Справа №491/804/14-к
Провадження №1-кп/505/33/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.07.2015 року Котовський міськрайонний суд Одеської області під головуванням судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
начальник служби у справах дітей Котовської
райдержадмімінстрації ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню №-0000031 від 28.11.2014 року відносно,
неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Долинське Ананьївського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
В С Т А Н О В И В:
07.10.2012 року біля 13 години неповнолітній ОСОБА_9 знаходячись біля нежитлового приміщення в с.Долинське Ананьївського району Одеської області, на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_10 , з метою нанесення останньому тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар правою ногою в область лівого боку тулуба ОСОБА_10 . В результаті завданого удару, ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота у вигляді підкапсульного розриву і гематоми селезінки, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №-463 від 13 березня 2014 року у відповідності з п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в пред`явленому йому звинуваченні не визнав і пояснив, що тілесних ушкоджень потерпілому, він не наносив, суду дав покази, що 07 жовтня 2012р. він, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 знаходилися біля нежитлового дома в с.Долинському Ананьевського району. В якісь момент ОСОБА_14 вдарив потерпілого в живіт після сперечання, після чого потерпілий ОСОБА_15 заплакав. Через деякій час, біля 13.00 йому подзвонила мати, та він пішов до дому.
Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому злочині, його винність в пред`явленому йому звинуваченні в судовому засіданні доведена:
Показаннями потерпілого ОСОБА_10 про те, що 07 жовтня 2012р. він, ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 знаходилися біля нежитлового дома в с.Долинському Ананьевського району. При цих хлопцях його вдарив ОСОБА_18 ногою в правий бік.
Показаннями свідка ОСОБА_19 якій суду пояснив, що ОСОБА_20 кинув яблуко в ОСОБА_21 , ОСОБА_22 заступився за нього, тоді ОСОБА_18 вдарив ногою ОСОБА_23 , в яку частину тіла непом`ята, після чого ОСОБА_23 став плакати. ОСОБА_24 та ОСОБА_21 сказали ОСОБА_25 на віще він так робить. Після цього ОСОБА_18 пішов до дому, а ОСОБА_23 став казати їм, що в нього болить в боку.
Показаннями свідка ОСОБА_24 якій суду пояснив, що в той день він, ОСОБА_18 , ОСОБА_22 знаходились біля нежитлового будинку. ОСОБА_18 їв яблуко та потім кинув в ОСОБА_23 . Після чого підійшов до ОСОБА_23 та вдарив його ногою в бік, той став плакати. В цей час він знаходився біля ОСОБА_26 . ОСОБА_18 після вдару підійшов до ОСОБА_23 та спросив чи болить, після цього ОСОБА_18 через хвилин 20 пішов до дому. В час коли ОСОБА_18 вдарив ОСОБА_27 також були ОСОБА_28 та ОСОБА_29 момент удару він знаходився на відстані двох метрів. Зміну показів між тими, що давав слідчому і в залі суду, пояснив тім, що раніше він дружив з ОСОБА_30 , а на даний час ні.
Показаннями свідка ОСОБА_31 яка пояснила суду, що ОСОБА_22 це її внук, якій проживає разом з нею. В той день ОСОБА_23 прийшов разом з ОСОБА_32 десь о 16.00, та сказав її що його вдарив ОСОБА_18 , із-за того що він захистив ОСОБА_33 після того, як ОСОБА_18 кинув яблуком. Після чого вона повезла його в м.Ананьїв, де його провірили на УЗІ, та сказали що розірвана селезінка і направили до м.Одеса.
Показаннями свідка ОСОБА_34 яка пояснила суду, що вона в той день була разом з ОСОБА_32 та ще одним хлопцем біля 16.30, та вона ніяких дій відносно потерпілого не бачила.
Показаннями свідка ОСОБА_35 якій пояснив суду, що він перебуває в дружніх стосунках з потерпілим, в той день знаходився дома, на місці події не був.
Показаннями свідка ОСОБА_36 якій пояснив суду, що він працює лікарем хірургом в Ананьївській ЦРЛ, приймав дитину в вечірній час. Дитина поступала в присутності бабусі. Він був оглянут, при УЗІ-дослідженнях встановлено, що в нього пошкоджена селезінка, після чого він був направлений в дитячу лікарню м.Одеса.
Показаннями свідка ОСОБА_37 якій пояснив суду, що вони часто сиділи на спортмайданчику, але не пам`ятає, був в цей день чи ні на майданчику. Конфлікту між ОСОБА_22 та ОСОБА_38 не бачив.
Показаннями свідка ОСОБА_39 якій пояснив суду, що в той день він прийшов до поваленої хати, та грав в карти з ОСОБА_22 . В той час ОСОБА_18 їв яблука та кидав в ОСОБА_22 . Після чого ОСОБА_18 став чіплятися до ОСОБА_40 , ОСОБА_23 за нього заступився. В той час коли ОСОБА_23 сидів, його ОСОБА_18 вдарив ногою в передню частину тіла. Потім йому подзвонила мама і він пішов до дому. Що далі було йому не відомо. Потім почув, що ОСОБА_23 в лікарні. Це трапилося біля 16.00-17.00. Сьогодні йому перед судом передавали «привіт» та казали щоби на суді було все добре.
Показаннями свідка ОСОБА_21 якій пояснив суду, що в той день вони грали у футбола. Бордан ОСОБА_23 та ОСОБА_18 гралися між собою. Після чого ОСОБА_18 підійшов до ОСОБА_23 та вдарив його кулаком в ребро. Через деякій час він з ОСОБА_23 пішли до дому, бо ОСОБА_23 казав що в нього болить живіт. ОСОБА_15 полежав дома на кроваті, бо казав що в нього болить в боку. Це трапилося біля 16.00, коло них був ОСОБА_11 на відстані 2-3 метрів. ОСОБА_23 з пивом не приходив.
Показаннями свідка ОСОБА_41 пояснила суду, що вона працює соціальним педагогом школи-гімназії. Обидва вспильчиві. ОСОБА_27 кинув в ОСОБА_42 огризком яблука, після чого ОСОБА_18 вдарив його.
Судом досліджені матеріали досудового розслідування, надані прокурором з яких вбачається наступне:
Акт судово-медичного дослідження (обстеження) №-370 відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_10 виявленні наступні тілесні ушкодження а саме: закрытая травма органов брюшной полости в виде подкапсульного разрыва-гематомы селезенки. Подкапсульный разрыв селезенки у Бордана является следствием травмирующего действия тупого твердого предмета, на что указывает характер телесного повреждения.
Висновок судово-медичної експертизи №-374 від 30.11.2012 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження а саме: закрытая травма органов брюшной полости в виде подкапсульного разрыва-гематомы селезенки. Подкапсульный разрыв селезенки у Бордана является следствием травмирующего действия тупого твердого предмета, на что указывает характер телесного повреждения. Такое телесное повреждение может возникнуть от удара кулаком или ногой, т.к. указанные части тела обладают признаками тупых твердых предметов. Причиненная ОСОБА_10 травма селезенки отнесена к телесным повреждениям средней степени тяжести.
Висновок комісійної судово-медичної експертизи №-463 від 13.03.2014р. відповідно до якої у ОСОБА_10 имелась закрытая травма живота в виде подкапсульного разрыва и гематомы селезенки. Указанная травма причинена незадолго до поступления пострадавшего в стационар, и, таким образом могла быть получена 07.10.2012 года. Данная травма причинена действием тупого предмета, каким могла быть и обутая нога. Обнаруженная травма не была опасной для жизни в момент причинения и в своем клиническом течении не вызвала опасного для жизни состояния, но повлекла за собой расстройство здоровья длительностью более 21 дня, и по этому критерию, на основании п.2.2.2 «Правил судебно-медицинского определения степени тяжести телесных повреждений» (1985г.) относится к телесным повреждениям СРЕДНЕЙ тяжести. Для образования подобной травмы достаточно и одного удара в область живота.
Протокол проведення слідчого експерименту від 03.06.2014р. за участю потерпілого ОСОБА_10 та законного представника потерпілого ОСОБА_6 в ході якого потерпілий розповів та показав, як обвинувачений наніс йому удар ногою в область тулуба в лівий бік.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 , яка виразилась у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, повністю доведена.
Дії ОСОБА_9 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України.
Прокурор у кримінальному провадженні заявив в інтересах держави в особі Одеської обласної дитячої лікарні цивільний позов про відшкодування з обвинуваченого витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 4842,00 грн. та в інтересах держави в особі Ананьївської центральної районної лікарні цивільний позов про відшкодування з обвинуваченого витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 342,28грн.
Суд вважає, що позовні вимоги заявлені прокурором, в частині відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, ґрунтуються на законі, а саме ст.1206 ЦК України і підлягають до задоволення.
Законним представником неповнолітнього потерпілого заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2608,56 грн. та моральної шкоди в сумі 100000 грн.
У відповідності до ст.ст.1166, 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.
Оскільки ОСОБА_9 не виповнилось 18 років у зв`язку з неповною цивільною дієздатністю особи у віці від 14 до 18 років згідно ст.32 ЦК України матеріальну відповідальність повинні нести батьки.
ОСОБА_4 є батьком неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 та його законним представником у кримінальному провадженні.
Суд вважає позов про відшкодування матеріальної шкоди обґрунтованим, оскільки потерпілим надано чеки, що підтверджують всю суму матеріальних збитків, вказану в позові.
Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд рахує, що в результаті протиправних дій обвинуваченого, потерпілий переніс фізичний біль та душевні страждання, тобто поніс моральну шкоду. З врахуванням характеру вчиненого діяння, глибини фізичних та душевних страждань, суд керуючись принципами розумності та справедливості приходить до висновку задовольнити цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди на суму 20000 грн.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення є те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинення злочину неповнолітнім.
Приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання неповнолітнього ОСОБА_9 можливе без ізоляції від суспільства та у відповідності до ст.ст.75, 104 КК України, приходить до висновку про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 374, 376 КПК України, колегія суду -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.
Цивільний позов ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 2608.56 гривень, моральну шкоду в сумі 20000 гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь комунальної установи в особі «Одеської обласної дитячої лікарні» (65031, м.Одеса, вул. Ак.Воробйова, 3 Код.01998532, р/р 1143, 1143, ГУДКСУ в Одеській області), матеріальну шкоду в розмірі 4842 грн. 00коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Ананьївської центральної районної лікарні (66400, м.Ананьїв, вул.Леніна, 45 Код.01998615, р/р 5079, МФО 828011 ГУДКСУ в Одеській області), матеріальну шкоду в розмірі 342 грн. 28коп.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя