Провадження № 11-кп/792/36/15
Категорія: ч.1 ст.122 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 21 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 21 жовтня 2014 року

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого менеджером банку «ПриватБанк», раніше не судимого, -

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначено покарання у виді 6 місяців виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 15 відсотків заробітку.

Запобіжний захід ОСОБА_10 залишено попередній заставу.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь Хмельницького обласного бюджету витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 в сумі 2247 грн. 36 коп.; на користь потерпілого ОСОБА_7 12000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, 15169 грн. 78 коп. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, 1500 грн. витрат на правову допомогу, а всього 28669 грн. 78 коп.

За вироком суду, 02 липня 2014 року близько 18 год. ОСОБА_10 , перебуваючи по вул. Толстого, 1 у м. Хмельницькому, на території СТО «Пітстоп», за рогом офісного приміщення, під час виниклої сварки з ОСОБА_7 на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс йому один удар кулаком лівої руки в щелепу спереду від якого ОСОБА_7 впав, після чого кулаком правої руки умисно наніс удар в щелепу потерпілого з лівої сторони. Надалі ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_7 , який перебував в лежачому становищі та піднявши його за футболку завдав три удари кулаком правої руки в ліву сторону обличчя потерпілого. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу м`яких тканин правої половини нижньої губи, набряку м`яких тканин передньої частини нижньої щелепи, закритого подвійного перелому нижньої щелепи в проекції між першими зубами та лівого суглобового відростка зі зміщенням уламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я.

В поданій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить вирок відносно ОСОБА_10 змінити, призначивши йому більш суворе покарання, та задовольнити заявлений цивільний позов в повному обсязі. При цьому вказує, що судом не в повній мірі було враховано ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини скоєння кримінального правопорушення тощо. Наслідком цих прорахунків є призначення занадто м`якого покарання. Крім того зазначає, що судом не в повній мірі враховано ступень перенесених ним душевних страждань, фізичного болю, тривалості реабілітації та інших негативних наслідків скоєного злочину. Наслідком цих прорахунків є призначення занадто заниженої суми грошових відшкодувань.
Обвинувачений ОСОБА_10 в поданій апеляційній скарзі просить вирок змінити, зменшивши міру призначеного покарання, та зменшити суму стягнення компенсації за позовом потерпілого ОСОБА_7 . При цьому вказує, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину, особі засудженого та є занадто суворим, а також вважаю, що суд задовольнив цивільний позов ОСОБА_7 в супереч закону в результаті висновків, які не є підтвердженими доказами дослідженими під час судового розгляду, і є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Одночасно, задовольнивши цивільний позов, суд істотно порушив вимоги кримінально-процесуального закону, в зв`язку з чим оскаржуваний вирок підлягає зміні на підставі ст. 409 ч.1 п.2, п.3 КПК України. Крім того зазначає, що цивільний позов потерпілого складений з порушенням норм ЦПК України, визначена сума моральної шкоди є занадто високою, що суперечить ч.3 ст.23 ЦК України, не підлягають стягненню і витрати по деяким платіжним документам, які на думку апелянта не стосуються справи або викликають сумнів у їх достовірності. Звертає увагу і на те, що при визначенні міри покарання, судом не в повній мірі враховано, що він повністю визнав свою вину в інкримінованому злочині, щиросердечно покаявся, та просив вибачення у потерпілого, за місцем свого постійного проживання зарекомендував себе виключно з позитивної сторони, працюючи менеджером банку «ПриватБанк», також здобув виключно позитивні характеристики.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_9 на підтримку поданої апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 на підтримання поданої апеляційної скарги та в заперечення апеляційної скарги обвинуваченого, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають за таких підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.1 ст.122 КК України як умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Покарання обвинуваченому призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням ступені тяжкості вчиненого ним злочину та обставин, що пом`якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Так, судом враховано, що ОСОБА_10 раніше не судимий, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, працює, частково визнав вину та щиро розкаявся у скоєному.

Наведені обставини надали можливість місцевому суду призначити останньому покарання без ізоляції від суспільства в мінімальних межах статті.

З цих підстав не можуть бути задоволеними доводи обвинуваченого про необхідність призначення йому ще більш м`якого покарання, оскільки суд за наявності цілої низки обставин, що пом`якшують покарання, призначив його в мінімальних межах санкції статті, за якою той обвинувачується. Підстав для ще більшого пом`якшення, про що зазначає в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не знаходить.
Твердження обвинуваченого про неналежне оформлення потерпілим позовної заяви є безпідставними, оскільки згідно п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Доводи потерпілого про м`якість призначеного обвинуваченому покарання та необхідність обрання більш суворого не ґрунтується на вимогах матеріального права, не узгоджується з мотивацією місцевого суду про наявність обставин, які в своїй сукупності істотно пом`якшують призначене винному покарання і дають підстави визнати їх такими, що суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого та спростовуються вимогами кримінального закону про загальні засади призначення такого.

Не заслуговують на увагу і доводи представника потерпілого ОСОБА_7 про збільшення розміру морального відшкодування, а обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника про зменшення такого розміру, оскільки розмір такого відшкодування визначений місцевим судом з врахуванням характеру скоєного злочину, глибини душевних та фізичних страждань потерпілого, характеру спричинених тілесних ушкоджень, з дотриманням засад розумності, виваженості та справедливості.

Підстав до зміни вироку колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 21 жовтня 2014 року стосовно ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2