Справа № 473/2067/15-к
ВИРОК
іменем України
"18" червня 2015 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000948 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Ольгопіль, Єланецького району, Миколаївської області, не працює, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с.Прибужани, Вознесенського району, Миколаївської області, не працює, не одружений, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

14.04.2015 близько 20.00 год. вечора ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 прибули до подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_4 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , де через незамкнені двері господарського приміщення, що знаходиться на території вказаного домоволодіння, проникли в приміщення, після чого перебуваючи безпосередньо в господарському приміщенні, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів таємно викрали належне ОСОБА_8 майно, а саме: металобрухт чорного металу вагою 110,5 кг вартістю 276 грн. 25 коп. та електродвигун зерноподрібнювача вартістю 2500 грн. 00 коп. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викраденими речами розпорядилися на власний розсуд. В результаті таємного викрадення чужого майна ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спричинили ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2776 грн. 25 коп.

Того ж дня, приблизно о 20.30 год. в с.Криворучка, Вознесенського району, Миколаївської області, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел та корисливий мотив, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибули до подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_4 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , де шляхом зняття незамкненого навісного замку з вхідних дверей, проникли в приміщення вказаного домоволодіння, після чого перебуваючи безпосередньо на території домоволодіння ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів таємно викрали належне ОСОБА_9 майно, а саме: алюмінієву каністру об`ємом 25 л вартістю 180 грн.00 коп.; набір каструль в кількості 3-х штук ємкістю 1 л, 2 л, 3 л вартістю 273 гривні 00 коп.; металеву трубу довжиною 1 м діаметром 5 см вартістю 85 грн. 00 коп.; алюмінієвий електричний чайник ємкістю 3 л вартістю 130 грн. 00 коп. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викраденими речами розпорядилися на власний розсуд. В результаті таємного викрадення чужого майна ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , спричинили ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 668 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю, цивільний позов, пред`явлений потерпілим ОСОБА_8 , - не визнав, та суду пояснив, що 14 квітня 2015 року через відсутність грошей вони з ОСОБА_10 вирішили назбирати та здати металобрухт в с.Криворучко. Приїхали туди на мотоциклі ІЖ-Планета та через подвір`я покинутого будинку зайшли до відчиненого сараю, звідки викрали металобрухт та двигун. В будинку навпроти в дворі викрали металеву трубу, а з будинку, на дверях якого висів незачинений навісний замок викрали каструлі, каністру, чайник. Викрадене заховали на плавні. Потім дещо із речей залишили собі, а решту здали на металобрухт.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю, цивільний позов, пред`явлений потерпілим ОСОБА_8 , - не визнав, та дав суду показання, аналогічні показанням обвинуваченого ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_8 позов підтримав в повному обсязі та просив стягнути завдані збитки з обвинувачених, як моральну так і матеріальну шкоду. Стверджував, що обвинувачені викрали більше металобрухту, ніж зазначено в обвинувальному акті, а саме десь 440 кг, проте повернули половину металобрухту. Двигун повернули, проте зерноподрібновач не працює.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином за допомогою смс-повідомлення, жодних заяв від нього до суду не надійшло.

Окрім показань обвинувачених та потерпілого, вина ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України також підтверджується фактичними даними, що містяться в письмових доказах, наданих стороною обвинувачення.

Так, на підставі довідок про вартість було встановлено вартість викрадених речей. Як вбачається із заяви обвинуваченого ОСОБА_4 27.04.2015 року останній добровільно видав працівникам міліції електрочайник, одну каструлю об`ємом 3 л із скляною кришкою; а із заяви ОСОБА_5 27.04.2015 року вбачається, що той добровільно видав працівникам міліції одну каструлю із скляною кришкою об`ємом 2 л, каструлю із скляною кришкою з чорною ручкою об`ємом 1 л.

Згідно із протоколами огляду місця події від 27.04.2015 року та 30.04.2015 року були оглянуті предмети, видані добровільно ОСОБА_4 (посуд) та ОСОБА_11 (металева труба), металобрухт вагою 110,5 кг, оглянутий згідно із протоколом від 30.04.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_8 .

Згідно із протоколом огляду від 30.04.2015 року ОСОБА_12 добровільно видав двигун, який, з пояснень ОСОБА_12 , викрав ОСОБА_10 в с.Криворучка.

Згідно із протоколом проведення слідчого експерименту 30.04.2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили обставини викрадення майна з домоволодіння ОСОБА_9 .

Згідно із протоколом проведення слідчого експерименту 28.05.2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили обставини викрадення майна з домоволодіння ОСОБА_8 .

Показання потерпілого ОСОБА_8 про те, що з його домоволодіння було викрадено більше металобрухту, ніж зазначено в обвинувальному акті, - не знайшли свого підтвердження, оскільки згідно із протоколом від 30.04.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_8 було оглянуто металобрухт вагою 110,5 кг, який і був повернути потерпілому. Така ж вага викраденого металобрухту зазначена і в обвинувальному акті.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Зокрема, ч.3 ст.337 КПК України передбачає, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Тому вийти за межі обвинувачення в частині кількості викраденого обвинуваченими у потерпілого ОСОБА_8 майна - в даному випадку суд не може, оскільки це погіршує становище обвинувачених.

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені докази в їх сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю, суд вважає, що їх дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням у житло.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченим покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України судом не встановлено. Зазначення стороною обвинувачення та стороною захисту про те, що такою обставиною слід вважати щире каяття не відповідає встановленим судом обставинам та не знайшло свого підтвердження, оскільки щире каяття має бути засноване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини, характеризується щирим осудом цієї поведінки, висловленні жалю з приводу вчиненого, вибаченні перед потерпілими та прийнятті заходів по відшкодуванню шкоди. Таких заходів обвинуваченими здійснено не було. Так, факт повернення потерпілим майна не був результатом дій обвинувачених, а наслідком вжитих заходів під час досудового слідства. Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених відповідно до ст.67 КК України - судом встановлено не було.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особи обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які за місцем проживання характеризуються посередньо; раніше не судимі, не перебувають на обліку у лікаря-нарколога та на обліку у лікаря-психіатра; не навчаються і не працюють, мають досить молодий вік, складні життєві умови, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а також те, що злочин, які вчинили обвинувачені, в силу ст.12 КК України належить до тяжких злочинів, суд вважає, що їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів можливе у разі їх звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Потерпілим ОСОБА_8 було пред`явлено цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у розмірі 2000 грн. матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, обґрунтований понесеними витратами 1000 грн. на наймання таксі, поновлення замків та огорожі пташника 800 грн. та витратами на ліки 200 грн. Розмежування розмірів матеріальної та моральної шкоди потерпілим здійснено не було.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд в залежності від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Судом при вирішенні питання, щодо позовних вимог потерпілого ОСОБА_8 до уваги беруться положення ч.1 ст.91 та ч.1 ст.92 КПК України про те, що обов`язок доказування обставин щодо виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням покладається на потерпілого.

З матеріалів справи вбачається, що потерпілим не надано жодних доказів про понесення ним матеріальної шкоди (витрати 1000 грн. на наймання таксі, поновлення замків та огорожі пташника 800 грн.) та чи дійсно ці витрати перебувають у причинному зв`язку із діями обвинувачених. Тому через недоведеність позову в частині матеріальної шкоди у його задоволенні слід відмовити.

Щодо вимог ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди, то до них з огляду на положення ст.23 ЦК України можуть бути віднесені витрати на лікування, проте потерпілим не було надано доказів про витрати у розмірі 200 грн. на ліки.

З огляду на те, що обвинувачені позов не визнали, а потерпілий не довів розмір заподіяної шкоди шляхом надання належних та допустимих доказів його цивільний позов не підлягає задоволенню за результатами розгляду кримінального провадження.

Процесуальні витрати - по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити кожному з них покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням, якщо вони протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають всі покладені на них обов`язки.

Згідно ч.1 ст.76 п. 2 КК України покласти на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про стягнення 2000 грн. матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином відмовити через недоведеність позову.

Речові докази, а саме: металобрухт вагою 110,5 кг та двигун зерноподрібнювача залишити ОСОБА_8 , як власнику,

набір каструль в кількості 3-х штук ємкістю 1 л, 2 л, 3 л; металеву трубу довжиною 1 м діаметром 5 см; алюмінієвий електричний чайник ємкістю 3 л залишити ОСОБА_9 як власнику.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими в той же строк з дня вручення їм копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу:

Суддя: