У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_10,
суддів ОСОБА_11, ОСОБА_12,

розглянувши у судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд судових рішень щодо нього Верховним Судом України,

в с т а н о в и л а:

Апеляційний суд Донецької області вироком від 6 жовтня 2005 року засудив ОСОБА_4 за: статтею 69 Кримінального кодексу України 1960 року (далі - КК 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією всього майна, що належить йому; за частиною другою статті 142 КК 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією всього майна, що належить йому; частиною третьою статті 142 КК 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією всього майна, що належить йому; частиною третьою статті 215-3 КК 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією всього майна, що належить йому; пунктами «а», «г», «е», «з», «і» статті 93 КК 1960 року до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому; частиною другою статті 17, пунктами «а», «г», «е», «з», «і» статті 93 КК 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією всього майна, що належить йому; статтею 257 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією всього майна, що належить йому; частиною четвертою статті 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк дев'ять років з конфіскацією всього майна, що належить йому.

На підставі статті 70 КК за сукупністю злочинів ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 , питання про перегляд судових рішень щодо яких у заяві не порушується.

Верховний суд України ухвалою колегії суддів Судової палати з кримінальних справ від 19 жовтня 2006 року вирок щодо ОСОБА_4 залишив без зміни.

У заяві засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вироку Апеляційного суду Донецької області від 6 жовтня 2005 року та ухвали колегії суддів Судової палати з кримінальних справ Верховного суду України від 19 жовтня 2006 року щодо нього у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, посилаючись при цьому на положення пункту 1 частини першої статті 400-12 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (далі - КПК 1960 року). Засуджений просить скасувати ухвалу Верховного Суду України щодо нього, а справу направити на новий розгляд до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

На підтвердження неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм кримінального закону посилається на ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 квітня 2015 року, а також ухвали Верховного Суду України від 24 квітня 2007 року та від 23 січня 2008 року.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, перевірила доводи заяви та дійшла висновку про таке.

Пунктом 1 частини першої статті 400-12 КПК 1960 року передбачалось, що підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм кримінального закону щодо подібних суспільно небезпечних діянь, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень.

На час звернення ОСОБА_4 із заявою про перегляд судових рішень провадження у Верховному Суді України вже було регламентовано Главою 33 чинного Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Визначений у статті 445 КПК перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 448 КПК в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України має міститись обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 КПК.

Як убачається зі змісту заяви, її доводи зводяться до порушення Апеляційним судом Донецької області вимог статей 335, 370 КПК 1960 року при постановленні вироку від 6 жовтня 2005 року щодо ОСОБА_4, що, виходячи із положень статті 445 КПК, не є підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України.

При цьому, у своїй заяві ОСОБА_4 не зазначив норму права, передбачену законом України про кримінальну відповідальність, яку, на його думку, касаційний суд застосував неоднаково, не конкретизував, у чому саме полягає ця неоднаковість, та взагалі не аргументував свою позицію.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що заява засудженого ОСОБА_9 є необгрунтованою, і не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 445, 447, 450, 451 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи до провадження за заявою засудженого ОСОБА_4 про перегляд судових рішень щодо нього Верховним Судом України.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12