригощав ОСОБА_4 Через
деякий час до магазину зайшла ОСОБА_7 з малолітньою дочкою. Близько 21 год. вони всі вийшли
з магазину і сіли за столик під навісом,
де продовжували розпивати спиртне,
Сварок та суперечок не виникало. Приблизно о 23 год. ОСОБА_2 пішов. ОСОБА_4
зателефонувала дружина і він відповів,
що вже йде додому. ОСОБА_4 став шукати свій велосипед, говорив,
що велосипед вкрали і він знає хто це зробив і вранці розбереться, Пішов ОСОБА_4 не у напрямку свого будинку і
вона подумала, що пішов шукати
велосипед. Потім прийшов ОСОБА_9, який
повідомив, що зустрів ОСОБА_2, що той вдарив його ногою. Через 20 хвилин
вони всі пішли додому;

показаннями свідка ОСОБА_9 згідно яких він після 23 год. 15.12.2006 року
навпроти «Райавтодору» по вул. . Першотравневій побачив чоловіка, що швидко йшов. Цей чоловік збив його з ніг і
вони обоє впали. Він впізнав ОСОБА_2,
який допоміг йому піднятись, і
він пішов до магазину, а ОСОБА_2 також кудись
пішов. Біля магазину він побачив продавця ОСОБА_6 та ОСОБА_5, жінку з дитиною. ОСОБА_5 він повідомив, що його збив ОСОБА_2 Я., і пішов
в сторону автостанції;

- показаннями
свідка ОСОБА_7 згідно яких 15.12.2006
року вона разом з дочкою

після 20 год.
зайшли в магазин, де працює їх
знайома ОСОБА_6. Там вона побачила ОСОБА_4, ОСОБА_10 та ОСОБА_11. ОСОБА_4 залишив свій велосипед на
вулиці, він всіх пригощав,

купував спиртне та закуску. Біля 23 год. ОСОБА_11 пішов.
ОСОБА_4 розрахувався і зібрався

додому, але виявив пропажу велосипеда. Велосипеда ніде не
було, тоді ОСОБА_4 взяв ще

250 грн.
горілки, яку вони випили, а потім сказав, що знає,
де знаходиться велосипед і розбереться. ОСОБА_4 пішов і більше не
повертався;

·
даними висновку судово-медичної експертизи, згідно якого смерть ОСОБА_4 настала внаслідок
забійної рани лобної ділянки голови, яка
супроводжувалась масивною крововтратою і знекровленням організму. Забійна рана
в ділянці перенісся і внутрішнього кінця лівої брови явилась основним джерелом
зовнішньої крововтрати, а тому її слід
відносити до пошкоджень, що мають ознаки
тяжких тілесних ушкоджень по кінцевому результату, що призвели до смерті потерпілого. Вказана
рана могла утворитись при нанесенні удару ногою при падінні і ударі об твердий
тупий обличений предмет.
Після спричинення даної рани потерпілий міг прожити приблизно біля 1
години, в залежності від швидкості
крововтрати. Окрім цього , у ОСОБА_4
виявлено: забійну рану нижньої губи справа,
яка спричинена при нанесенні удару рукою; забій м'яких тканин в ділянці
правої лопатки, який міг утворитись при
нанесенні удару ногою; множинні садни обличчя,
які могли утворитись при падінні і терті по шорсткій поверхні; синці в
ділянці нижніх кінцівок, які могли
утворитись як при нанесенні ударів ногами,
так і при падінні на площині. Вказані тілесні ушкодження являються
прижиттєвими (а.с. 135-139 т.1);

·
даними протоколу відсторонення обстановки та обставин
події згідно якого ОСОБА_2 розказав і показав , де виникла сварка та бійка з ОСОБА_4 Він
пояснював, що двічі ударив ОСОБА_4
кулаком в обличчя, а коли той упав, то наніс йому 2-3 удари ногами в обличчя і в
інші частини тіла .Також він пояснював,
що гроші та інші речі ОСОБА_4 він взяв ще в магазині, коли той їх виклав на стіл і хотів йти на
автостанцію. Речі мав намір повернути,
коли вони б йшли додому (а.с. 98-103 т.1);

·
даними протоколу огляду місця події, згідно якого оглянуто домоволодіння по
АДРЕСА_1, де проживає ОСОБА_2 При огляді
виявлено та вилучено - грошу в сумі 46 грн.,
2 пластикові банківські картки,
зв'язку ключів, мобільний
телефон, а також предмети одягу ОСОБА_2
з слідами крові (т.1 а. с. 17-18;

·
даними висновку дактилоскопічної експертизи, відповідно до якого сліди пальця рук, виявлені на поверхні пластикової картки «Приват Банк Подія», залишені вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_2
(т.1 а .с. 176-180);

·
даними висновку судово-медичної експертизи, згідно якого станом на 16 грудня 2006 року у
ОСОБА_2 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено; (т.1 а.с. 143);

·
даними протоколу допиту ОСОБА_2 в якості
підозрюваного, відповідно до якого він
пояснив, що гроші, телефон,
пластикові картки він забрав зі столу під навісом біля магазину. Ці речі
ОСОБА_4 він мав намір повернути, коли
приведе його додому. Недалеко від будинку ОСОБА_4 останній затіяв сварку із-за
того, що той не пустив його на
автостанцію, в ході якої ОСОБА_4 вдарив
його кулаком у підборіддя, а він у
відповідь вдарив ОСОБА_4 кулаком в обличчя,
від чого той упав, а потім наніс
ще ОСОБА_4 декілька ударів ногами в область обличчя та по тулубу. ОСОБА_4
залишився лежати, а він пішов додому;
(т.1 а.с. 64-66)

даними
протоколу допиту ОСОБА_2 в якості обвинуваченого, відповідно до якого ОСОБА_2 показав, що він після розпиття спиртних напоїв з
ОСОБА_4, знову з ним зустрівся
15.12.2006 року близько 24 год.
у пров. Кармелюка. ОСОБА_4 його окриків і

почав пред'являти претензії стосовно крадіжки велосипеда. В
ході суперечки ОСОБА_4 вдарив його кулаком у підборіддя, він у відповідь відштовхнув його, від чого той упав. Піднявшись, ОСОБА_4 знову кинувся до нього, він двічі вдарив ОСОБА_4 кулаком в обличчя, а потім відштовхнув, від чого той упав. Він намагався
піднятись, але не зміг. З рук ОСОБА_4
випав телефон, тому він вирішив забрати
телефон, а також інші речі, що були у карманах одягу ОСОБА_4, щоб
потім повернути на другий день. ОСОБА_4 не відвів додому, вважав,
що трохи полежить і піде додому. Також він пояснював, що ОСОБА_4 був сильно п'яний і при відібранні
в нього речей не чинив ніяких дій, тому
вважав, що той нічого не усвідомлює (т.2
а .с. 27-35);

- даними
висновку додаткової судово-медичної експертизи від 16.09.2007 року, згідно якого судово-медичних даних про
наявність у ОСОБА_4 гематологічних захворювань (захворювань крові та
кровотворних органів) не мається: у звичайних умовах і при нормальній
згортуваності крові при виникненні рани,
подібної рані лобної ділянки у ОСОБА_4,
кровотеча повинна була б припинитись через кілька хвилин і значного знекровлення
організму не повинно було б розвернутись. У даному випадку ОСОБА_4 лежав на
холодній поверхні при низькій температурі оточуючого середовища і знаходився в
стані важкого алкогольного сп'яніння, що
перешкоджало тромбоутворенню і значно продовжило час кровотечі і призвело до
знекровлення організму. Втрати свідомості ОСОБА_4 після нанесених ударів і
падіння судово- медичними даними не підтверджується, але втрата свідомості не виключається.
Відповідно до медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_4, медичної довідки щодо придатності до
керування транспортним засобом, довідок
Христинівської ЦРЛ, вузлової лікарні ст.
Христинівка даних про захворювання ОСОБА_4 на гемофілію не мається.

Дії
ОСОБА_2 за ст. . ст. 121 ч.2, 186 ч.2 та
357 ч.1 КК України кваліфіковано вірно,
а призначене судом покарання,
відповідає характеру та ступеню суспільної небезпечності вчинених ним
злочинів, даним про особу, пом'якшуючим та обтяжуючим його
відповідальність обставинам і є розмірним.

Доводи
адвоката ОСОБА_1 про невірну кваліфікацію судом дій ОСОБА_2 за ч.2 ст. 121 КК України та незаконне його
засудження за ч.2 ст. 186 КК
України, судова палата вважає
безпідставними, поскільки такі доводи
повністю спростовуються приведеними у вироку доказами, зібраними згідно з нормами КПК та
дослідженими в судовому засіданні.

Його ж
доводи про те, що ОСОБА_2 не мав умислу на
причинения ОСОБА_4
тяжких тілесних ушкоджень і в зв'язку з цим не повинен нести відповідальність
за їх настання, судова палата також
вважає безпідставними, поскільки
відповідно до вимог діючого законодавства у разі коли умисел винного був
спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров'ю потерпілого, відповідальність настає за фактично
спричинені тілесні ушкодження та наслідки від них.

Заявлені
по справі цивільні позови про стягнення матеріальної та моральної шкоди судом
вирішені відповідно до вимог діючого законодавства , а їх розміри належним чином мотивовані.

Істотних
порушень вимог кримінально-процесуального закону при провадженні досудового і
судового слідства по справі не встановлено.

За таких
обставин, підстав для скасування або
зміни вироку, судова палата не вбачає.

На підставі
вищенаведеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, судова палата, -

ухвалила:

Вирок
Христинівського районного суду Черкаської області від 30 жовтня 2007 року
відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а
апеляції потерпілої ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_1 - без задоволення.