Апеляційний суд Полтавської області
Справа № 11/1690/786/2012 Головуючий у 1 інстанції:
Категорія: ч.1 ст. 122 КК України З.С.Т. ОСОБА_1
Доповідач: Голубенко Н.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 листопада 2012 року місто Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Голубенко Н.В.,

суддів Гонтар А.А., Давиденка Е.В.,

при секретарі Григоровій М.В.,

з участю: прокурора Попок О.В.,

засудженого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Автозаводського районного суду міста Кременчука від 25 червня 2012 року,-

ВСТАНОВИЛА:

цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець м. Кременчука, квартал 287АДРЕСА_1, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений, працюючий в ТОВ «Полумя-Кремінь» », раніше не судимий,-

засуджений за ч.1 ст. 122 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік з покладенням обовязків, передбачених п.п. 3, 4 ст. 76 КК України.

Згідно вироку суду ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що 30 січня 2012 року, близько 01:30 год., перебуваючи в стані алкогольного спяніння разом з ОСОБА_3 на першому поверсі у підїзді буд.№4 по вул. В. Інтернаціоналістів в м. Кременчуці, подзвонив до дверей квартири № 6 з метою попрохати цигарок. Після того як двері відчинив потерпілий ОСОБА_4 та повідомив, що цигарок немає, між останнім та ОСОБА_2В і ОСОБА_3 виникла сварка. У ході сварки ОСОБА_2 завдав потерпілому ОСОБА_4 один удар правою ногою по правій кисті. В цей час з квартири вибігли товариші ОСОБА_4 та вигнали ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з квартири.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_2, згідно висновку експерта № 182 від 13.02.2012 року, потерпілому ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді перелому основи першої пясткової правої кисті зі зміщенням кісткових уламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоровя.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 з внесеними уточненнями в апеляційній інстанції, просить вирок скасувати у звязку з однобічністю, неповнотою досудового та судового слідства, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд.

Вказує, що судом не усунуті істотні протиріччя у доказах, зокрема, у показаннях свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, даних під час досудового слідства та в судовому засіданні, не допитані та не встановлені всі особи яким відомо про фактичні обставини справи і показання яких мають суттєве значення для прийняття правильного рішення. Органами досудового слідства і судом не дано оцінки наявному у матеріалах кримінальної справи документу про те, що потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у побуті.

Інші учасники процесу вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_2 на підтримання принесеної апеляції, прокурора Попок О.В. який вважав апеляцію безпідставною, а вирок суду законним і обгрунтованим, провівши часткове судове слідство, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені в апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до часткового задоволення, а судове рішення скасуванню, виходячи з наступного.

За змістом ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим.

Вирок є обґрунтованим, коли виключається можливість постановлення іншого рішення, крім прийнятого судом. Для цього у вироку повинні бути проаналізовані і оцінені всі розглянуті в судовому засіданні докази, які як підтверджують висновок суду, так і свідчать проти нього.

Відповідно до вимог ст.22 КПК України прокурор і слідчий при провадженні досудового слідства зобовязані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного повного і обєктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого.

Розслідуючи дану кримінальну справу, орган досудового слідства не виконав у повному обсязі вимог зазначеного закону внаслідок чого залишилися незясованими такі обставини справи, зясування яких мало істотне значення для прийняття в ній законного і обґрунтованого рішення.

Так, у справі міститься довідка, видана ОСОБА_4 30.01.2012року згідно якої він отримав побутову травму, внаслідок чого встановлено діагноз-перелом основи першої пясткової кістки правої кисті зі зміщенням. В довідці відсутні дані про лікаря, що проводив огляд (а.с.10). Водночас, в цей же день під час обстеження засуджений судово-медичному експерту пояснив, що його ударив ногою по руці невідомий (а.с.77).

За таких обставин доводи апеляції ОСОБА_2 про розбіжність інформації в медичних документах не позбавлена підстав. Незважаючи на це, досудовим слідством не встановлено та не допитано лікаря, який видав ОСОБА_4 довідку і не зясовано за яких обставин потерпілий отримав побутову травму.

У відповідності з висновком судово-медичної експертизи локалізація тілесного ушкодження у ОСОБА_4 не виключає утворення його при самообороні (а.с.78).

ОСОБА_2, категорично заперечуючи нанесення ним удару потерпілому стверджує, що ОСОБА_4 кулаками наносив удари йому та ОСОБА_3 Крім цього, під час судового слідства в місцевому суді потерпілий пояснив, що він, з лікарні тікав через вікно (зимовий час, ніч) оскільки боявся за вчинене побиття ним і його товаришами ОСОБА_3 (а.с.182).

Таким чином, ці твердження потерпілого збігаються з показаннями апелянта, і в своїй сукупності дають підстави для висновку про не встановлення всіх фактичних обставин справи та свідчать про неповноту дослідження версії захисту.

Проте досудовим слідством не перевірено ці показання з точки зору механізму утворення тілесних ушкоджень. Не зясовано з якого поверху лікарні тікав через вікно ОСОБА_4, коли за його версією у нього була травма, на яку поверхню, вкриту снігом, льодом він стрибнув, чи мало місце падіння. Не перевірена можливість отримання ним травми саме через вистрибування з вікна. За таких обставин встановлення та допит лікаря, який констатував у довідці побутову травму є вкрай необхідним.

Після зясування окреслених питань виникає необхідність в призначенні додаткової судово-медичної експертизи та отримання науково обґрунтованого висновку щодо механізму утворення тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим.

Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_4 він не бачив як йому наніс удар ОСОБА_2В.(а.с.182). В звязку з цим підлягає зясуванню в очевидців події чи було насправді з боку ОСОБА_2 умисне нанесення середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження потерпілому чи він дійсно захищався. Очевидцями події можуть бути також незацікавлені особи, які станом на 30 січня 2012 року проживали на одній площадці із ОСОБА_4 Задля чого їх необхідно встановити та допитати.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_2 30 січня 2012року звернувся з заявою до Автозаводського РВ КМУ УМВС України в Полтавській області по факту нанесення йому в цей же день тілесних ушкоджень в підїзді будинку №4 по вул. В. Інтернаціоналістів в м. Кременчуці(а.с.14). У цьому звязку в матеріалах справи міститься висновок судово-медичної експертизи згідно якої ОСОБА_2 спричинено легкі тілесні ушкодження(а.с.83,зворот).

Поміж тим, у справі відсутні як дані про проведення органами досудового слідства перевірки за вказаною заявою, так і процесуальний документ, винесений за результатами перевірки.

Органами досудового слідства не встановлено з яких причин до матеріалів справи не долучено первинну заяву ОСОБА_2 від 30 січня 2012року про обставини його побиття, передані ним черговому Автозаводського райвідділу міліції ОСОБА_9 З метою перевірки зникнення заяви не проведено інвентаризацію заяв та пояснень, наявних у черговій частині райвідділу міліції.

Окрім того, до Автозаводського РВ КМУ УМВС України в Полтавській області звернувся з заявою ОСОБА_3 по факту нанесення йому в цей же день тілесних ушкоджень в підїзді будинку №4 по вул. В. Інтернаціоналістів в м. Кременчуці(а.с.12). Відповідно до постанови від 15.03.2012 року з даної кримінальної справи виділено для додаткової перевірки копії матеріалів за фактом нанесення ОСОБА_3І.(який був разом з ОСОБА_2В.) тілесних ушкоджень(а.с.112).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи останньому спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя (а.с.90). Згідно копій лікарняних листів він перебував на стаціонарному лікуванні з 30 січня по 29 лютого 2012року(а.с.111).

За наслідками перевірки оперуповноваженим ВКР Автозаводського РВ КМУ 26 квітня 2012року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за ст. 296 КК України, мотивуючи тим, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на грунті раптово виниклих неприязних відносин з невідомими виникла сварка, яка переросла в бійку, під час бійки ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження (а.с.157). Проте результати перевірки до матеріалів справи не долучені. Більше того, на час винесення постанови про відмову в порушенні кримінальної справи були відомі особи, які брали участь в бійці.

Між тим, з матеріалів справи випливає, що свідок ОСОБА_6 в ході судового слідства дав показання про те, що приводом до сутички стала відмова дати цигарку ОСОБА_2В.(а.с.184).

В той же час, ОСОБА_2 стверджує, що він у двері не дзвонив, цигарку не просив, оскільки взагалі не палить, не мав умислу на вчинення будь-якого злочинного діяння. Ініціатором бійки була група осіб разом із потерпілим ОСОБА_4 Він же, обороняючись, намагався вийти з підїзду будинку.

Згідно показань свідка ОСОБА_3 після короткої розмови за цигарки і ОСОБА_3 з квартири вибігла група пяних хлопців, яка з кулаками накинулася на нього та ОСОБА_2 Спочатку били ОСОБА_3, останній з ОСОБА_2 захищалися, тобто, двоє проти шести осіб. Під час другого етапу бійки його збили з ніг і залишили в безпорадному стані в снігу, в результаті чого в нього була обморожена рука ( а.с.38).

Не перевірено досудовим слідством на місці і показання свідка ОСОБА_10 про те, що троє чоловіків затиснули ОСОБА_2 біля холодильників де його били і штовхали (а.с.73).

Отже, за таких обставин законність та обгрунтованність постанови від 26 квітня 2012року про відмову в порушенні кримінальної справи за ст. 296 КК України викликає сумнів та потребує ретельної перевірки.

За змістом ст. 223 КПК України в обвинувальному висновку мають бути проаналізовані всі докази. Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 вину в інкримінованому йому злочині під час досудового та судового слідства не визнав. За змістом ч.2 ст. 223 КПК України в описовій частині обвинувального висновку зазначаються доводи обвинуваченого, наведені ним на свій захист, і результати їх перевірки, однак під час складання обвинувального висновку цю норму закону знехтувано. При перевірці справи з обвинувальним висновком прокурором також залишено поза увагою додержання органами досудового слідства всіх інших вимог кримінально-процесуального закону як того вимагає ст. 228 КПК України.

Наведене свідчить про незясування в ході досудового слідства всіх істотних обставин справи та про поверхове дослідження доказів по справі.

Органами досудового слідства не вжиті заходи до перевірки показань заінтересованих учасників процесу, покладених в основу обвинувального висновку, а в подальшому і судового рішення.

Отже, провадження дій в такому обсязі унеможливлює проведення їх судом з урахуванням специфіки процесуальної форми судового розгляду та обсягу слідчих дій.

А відповідно до ст. 368 КПК України однобічним чи неповним визнається таке дізнання, досудове або судове слідство у процесі якого не досліджені всі обставини, що підлягають встановленню й доведенню (ст. 64 КПК ), не встановлені обставини, що виключають провадження у справі(ст. 6 КПК ), обставини справи не підтверджуються сукупністю доказів, отриманих відповідно до закону. Під однобічністю або неповнотою дізнання, досудового або судового слідства слід розуміти як незясування всіх істотних обставин справи, так і недостатність доказів, їх поверхове дослідження.

При цьому органами досудового слідства всебічно і повно не досліджені обставини на підставі яких встановлюється субєктивна сторона злочину, вина, її форми, мотиви здійснення злочину. Не зясована наявність або відсутність обставин, що виключають притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 374 КПК України апеляційний суд скасовує вирок і повертає справу на додаткове розслідування, якщо при апеляційному розгляді справи буде встановлено таку однобічність або неповноту дізнання чи досудового слідства, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні.

З урахуванням викладеного наявні у справі докази не забезпечують надійне, повне та достовірне встановлення всіх обставин, що входять до предмету доказування та свідчать про однобічність та неповноту досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні, а тому вирок підлягає скасуванню, а справа - направленню на додаткове розслідування.

В процесі додаткового розслідування необхідно належним чином усунути неповноту та однобічність досудового слідства, зазначених в цій ухвалі, перевірити доводи обвинуваченого про фальсифікацію матеріалів справи, вжити інші передбачені законом заходи для всебічного повного і обєктивного дослідження обставин справи з метою прийняття по даній справі законного і обґрунтованого рішення. В залежності від добутих доказів вирішити питання про необхідність проведення інших слідчих дій.

З огляду на наведене та керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Автозаводського районного суду міста Кременчука від 25 червня 2012 року щодо нього скасувати, а матеріали справи направити прокурору м.Кременчука для організації додаткового розслідування.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 залишити попередній підписку про невиїзд.

С у д д і:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13