Справа № 462/7865/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/305/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року в м. Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 і представника потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 03 лютого 2015 року про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі п. «в» ч.1 ст.6 Закону України «Про амністію у 2011 році»

з участю прокурора ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
потерпілої - ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03.02.2015 року ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. «в» ч.1 ст.6 Закону України «Про амністію у 2011 році». Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України закрито.

На вказану ухвалу подали апеляцію потерпіла та її представник, які просять оскаржувану ухвалу суду скасувати та матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 22.06.2007 року близько 20.30 год. в м.Львові по вул.Хуторівка поблизу ринку «Шувар», керуючи автомобілем марки «Деу Нексія», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 1.7, 2.3 «б», 12.1, 12.3, 12.4, 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та відповідно не відреагував на зміну такої, при виникненні перешкоди для руху у вигляді пішохода, якого об`єктивно спроможний був виявити, не вжив негайних заходів для уникнення наїзду на нього шляхом застосування екстреного гальмування, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка рухалась справа на ліво по пішохідному переході, позначеному на дорозі розміткою 1.14.1 «Нерегульований пішохідний перехід» та дорожнім знаком 5.35 «Пішохідний перехід». Внаслідок автонаїзду ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в тім`яній ділянці з крововиливом, крововиливи в оболонки і речовину головного мозку, забій головного мозку, забій лівої легені, садна на лиці і кінцівках, від чого вона ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Потерпіла та її представник на підтримання своїх апеляційних вимог зазначають, що суд не розглянув клопотання потерпілих про повернення обвинувального акту на досудове розслідування у зв`язку з неповним з`ясуванням всіх обставин справи, зокрема органом досудового розслідування не досліджену обставину перебування обвинуваченого ОСОБА_8 на момент вчинення ДТП в стані алкогольного сп`яніння, та не взято до уваги долучену постанову прокуратури Львівської області від 27.10.2014 року про скасування постанови слідчого від 26.08.2014 року про закриття кримінального провадження №0000376 від 06.02.2013 року, порушеного за фактом підроблення протоколу медичного огляду ОСОБА_8 лікарем-наркологом ОСОБА_11 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.366 КК України. Крім цього, представник потерпілої стверджує, що з цього приводу судом апеляційної інстанції постановлялись відповідні рішення, які судом першої інстанції не були взяті до уваги.

Також представник потерпілої та потерпіла в апеляційній скарзі вказують, що відносно ОСОБА_8 неможливо застосувати Закону України «Про амністію у 2011 році», оскільки останній вчинив ДТП, будучи в стані алкогольного сп`яніння, та суд звільняючи його від кримінальної відповідальності порушив вимоги матеріального та процесуального законодавства.

При апеляційному розгляді потерпіла та її представник підтримали вимоги поданої апеляційної скарги з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Прокурор в судовому засіданні заперечив вимоги апеляційної скарги, під час пояснення надав апеляційному суду скан-копію постанови слідчого Франківського райвідділу міліції м.Львова від 27 квітня 2015 року про закриття кримінального провадження відносно лікаря-нарколога ОСОБА_11 за фактом підробки висновку на стан сп`яніння ОСОБА_8 ..

Обвинувачений заперечив вимоги апеляційної скарги, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 22.06.2007 року близько 20.30 год. в м. Львові по вул. Хуторівка поблизу ринку «Шувар», керуючи автомобілем марки «Деу Нексія 1.5 GL», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 1.7, 2.3 «б», 12.1, 12.3, 12.4, 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та відповідно не відреагував на зміну такої, при виникненні перешкоди для руху у вигляді пішохода, якого об`єктивно спроможний був виявити, не вжив негайних заходів для уникнення наїзду на нього шляхом застосування екстреного гальмування, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка рухалась справа на ліво по пішохідному переході, позначеному на дорозі розміткою 1.14.1 «Нерегульований пішохідний перехід» та дорожнім знаком 5.35 «Пішохідний перехід». Внаслідок автонаїзду ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в тім`яній ділянці з крововиливом, крововиливи в оболонки і речовину головного мозку, забій головного мозку, забій лівої легені, садна на лиці і кінцівках, від чого вона ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Суд застосував до обвинуваченого ОСОБА_8 положення п. «в» ч.1 ст. 1, ст. 6 Закону України «Про амністію у 2011році» від 08.07.2011 року та звільнив його від кримінальної відповідальності за скоєний злочин з тих підстав, що вказаний злочин був вчинений ним з необережності у тверезому стані і даний злочин не відноситься до категорії особливо тяжких. Після вчинення злочину ОСОБА_8 місце дорожньо-транспортної пригоди не залишав та має на утриманні дитину, якій на день набрання чинності цим законом не виповнилося 18 років.

Згідно п. « з » ст. 7 Закону, амністія не застосовується до осіб, які обвинувачуються у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, вчинене у стані алкогольного сп`яніння або особою, яка залишила місце дорожньо-транспортної пригоди.

Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі закону про амністію районний суд не взяв до уваги того, що постановою в.о. прокурора Львівської області від 27.10.2014 року скасовано постанову слідчого СВ Франківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області про закриття кримінального провадження №0000376 від 06.02.2013 року, порушеного за фактом підроблення протоколу медичного огляду ОСОБА_8 лікарем-наркологом ОСОБА_11 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.366 КК України, а матеріали скеровано прокурору Франківського району м. Львова для організації проведення подальшого досудового розслідування.

Колегія суддів апеляційного суду не приймає до уваги подану прокурором скан-копію постанови слідчого СВ Франківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області від 27.04.2015 року про закриття вищенаведеного кримінального провадження, оскільки така є неналежно оформленою копією та оскільки така на момент прийняття оскаржуваної ухвали суду ще не була постановлена слідчим і не врахована судом під час постановлення рішення про звільнення ОСОБА_8 на підставі акту амністії. Крім того на даний момент така постанова слідчого не набрала законної сили та протягом певного часу може бути оскаржена особами, інтересів яких вона стосується.

Враховуючи зазначене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскільки на даний час органом досудового розслідування не прийнято остаточного рішення у кримінальному провадженні №0000376 за фактом підробки протоколу медичного огляду ОСОБА_8 для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння за №01931 від 22.06.2007 року, тому суд не вправі припускати те, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 керував автомобілем у тверезому стані, що виключає можливість застосування до нього Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, апеляційну скаргу потерпілої та її представника обґрунтованою та приходить до переконання, що ухвалу суду першої інстанції про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію у 2011 році» слід скасувати, оскільки така постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 задоволити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 03 лютого 2015 року про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі п.«в» ч.1 ст.6 Закону України «Про амністію у 2011 році» скасувати, а матеріали кримінального провадження №0000406 відносно ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: