В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-284/10

28.07.2010 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого: судді Вельмик А.Е., при секретарі Слабик О.М., з участю прокурора Мохорта О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду ОСОБА_1 кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2

Донецької області, циганки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3,

розлученою, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючої, проживаючої

Бердичівський район, с.Закутинці, вул. Братів Кучерів, 17, раніше не судимої,

за ст.122 ч.І КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2010 року ОСОБА_2. приблизно о 18 годині, знаходячись біля будинку № 6 по вул.Шевченка в с.Іванківці Бердичівського району, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході сварки з ОСОБА_3, пов»язаної з образою її сина, умисно нанесла йому тілесні ушкодження. А саме, ОСОБА_2, нанесла ОСОБА_3 близько 12 ударів металевою трубою по різних частинах тіла - з них один удар по шиї, один удар по спині, чотири удари по правій нозі, один удар в пах, два удари по лівій нозі, один удар по лівій руці та два удари по правій руці, заподіявши потерпілому ОСОБА_3, перелом лівої ліктьової кістки лівого передпліччя, крововиливу на спині, двох крововиливів в ділянці правого стегна, трьох крововиливів в ділянці лівого стегна, садна в ділянці правої гомілки, забійних ран в ділянці шиї та правого передпліччя, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 364 від 15.03.2010 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров"я.

Вину у вчиненні злочину підсудна визнала частково. Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди визнала, щодо моральної шкоди не визнала. В судовому засіданні показала, що дійсно 28.02.2010 року побила потерпілого ОСОБА_3 Побила через те, що він у її сина забрав велосипед, а коли вона пішла до нього до дому, то потерпілий образив її та вдарив. Після цього, ввечері, вона побачила потерпілого, який йшов в напрямку магазину. Взяла дерев»яну палицю, підійшла до нього і почала бити. Била потерпілого по ногах, руках, в плечі. Нанесла більше 5-т и ударів. Заперечує, що наносила удари металевою трубою. Перелому від її ударів не могло бути.

Незважаючи на те, що підсудна вину у вчиненні злочину визнала частково, її вина стверджується показаннями потерпілого, свідків та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що син підсудної постійно його збиває, коли їде на велосипеді. 28.02.2010 року він в черговий раз збив його. Тоді він забрав велосипед у ОСОБА_4 і пішов до дому. Ввечері коли йшов до магазину вибігла ОСОБА_2, він відчув удар ззаду, від якого впав. ОСОБА_2 почала наносити удари металевою трубою, від ударів він прикривався руками. Також підсудна наносила удари по ногам, спині. ОСОБА_5 допоміг йому дійти до дому. Ранком його завезли в травмпункт. Просить стягнути з підсудної 100 грн., витрачених на лікування та 4900 грн. моральної шкоди, оскільки внаслідок перелому руки він місяць не міг нічого робити.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні тюказала, що 28.02.2010 року до дому прийшов брат ОСОБА_4. Він був заплаканий. Сказав, що потерпілий вдарив його по голові і забрав велосипед. Мама пішла до матері потерпілого з»ясувати що сталося, але прийшла звідти обурена, пояснивши, що ОСОБА_4 образив її та вигнав. Після цього, коли вони були дома. вітчим побачив через вікно потерпілого, який йшов дорогою. Вітчим вийшов до нього, пре щось розмовляв та пішов до хати. Через вікно вона також побачила, що на дорогу до ОСОБА_3 вибігла мама, схвативши дерев»яну палку на подвір»ї. Бачила, як вона нанесла потерпілому 4 удари палицею, чи наносила ще, не бачила, так як вибігла з будинку і розборонила їх.

Свідок ОСОБА_4 показав, що в зимку він катався на велосипеді. Потерпілий підійшов до нього, вдарив по голові і забрав велосипед. Про це він розповів мамі. ОСОБА_7 з мамою пішли до ОСОБА_3 до дому. На подвір»ї потерпілий вдарив маму і вони пішли де дому. Як била мати потерпілого він не бачив.

Свідок ОСОБА_8 показав, що дома син ОСОБА_7 поскаржився, що потерпілий ОСОБА_3, коли він катався на велосипеді, штовхнув його і забрав велосипед. Жінка пішла до потерпілого до дому, щоб розібратися. З її слів знає, що там була сварка, її штовхали. По це вона розповіла, коли повернулася. Через деякий час він побачив ОСОБА_3, який йшов дорогою до магазину. Він вийшов до нього, став запитувати, чому він вдарив сина і жінку. Між ними виникла сварка і він пішов до дому. Бачив як жінка побігла до потерпілого з дерев»яною палицею. Самої бійки він не бачив.

Згідно показань свідка ОСОБА_9, протокол допиту якого оголошено в судовому засіданні, останній показав, що 28.02.2010 року приблизно о 17 годині ЗО хвилин, коли він носив сіно, побачив ОСОБА_3, який йшов дорогою, був побитий. Він підійшов до нього, і ОСОБА_3 попросив довести його до дому, так як йому було важко йти. Сказав, що його побила циганка ОСОБА_2. ( а.с.56).

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що 28.02.2010 року ОСОБА_2 прийшла до неї до дому і вчинила сварку з того приводу, що ОСОБА_3 забрав велосипед у її сина. Після того як вона пішла, син пішов в магазин. Повернувся з ОСОБА_5, який його привів. Розповів, що його побила ОСОБА_2 металевою трубою.

Тяжкість тілесних ушкоджень, отриманих потерпілою стверджується висновком судово -медичної експертизи № 364 від 12.03.2010 року, відповідно до якого у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у виді перелому лівої ліктьової кістки лівого передпліччя, крововиливу на спині, двох крововиливів в ділянць правого стегна, трьох крововиливів в ділянці лівого стегна, садна в ділянці правої гомілки, забійних ран в ділянці шиї та правого передпліччя , які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Вказані тілесні ушкодження могли бути спричинені від дії тупого твердого предмету, що імовірніше від дії металевої труби, а не дерев»яної палиці, що не виключається за можливим та обставин та в термін, що вказано в постанові ( а.с.48-49).

Згідно протоколу огляду місця події від 01.03.2010 року, оглянуто місце, де потерпілому ОСОБА_3 були заподіяні тілесні ушкодження ( а.с.7-8).

Під час очної ставки між потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 наполіг на своїх показах, що ОСОБА_2 спричинила йому тілесні ушкодження металевою трубою. Зазначене зафіксовано протоколом очної ставки ( а.с.37).

Відповідно до протоколу відтворення обстановки та обставин події від 10.03.2010 року за участю ОСОБА_2, остання розказала та показала механізм нанесення ударів ОСОБА_3 (а.с.24-31).

Під час відтворення обстановки та обставин події, що зафіксовано протоколом, за участю ОСОБА_3, останній показав та розповів як і при яких обставинах ОСОБА_2 наносила йому тілесні ушкодження ( а.с.40-45).

До показань підсудної, яка частково визнала свою вину суд відноситься критично, вважає їх позицією захисту. Також суд критично відноситься до показань свідків ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_8 щодо предмету, яким були заподіяні тілесні ушкодження підсудною, суд враховує їх родинні стосунки з ОСОБА_2

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає вину підсудної в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у стані 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров"я, доведеною, і кваліфікує її дії за ст.122 ч.І КК України.

Обираючи вид і міру покарання підсудній, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, за місцем проживання характеризується посередньо, вину у чиненні злочину визнала частково, потерпілий не наполягає на суворому покаранні.

Обставин, що пом»якшують та обтяжують покарання підсудній, суд не встановив.

На підставі наведеного, суд вважає можливим призначити покарання ОСОБА_2 у виді позбавлення волі, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи тяжкість тілесних ушкоджень, що були заподіяні підсудною потерпілому, тривалість лікування останнього, перенесення потерпілим фізичних та моральних страждань, суд частково задовольняє вимоги про відшкодування моральної шкоди і стягує з підсудної ОСОБА_2 на корить ОСОБА_3 1500 гривень моральної шкоди. В задоволенні матеріальної шкоди - 100 гривень коштів витрачених потерпілим на лікування, суд відмовляє за недоведеністю.

Керуючись ст.323, 324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 ст.122 ч.І КК України на 1 (один) рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 ч.І п.З КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов»язки* повідомляти кримінальну виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_2 залишити без змін -підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1500 гривень моральної шкоди, в задоволенні матеріальної шкоди відмовити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб після проголошення.

Головуючий