18.05.2015 Справа № 756/6149/14-к
ун. № 756/6149/15
Справа № 1/756/10/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2015 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в присутності захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , потерпілої ОСОБА_14 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за обвинуваченням:

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого, що народився в м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, такого, що проживає за адресою АДРЕСА_1 , судимого 01.06.1992 року Мінським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 140, ч. 4 ст. 81, ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 140, ч. 4 ст. 82, ч. 1 ст. 222, 208, 42 КК України до позбавлення волі строком 8 років з конфіскацією майна. 23.08.2002 року Коростенським міським судом Житомирської обл. за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців з додатковими заходами у вигляді лікування від наркоманії, згідно ст. 96 КК України. 14.05.2004 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 2 роки. 25.05.2007 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 1 рік. 08.06.2010 року Подільским районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі Звільнився 18.08.2011 року умовно-достроково на невідбутний строк 2 місяці 30 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такого, що народився в Луганської області, м. Стаханов, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, що має на утриманні неповнолітню дитину, такого, що проживає за адресою АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 , судимого 05.12.1995 року Стахановським міським судом Луганської обл., за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 215-2 КК України до позбавлення волі строком 3 роки із застосуванням ст. 46-1 КК України з відстрочкою покарання строком 3 роки; 04.06.1997 року Стахановським окружним судом Луганської обл., за ч. 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна; 22.05.2001 року Стахановським міським судом Луганської обл., за ч. 3 ст. 81 КК України до позбавлення волі строком 4 роки, зі застосуванням ст. 45 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 2 роки, штраф 680 гривень; 19.05.2004 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком 5 років; 23.08.2007 року Оболонського районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 2 місяці. Звільнився 08.04.2011 року умовно-достроково на невідбутний строк 3 місяці 18 днів,

у вчинені злочинів, передбачених ст. 198, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такої, що народилася в м. Києва, українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , судимої 02.03.2012 р. Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 198 КК України, -
Судовим слідством Оболонський районний суд м. Києва, -

В С Т А Н О В И В:
Громадянин ОСОБА_18 , приблизно о 23 годині 45 хвилин, 02.01.2012 р., під час знаходження на зупинці громадського транспорту станція метро «Мінська», що розташована за адресою: м. Київ, вул. Тимошенка, 14-А, де разом з ГРОМ та НІКУЛІНИМ стояв в черзі на маршрутне таксі № 99, помітив перед собою раніше незнайому громадянку ОСОБА_19 . В цей час у підсудного ЧЕРНЯКОВА виник намір, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою збагатитись за рахунок викраденого.

Реалізуючи свій, вказаний вище намір, ОСОБА_18 , впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає, діючи таємно, повторно, викрав з кишені ОСОБА_14 гаманець вартістю 50 гривень, в якому знаходились гроші в сумі 500 гривень та додаткова пенсійна картка «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належали останній. В подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, а саме ОСОБА_20 передав картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належала ОСОБА_14 підсудним ОСОБА_21 та ОСОБА_22 .

В цей час у ОСОБА_23 та ОСОБА_24 виник намір, спрямований на збут майна, одержаного злочинним шляхом.

Реалізуючи свій, вказаний вище намір, ОСОБА_23 разом із ОСОБА_25 , 03.01.2012 р., біля 00 годині 10 хвилин, отримавши від ОСОБА_26 додаткову пенсійну картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , та знаючи, що дана картка була викрадена, направились до супермаркету «Новус», розташованому на першому поверсі ТРЦ «Дрім Таун» за адресою: м. Київ, пр. Оболонський 1-Б, де придбали за продуктів харчування на суму 99 гривень 79 копійок, розрахувавшись при цьому викраденою додатковою пенсійною карткою «ПриватБанк» № НОМЕР_1 .

В подальшому НІКУЛІН, продовжуючи реалізовувати свій намір, направлений на збут майна, одержаного злочинним шляхом, направився до супермаркету «Продукти 517», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Тимошенка, де придбав продукти харчування на суму 158 гривень 99 копійок, розрахувавшись викраденою додатковою пенсійною карткою «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка видана ОСОБА_19 .

Після цього ОСОБА_27 направився в універсам «Сільпо», що розташований за невстановленою слідством адресою, де знову придбав продукти харчування на суму 882 гривень 15 копійок, розрахувавшись викраденою додатковою пенсійною карткою «ПриватБанк» № НОМЕР_1 .

В подальшому ОСОБА_27 направився в супермаркет «Вест Лайн», що розташований по пр. Героїв Сталінграду в м. Києві, де знову придбав продукти харчування на суму 991 гривень 08 копійок, розрахувавшись викраденою додатковою пенсійною карткою «Приват Банк» НОМЕР_1 .

Після цього, ОСОБА_27 , направився в супермаркет «Велика Кишеня», що розташований за адресою: м. Київ, пл. Дружби Народів 6, де знову придбав продукти харчування, на суму 430 гривень 64 копійки, розрахувавшись викраденою додатковою пенсійною карткою «Приват Банк» НОМЕР_1 .

В результаті вчинених злочинів ОСОБА_14 спричинена матеріальна шкода на загальну суму 3 112 гривні 65 копійок.

Громадянин ОСОБА_27 , 20.01.2012 р., приблизно о 18 годині 15 хвилин, знаходячись в салоні маршрутного № 24, яке від`їжджало від зупинки громадського транспорту станція метро «Мінська», що за адресою: м. Київ, вул. Тимошенка 14, помітив поруч із собою раніше йому незнайому громадянку ОСОБА_28 . В цей час у останнього виник намір, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою збагатитись за рахунок викраденого.

Реалізуючи свій, вказаний вище намір, ОСОБА_27 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, просунув руку до лівої зовнішньої кишені пальто останньої, витягнувши звідти мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy GT-S 5830» ІМЕІ 357 НОМЕР_2 вартістю 1200 гривень, в якому знаходилась сім-карта «Київстар» з номером НОМЕР_3 , вартість поновлення якої складає 21 гривню, що знаходився в силіконовому чохлі вартістю 60 гривень та належав ОСОБА_29 . Після чого ОСОБА_27 вийшов на зупинці громадського транспорту, що по вул. Тимошенка, 22-В.

Продовжуючи свої злочинні дії, 22.01.2012 року приблизно о 08 годині 20 хвилин, ОСОБА_27 , знаходячись в приміщені ломбарду ПТЗТ «Скарбниця», що за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра 35, здав викрадений мобільний телефон марки «Samsung» модель «Galaxy GT-S 5830» ІМЕІ 357 НОМЕР_2 , за що отримав гроші в сумі 500 гривень, які витратив на власні потреби.

В результаті вчинення злочину ОСОБА_27 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_29 на загальну суму 1 281 гривень 00 копійок.

Крім того, 23.01.2012 р., приблизно о 21 годині 10 хвилин, ОСОБА_27 , перебуваючи в підземному пішохідному переході станції метро «Мінська», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Тимошенка 14, біля торгової точки, де продавались квіти помітив раніше незнайому ОСОБА_30 . В цей час у останнього виник намір, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою збагатитись за рахунок викраденого.

Реалізуючи свій, вказаний вище намір, ОСОБА_27 підійшов в притул до громадянки ОСОБА_31 , та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, просунув руку до сумки, яка знаходилась у останньої на плечі, витягнувши звідти мобільний телефон марки «НТС» модель «Rhyme S51 Ob» ІМЕІ НОМЕР_4 вартістю 1 000 гривень, в якому знаходилась sim-картка «Київстар» вартість поновлення якої складає 21 гривню, який належав ОСОБА_30 .

Продовжуючи свої зазначені вище дії, ОСОБА_27 , 25.01.2012 року приблизно о 01 годині 15 хвилин, знаходячись в відділені ПТЗТ «Скарбниця» за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра 35, здав викрадений мобільний телефон марки «НТС» модель «Rhyme S51 Ob» ІМЕІ НОМЕР_4 , за що отримав гроші в сумі 1 000 гривень, які витратив на власні потреби.

В результаті вчинення злочину ОСОБА_27 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_31 на загальну суму 1 021 гривень 00 копійок.

Крім того, 25.01.2012 р., приблизно о 08 годині 45 хвилин, ОСОБА_27 , перебуваючи в салоні тролейбуса № НОМЕР_5 в районі зупинці громадського транспорту вул. І. Гонти, що розташована за адресою: м. Київ, вул. О. Теліги 2, помітив раніше незнайому ОСОБА_32 , яка стояла перед ним. В цей час у ОСОБА_24 виник намір, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою збагатитись за рахунок викраденого.

Реалізуючи свій, вказаний вище намір, ОСОБА_27 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, просунув руку до сумки, яка знаходилась у останньої на плечі та витягнув звідти електронну книжку «Amazon kindle» вартістю 2000 гривень та намагався вийти з тролейбуса. В цей час ОСОБА_33 виявила відсутність її особистих речей, тим самим викрила злочинні дії ОСОБА_24 .

Продовжуючи свої зазначені вище дії, ОСОБА_27 , незважаючи на те, що був викритий, продовжував дії, спрямовані на утримання викраденого майна, вийшов з тролейбуса та намагався вирватися. Однак виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, не довів до кінця, з причин які не залежали від його волі, оскільки в подальшому був затриманий працівниками міліції.

Підсудна ОСОБА_23 , вчинила умисні корисливі злочини при наступних обставинах.

Так, в період часу з 20 годині 00 хвилин 16.12.2011 року по 18.12.2011 року з дозволу власника ОСОБА_34 , ОСОБА_23 перебувала в приміщенні квартири АДРЕСА_4 за місцем проживання останнього.

18.12.2011 р., приблизно о 13 годині 00 хвилин у ОСОБА_23 , яка знаходилась за адресою: АДРЕСА_5 , виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою збагатитись за рахунок викраденого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою збагатитися за рахунок викраденого, ОСОБА_23 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , переконавшись в тому, що ОСОБА_35 спить та за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрала майно, що належить ОСОБА_36 , а саме: плазмовий телевізор «TCL» у корпусі чорного кольору вартістю 2 500 гривень; мобільний телефон марки «Samsung GTS 5230» IMEI НОМЕР_6 в корпусі чорного кольору вартістю 900 гривень, з sim-карткою оператору «Life», що не представляє матеріальної цінності; шкіряне портмоне чорного кольору «CEMEL» вартістю 250 гривень, в якому знаходились банківська картка, що не представляє матеріальної цінності; гроші у сумі 70 гривень; DVD-плеєр марки «Оріоп» вартістю 200 гривень; магнітофон «Grundig», що не представляє матеріальної цінності; електричний чайник марки «BOSH» вартістю 300 гривень; праска марки «Оріоп» вартістю 100 гривень; котушка до спінінгу вартістю 200 гривень; котушка до спінінгу, що не представляє матеріальної цінності; ключі від квартири, що не представляє матеріальної цінності; документи: Атестат № 11645, виданий на ім`я ОСОБА_34 ; Свідоцтво про народження № 802, видане на ім`я ОСОБА_34 ; Свідоцтво № НОМЕР_7 , видане на ім`я ОСОБА_34 ; Медична довідка № 090238, видана на ім`я ОСОБА_34 ; характеристика, видана на ім`я ОСОБА_34 ; атестат № 014955, виданий на ім`я ОСОБА_34 ; Свідоцтво про неповну середня освіту № НОМЕР_8 , видане на ім`я ОСОБА_37 ; Доручення на право керування автомобілем № 311189, видане на ім`я ОСОБА_37 ; Гарантійний талон № 0701129; Фотокартки; Екзаменаційна картка № 3205, видана на ім`я ОСОБА_37 ; гарантійний талон № 5230210; Товарний чек на годинник «Casio»; Копія Вироку Шевченківського суду; Роздруківка на листах формату A4 «Коди аварій»; Копії кредитних договорів та квитанцій про виплату.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою збагатитись за рахунок викраденого, ОСОБА_23 , склала викрадені речі в свою сумку та поліетиленовий пакет, після цього зникла з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті вчинення злочину ОСОБА_23 , спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_38 на загальну суму 4520 гривень 00 копійок.

Крім того, 26.12.2011 року приблизно о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_23 , перебуваючи біля будинку № 19-Г по вул. Прирічній в м. Києві, помітила лежачу на землі раніше незнайому їй ОСОБА_39 , яка спала. В цей час у ОСОБА_23 виник намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою збагатитися за рахунок викраденого.

Реалізуючи свій, вказаний вище намір, ОСОБА_40 , перебуваючи біля будинку №19-Г по вул. Прирічній в м. Києві, впевнившись в тому, що за нею ніхто не спостерігає, діючи повторно таємно викрала золоті сережки вартістю 100 гривень, гроші в сумі 6 гривень та мобільний телефон марки «Samsung» модель «GT-E 10801» ІМЕІ НОМЕР_9 , вартістю 120 гривень, в якому знаходилась sim-картка «Київстар» з номером телефону НОМЕР_10 , яка не представляє матеріальної цінності.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_23 того ж дня продала викрадені сережки незнайомому чоловіку, а мобільний телефон залишила собі.

В результаті вчинення злочину ОСОБА_23 спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_39 на загальну суму 226 гривень 00 копійок.

Крім того, 29.12.2011 року приблизно о 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_23 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту станція метро «Мінська», що розташована за адресою: м. Київ, вул. Тимошенка 14, помітила раніше незнайому їй ОСОБА_41 , яка сиділа на лавочці. В цей час у ОСОБА_23 виник намір, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, з метою збагатитись за рахунок викраденого.

Реалізуючи свій, вказаний вище намір, ОСОБА_23 підійшла до ОСОБА_42 та, схопивши з лавки її сумку вартістю 100 гривень, в якій знаходився конверт з грошами в сумі 300 гривень, книга «Мішень для сліпого» вартістю 30 гривень, косметичний набір вартістю 70 гривень, шкіряний гаманець вартістю 100 гривень та пластикові дисконтні картки, які матеріальної цінності не становлять, на загальну суму 600 гривень, побігла в сторону станції метро «Мінська» в м. Києві.

Продовжуючи свої дії, направлені на повторне відкрите викрадення чужого майна, з метою збагатитися за рахунок викраденого, ОСОБА_23 , з викраденим майном, відбігла на декілька метрів від зупинку громадського транспорту станція метро «Мінська». Однак виконавши всі дії, які остання вважала необхідними для доведення злочину до кінця, а саме відбігши від вказаної зупинки з викраденим майном, ОСОБА_23 свій, вказаний вище намір, не довела до кінця, з причин які не залежали від її волі, оскільки за адресою: м. Київ, вул. Тимошенка 14-А, була затримана працівниками міліції.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_20 свою провину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, та при цьому показав, що він свою провину не визнає, оскільки його не було на місці вчинення злочину. 02 січня 2012 р. крадіжок не здійснював, ніякої банківської картки НІКУЛІНУ не передавав, а для покупки дав останньому готівку. В цей день він їхав з роботи, на метро «Мінська» був десь біля 23-ї години 45 хвилин. Коли він виходив з метро то йому на зустріч йшли ОСОБА_27 та ОСОБА_22 . Тоді вони пішли, випили коньяку і він, ОСОБА_20 , пішов зустрічати жінку з роботи. Наголосив, що коли ОСОБА_43 допитували в судовому засіданні, вона сказала, що його на місці злочину не було, і просила зняти з нього обвинувачення та цивільний позов.

Крім того ОСОБА_20 уточнив, що якби слідчим було задоволено його клопотання про витребування відеозапису з Мінського ринку, з Облонського проспекту 14, де відеокамера стоїть в кутку навпроти маршрутки, відеозапис з «Дрім Тауну», де також стоїть відеокамера, та відеозапис з його під`їзду, то було б видно, що його не було біля маршрутки №99, і з ніякими кульками, з покупками, він додому не заходив.

В цілому аналогічні покази за своїм змістом дані ОСОБА_20 в судовому засіданні 06.09.2012 р., 19.02.2015 р.

Крім того, підсудний суду пояснив, що коли 08 числа він заходив до НІКУЛІНА та ГРОМ, то в них виник конфлікт с застосуванням фізичної сили. І коли наступного дня ОСОБА_44 затримали оперативні співробітники, остання дала неправдиві свідчення щодо нього (т.8 а/с 89).

Даючи оцінку показам підсудного ЧЕРНЯКОВА, суд зазначає, що під час судового слідства були перевірені його покази, в яких він повідомляв про свою невинуватість, зокрема те, що інкримінованого йому злочину не вчиняв, а скоїв його ОСОБА_45 . Суд вважає такі покази неправдивими, такими, що не узгоджуються з іншими матеріалами кримінальної справи та фактичними обставинами події, встановленим судом.

Також під час судового слідства не знайшло свого підтвердження застосування недозволених методів досудового розслідування та фальсифікація матеріалів досудового розслідування ( т.6 а/с 100-102).

С заяви про злочин громадянки ОСОБА_43 видно, що 02.01.2012 р. біля 23 год. 45 хв. під час перебування у маршрутному таксі №99 біля ринку «Явір 95» та метро Мінська, виявила пропажу гаманця чорно-рожевого кольору в клітинку з грошами та кредитною картою «ПриватБанку» (т.1 а/с 181).

Аналогічні покази дані потерпілою в поясненнях 03.01.2012 р. (т.1 а/с 182) та під час допиту в якості потерпілої 03.02.2012 р. (т.3 а/с 40-42). При цьому потерпіла уточнила, що пам`ятає, що коли вона заходила в маршрутне таксі, то позаду неї стояла компанія, серед них була дівчина, і дана компанія в маршрутне таксі не сіла.

Крім того, з виписки по рахунку клієнта по банківській карті на ім`я ОСОБА_46 , видно, що в магазинах «Новус», «Продукти 517», «Сільпо», «Вест Лайн», «Велика Кишеня», з банківської карти на її ім`я 03.01.2012 р. знято в загальному 2 562, 65 грн. (т.1 а/с 183).

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_43 показала, що за плином часу точної дати вона не пам`ятає, подія була чи 2-го чи 3-го січня 2012 року. Вона поверталася додому з роботи пізно біля 23 год. 45 хв. та на метро «Мінська» сідала на маршрутне таксі №99. Це було останнє маршрутне такси, біля якого виникла черга людей, які стояли рівно. Коли під`їхала маршрутка, вона завчасно приготувала гроші за проїзд находячись від неї в метрах півтора, оскільки в неї була фототехніка в ранці і вона не хотіла, щоб її притиснули. Коли вона стояла у черзі, то помітила зліва групу людей, яка була дуже веселою і голосною і на неї діяла дратуючи, чим вони і звернули на себе увагу. Коли підійшла її черга, вона фізично була остання хто міг поміститися в автобусі стоячи на сходинці, за нею більше ніхто не поміщався. В цей момент, від компанії, яку вона бачила раніше підійшла дівчина і почала також втіскуватися в маршрутку, причому дуже підозріло себе поводила, весело кричала «Ой нам так потрібно поїхати», що це виглядало знущанням, не було помітно що людина пережала, вона голосно сміялася. В цей момент вона, ОСОБА_43 , вже не слідкувала за гаманцем, а слідкувала за фототехнікою, щоб її не роздушили, бо дівчина дуже сильно її штовхала у двері, штовхала у спину ліктями. Штовхання і слова «потрібно дуже поїхати» на неї, ОСОБА_43 , дуже дратівливо подіяли, вона повернулася до неї через ліве плече і сказала, що «Всім потрібно поїхати, не штовхайтесь будь-ласка». Таким чином вона, ОСОБА_43 , тоді помітила цю дівчину. Коли вони всі опинилися на сходинці маршрутного таксі дівчина, перед тим як зачинилися двері, вийшла з нього. В цей момент їй передали здачу, однак гаманця вже не було. Самого моменту, коли витягували гаманець, вона не бачила. Вона стала питати людей що трапилося, хто був поряд із нею, хто був позаду, і пасажири які стояли обличчям до дверей сказали, що була дівчина блондинка. Через розгубленість вона не заблокувати карточку. Було викрадено гаманець в ньому була готівка та карточка. Оператор банку на наступний день їй повідомила, що вночі були проведень транзакції.

Потерпіла також уточнила, що з компанії вона пам`ятає лише дівчину-блондинку. На місці вчинення злочину вона бачила лише підсудну ГРОМ, яку впізнає в залі, а інших підсудних не запам`ятала, тому не знає, були вони там чи ні; в неї викрали тканьовий гаманець, чорний з рожевими смужками, в ньому була готівка, 500-600 грн., банківська картка пенсійна додаткова на її ім`я від її матері. Інші предмети, що були в гаманці ніякої цінності для неї не становлять. Скільки було грошей на рахунку на момент викрадення, вона не знає, оскільки цієї карткою не користувалася; сам гаманець коштував 80 гривень; Сума, яка вказана в цивільному позові, це сума вартості всіх викрадених у неї речей та грошових коштів які були зняті з пенсійної картки та готівка; під час досудового слідства їй слідчий показував фотокартки підсудного ЧЕРНЯКОВА, і вона ще зробила йому зауваження, що по справі проходить три людини, а він їй показуєте лише одного, на що слідчий повідомив, що це головний, а решта його підопічні. Слідчому вона сказала, що не впізнає ЧЕРНЯКОВА і його не бачила, тому на даний час у неї немає до нього претензій; з протоколом допиту вона погодилась, тому підписала.

Також з пояснень громадянки ОСОБА_44 видно, що 02.01.2012 р. вона разом із своїми знайомими на ім`я ОСОБА_47 та ОСОБА_48 гуляли біля станції метро «Мінська» в м. Києві. Біля 23-ї години вони втрьох стояли в черзі на маршрутне таксі №99. Оскільки це була останнє маршрутне таксі, то людей в черзі було багато, і коли вони почали заходити до таксі, її товариш на прізвище ОСОБА_20 викрав у якоїсь жінки гаманець, про що вона дізналася вже в парку біля метро «Мінська». З цього гаманця ОСОБА_47 дав їй кредитну карту «Приватбанк» та сказав, щоб вона йшла та купувала за допомогою цієї кредитної карти продукти харчування. Біля 00 год. 15 хв. в магазині «Новус» вона та ОСОБА_48 купували продукти, розраховувались цією картою, а ОСОБА_47 чекав їх за касами біля виходу (т.1 а/с 184-186).

В цілому аналогічні покази в цій частині дані обвинуваченою ОСОБА_44 під час допиту 17.01.2012 р. та 04.04.2012 р. (т.2 а/с 238-240, т.4 а/с 172-173).

З пояснень громадянина НІКУЛІНА видно, що 02.01.2012 р. він разом із своїми знайомими ОСОБА_49 та ОСОБА_50 біля 23 год. 30 хв. знаходились неподалік метро «Мінська» в м. Києві, де вживали алкогольні напої. Неподалік стояла черга на маршрутне таксі №99. ОСОБА_20 запропонував йому, НІКУЛІНУ, також встати в чергу, що вони й зробили, однак, коли ОСОБА_20 став на першу сходинку, то зразу розвернувся і вони пішли звідти. Після цього ОСОБА_20 показав йому гаманець та сказав, що викрав його у жінки, яка стояла попереду в черзі. В гаманці грошей не було, тільки кредитна картка «Приватбанку». Цю картку ОСОБА_47 дав ОСОБА_51 , сказав, щоб вона купила коньяк та цигарки, а також дав їй 100 грн. на той випадок, якщо карткою розрахуватися не вдасться. Далі він, ОСОБА_45 , пішов з ОСОБА_50 в магазин «Новус» в ТРЦ «Дрім Таун», де вони купили цигарки та коньяк, за які розрахувались карткою «Приватбанку». В цей час ОСОБА_47 стояв біля виходу з магазину за касами. Після цього вони вжили коньяк та пішли до магазину «Велика Кишеня» біля станції метро «Оболонь», де за продукти харчування також він розрахувався карткою «Приватбанку». ОСОБА_47 був на вулиці в цей час (т.1 а/с 190-193). Крім того, фактичні обставини вчинення ОСОБА_20 викрадення гаманця громадянки ОСОБА_43 підтверджується протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_44 від 09.01.2012 р., 16.01.2012 р. (т.2 а/с155-167, 215-217).

Більш того, під час допиту в якості свідка 10.01.2012 р. громадянин ОСОБА_27 показав, що після Нового року, ввечері 02.01.2012 р. біля м. «Мінська» він зустрів ЧЕРНЯКОВА, з яким вживали алкогольні напої. Потім до них приєдналася ОСОБА_44 . Це було біля 23-ї години, час останньої маршрутки №99, біля якої вишукувалася черга і ОСОБА_20 запропонував встати в цю чергу. Вони всі підійшли до черги, перед ними була дівчина, на спині якої був рюкзак. Коли під`їхало таксі, ОСОБА_20 почав створювати штовханину, а він, ОСОБА_45 з ОСОБА_44 знаходились поруч. Після цього ОСОБА_20 сказав, що в маршрутне таксі вони не ввійдуть і запропонував почекати наступне. Тоді вони відійшли від черги і тоді він побачив в руках ЧЕРНЯКОВА тряпчаний гаманець, наскільки пам`ятає червоного кольору. При цьому ОСОБА_20 повідомив, що викрав цей гаманець у черзі. Грошей в гаманці не було, лише банківська картка. ОСОБА_52 викинув, а вони пішли всі до магазину «Новус», що у ТРЦ «Дрім Таун», щоб придбати коньяк та цигарки, при цьому ОСОБА_20 дав ГРОМ 100 гривень на той випадок, якщо на картці не буде грошей. ОСОБА_20 чекав їх за лінією кас.

Після того, як вони вжили коньяк, то вони пішли до магазину «Велика кишеня», де придбали продуктів на більшу суму, і далі розділивши продукти розійшлися по домах (т.2 а/с 218-220).

В цілому аналогічні покази з даного приводу в цій частині дав свідок ОСОБА_45 при проведенні очної ставки 09.02.2012 р. з громадянином ОСОБА_53 (т.3 а/с 56-59).

Крім того, з дослідженого судом протоколу очної ставки від 09.02.2012 р. за участю свідка ОСОБА_54 та обвинуваченого ОСОБА_20 видно, що свідок ОСОБА_45 показав, що 02.01.2012 р. він та ОСОБА_55 біля станції метро «Мінська» зустріли ЧЕРНЯКОВА та біля 23 год. 30 хв. стояли в черзі на маршрутне таксі №99. Коли під`їхала маршрутка, вони почали разом з іншими пасажирами йти в сторону дверей, так як черга була велика. Спочатку в черзі стояв ОСОБА_20 , далі ОСОБА_55 , останнім він, ОСОБА_45 . Коли вони підійшли до входу в таксі, то салон був вже заповнений та помітив, що ОСОБА_20 підійшов до незнайомої дівчини, що стояла перед ним в черзі. На спині у дівчини був рюкзак. Далі ОСОБА_20 зробив жест, начебто підштовхує дану дівчину, та зразу від неї відійшов. Потім ОСОБА_20 відійшов від маршрутки на кілька метрів в сторону підземного переходу, біля якого показав їм матерчатий гаманець в червону крупну клітинку. Чи були в гаманці гроші, він, ОСОБА_45 , не бачив. Була пластикова картка «Приватбанку». ОСОБА_20 сказав, щоб він та ОСОБА_55 скупилися на дану картку. Біля 24-ї години вони підійшли до ТРЦ «Дрім Таун», а ОСОБА_20 залишився біля входу в ТРЦ. В супермаркеті «Новус» він, ОСОБА_45 та ОСОБА_55 придбали коньяк та цигарки, при цьому остання на касі розрахувалась за куплений товар (т.3 а/с 56-59).

В цілому аналогічні покази з даного приводу в цій частині дав НІКУЛІН також в якості допиту як обвинуваченого 04.04.2012 р. (т.4 а/с 175-177).

Також, з дослідженого судом протоколу очної ставки від 09.02.2012 р. за участю обвинуваченої ОСОБА_44 та обвинуваченого ОСОБА_20 видно, що 02.01.2012 р. вона, біля 23 год. 30 хв. біля станції метро «Мінська» спілкувалася з НІКУЛІНИМ. В цей час зустріли ОСОБА_56 . Біля 23 год. 30 хв. вони стояли в черзі на маршрутне таксі №99. За плином часу не пам`ятає, куди збиралися їхати. Коли під`їхала маршрутка, вони разом з іншими пасажирами почали іти в сторону дверей, оскільки черга була велика. Першим в черзі стояв ОСОБА_20 , потім вона, ОСОБА_44 , останнім стояв ОСОБА_45 . Коли вони підійшли до входу, салон маршрутки вже був заповнений. Тут вона помітила, що ОСОБА_20 підійшов до незнайомої дівчини, що стояла перед ним в черзі і вона також пам`ятає, що дівчина була з рюкзаком. ОСОБА_20 зробив жест, начебто підштовхує дівчину та зразу від неї відійшов. Далі ОСОБА_20 відійшов на кілька метрів від маршрутки та сказав, що вони не влізуть. Тоді вони відійшли в сторону підземного переходу, де ОСОБА_20 показав їм матерчатий гаманець в червону крупну клітинку. Останній дістав з гаманця пластикову картку «Приватбанку», дав їм з ОСОБА_57 та сказав скупитися на дану картку (т.3 а/с 60-63).

У вказаних поясненнях підсудні НІКУЛІН, ГРОМ, повідомляють такі відомості, що можуть бути відомі лише безпосереднім учасникам події, а відповідно суд приходить до висновку, що дані обставини відповідають фактичним обставинам перебігу події, встановленим в судовому засіданні, і як наслідок їм вірить та кладе в основу вироку по справі.

Допитаний у судовому засіданні підсудний НІКУЛІН з приводу викрадення майна у громадянки ОСОБА_43 показав, що 2-го числа він, разом з ОСОБА_58 стояли в черзі на маршрутне таксі №99. Маршрутка була забита, і він помітив, що дівчина, яка стояла попереду, поклала собі до лівої кишені курточки гаманець, на ній ще був рюкзак. Тоді він викрав цей гаманець, вийшов з маршрутки, не продовжив далі штовхатися. ОСОБА_58 спитала чи їдуть вони, чи ні, так як вони повинні були їхати на площу Шевченка, то він сказав що, вони вже нікуди не їдуть, тоді вони розвернулися і пішли з зупинки на метро «Мінська», щоб присісти там на парапети. Біля метро, побачили, як виходить з переходу ОСОБА_18 з квітами, з яким вони привітались. ОСОБА_20 запропонував випити, оскільки в цей день у його дружини був день народження. Магазини на ОСОБА_59 були зачинені, і він, НІКУЛІН, запропонував піти в «Дрім Таун». Далі вони пішли в «Дрім Таун», ОСОБА_20 залишився говорити по телефону на вході біля «Дрім Тауну», а він з ОСОБА_23 зайшли в магазин, купили пляшку коньяку, п`ять пачок цигарок. Потім він дістав зі своєї кишені карточку «Приват Банку», про що ОСОБА_23 знала. Однак в магазині дістав карточку ОСОБА_43 . ОСОБА_23 віддала карточку на касу, в терміналі провели, вони розрахувалися і пішли. Це все відбувалося в магазині «Новус» в ТРЦ «Дрім Таун». В подальшому також розраховувався цією карткою в магазинах «Сільпо», «Продукти 517», «Вест Лайн». Купляв продукти харчування. Каву, цигарки, він продавав торговцям біля метро «Мінська», а коньяк вони випили біля магазину «Новус» у дворі. Після цього ОСОБА_58 пішла додому до себе, ОСОБА_18 сказав що пішов зустрічати дружину.

Підсудний НІКУЛІН наполягав, що розраховувався кредитною карткою, що належить ОСОБА_43 , і суми витрат у магазинах «Новус» у ТРЦ «Дрім Таун» на загальну суму. 99 грн. 79 коп., «Продукти 517» на загальну суму. 158 грн. 79 коп., «Сільпо» на загальну суму. 882 грн. 15 коп., «Вест Лайн» на загальну суму. 991 грн. 08 коп., «Велика Кишеня» на загальну суму. 430 грн. 64 коп., не заперечував.

Під час розрахунку в магазині «Новус» ОСОБА_23 не знала, що вона розраховується викраденою карткою.

З приводу різниці своїх показів на досудовому слідстві та в суді, підсудний НІКУЛІН пояснив, що він говорив інше, тому що він 8-го числа посварився з ОСОБА_20 , був на нього злий, а на наступний день йому передзвонив оперативний працівник, сказав, щоб він дав покази на ЧЕРНЯКОВА, і наступного дня робили відтворення, під час якого йому, НІКУЛІНУ, показували, що і як треба робити, оскільки пообіцяли, що він буде свідком, і він був свідком до останнього дня, і тому він оговорив НІКУЛІНА.

З приводу картки, викраденої у ОСОБА_43 показав, що ОСОБА_44 не могла знати, кому належить ця картка (т.8 а/с 87).

З дослідженого судом протоколу огляду CD-диску «Mira» білого кольору від 08.02.2012 р. видно, що 03.01.2012 р. в період часу з 00 год. 02 хв. по 00 год. 10 хв. чоловік ззовні схожий на ОСОБА_26 знаходиться біля входу в ТРЦ «Дрім Таун» (файл «вхід 1»). При огляді файлу «вхід 2» видно, що 03.01.2012 р. в 00 год. 02 хв. чоловік ззовні схожий на ОСОБА_24 та дівчина, ззовні схожа на ОСОБА_23 заходять до магазину «Новус», що розташований на першому поверсі ТРЦ «Дрім Таун».

При огляді файлу «каса» видно, що 03.01.2012 р. в період часу з 00 год. 08 хв. по 00 год. 10 хв. чоловік ззовні схожий на ОСОБА_24 та дівчина, ззовні схожа на ОСОБА_23 розраховуються за придбаний товар, а саме: пляшку коньяку та цигарки, пластиковою карткою (т.3 а/с 48-53).

Аналізуючи матеріали протоколів очних ставок в сукупності з наведеним вище, суд враховує, що ні ГРОМ, ні НІКУЛІН в них не зазначили про будь-які форми тиску на них з боку працівників правоохоронних органів. Більш того, громадянин ОСОБА_20 , проти якого давалися ці покази також не вказував на будь-якій тиск з боку вказаних осіб при оформленні вказаних протоколів.

Також суд не може в якості аргументу, що спростовує такий висновок прийняти до уваги покази підсудного НІКУЛІНА з приводу того, що з боку працівників правоохоронних органів надходили пропозиції, що у випадку, якщо він оговорить ЧЕРНЯКОВА, то він залишиться свідком по справі. При цьому суд виходить з того, що громадянка ОСОБА_44 , будучи 09.02.2012 р. в статусі обвинуваченої дала з цього приводу за своєю суттю аналогічні покази і які підтверджують також покази НІКУЛІНА.

Відповідно, суд, вважає покази ОСОБА_44 , НІКУЛІНА на досудовому слідстві в цій частині такими, що відповідають дійсності, фактичним, встановленим судом обставинам перебігу події, а відповідно їм вірить та кладе в основу вироку по справі.

Також не спростовують такий висновок суду і покази потерпілої ОСОБА_43 , яка в судовому засіданні впізнала лише підсудну ГРОМ, оскільки даючи покази під час судового слідства потерпіла вказала, що «із компанії вона пам`ятає лише дівчину-блондинку, інших підсудних не впізнає і не знає були вони там чи ні. На місці вчинення злочину вона бачила лише підсудну ГРОМ». Приходячи до цього суд враховує, що потерпіла звернула увагу на компанію, серед якої була ОСОБА_44 . При цьому жоден з підсудних не вказував про наявність разом з ними біля 23-ї год. 30 хв. 02.01.2012 р. біля метро «Мінська» інших осіб. Враховує при цьому суд і швидкоплинність події, нічний час доби, те, що потерпіла стояла до обвинувачених спиною.

До того ж покази підсудного ЧЕРНЯКОВА в частині, що «його не було на місці вчинення злочину» спростовуються як показами самого ЧЕРНЯКОВА, в яких не заперечуються окремі обставини вчинення злочину з фактичної сторони, так і вказаними вище показами НІКУЛІНА, ГРОМ, потерпілої ОСОБА_43 .

Покази кожного підсудного окремо, дані з того приводу, що НІКУЛІН та ГРОМ оговорили підсудного ЧЕРНЯКОВА, начебто через конфлікт з рукоприкладством 08.02.2012 р. між ними, судом не можуть бути взяті в якості доказу, оскільки будь-яких документальних підтверджень як про сам факт такого конфлікту, а також щодо його перебігу, дійових особах, ролі кожного з учасників, характеру застосованого фізичного впливу та його наслідків, в судовому засіданні не встановлено.

Більш того, про причини начебто виниклого конфлікту, які мають бути достатньо суттєвими, переконливими та достатніми для обмови громадянина ЧЕРНЯКОВА, жоден з підсудних суд не повідомив.

Таким чином, на підставі аналізу показів підсудних НІКУЛІНА та ГРОМ, ЧЕРНЯКОВА, доказів по справі, в тій частині, що гаманець у громадянки ОСОБА_43 було начебто викрадено підсудним НІКУЛІНИМ, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, давалися з метою уникнення підсудним ЧЕРНЯКОВИМ кримінальної відповідальності за вчинене, а начебто визнавальні покази НІКУЛІНА з даного приводу на думку суду додатково спростовують захисну версію про наявність конфлікту, як причини для обмови, а навпаки, свідчать про наявність між підсудними дружніх стосунків, відповідно не можуть бути покладені в основу вироку.

Підсудний ОСОБА_27 з приводу викрадення телефону у громадянки СТЕЛЕЦЬКОЇ суду показав, що 20.01.2012 р. біля 18 год. 15 хв. він зайшов до маршрутки №24, де побачив дівчину, яка слухала музику. Він відімкнув від навушників та непомітно витягнув з її кишені телефон «Самсунг Гелаксі», і вийшов на наступній зупинці по вул. Тимошенка 22-В. Викрадений телефон він заклав у ломбард «Скарбниця» що знаходиться на вулиці Героїв Дніпра 35. Отримані гроші за телефон він витратив на свої потреби. Розмір спричиненої потерпілій матеріальної шкоди на суму 1281 грн. не заперечує.

Як видно з протоколу явки з повинною громадянина НІКУЛІНА від 02.02.2012 р., останній повідомив, що 20.01.2012 р. приблизно біля 17.30 год. він перебував в салоні маршрутного такси №24, їхав з ринку «Мінський». Під час цього викрав у дівчини з кишені куртки мобільний телефон «Самсунг» С5830, який вимкнув та заховав. Потім на зупинці по вул. Тимошенка, навпроти ринку «Явір-95», де також зупиняється автобус маршруту № 99 (т.1 а/с 227-228).

Допитаний в якості підозрюваного 07.02.2012 р. та в якості обвинуваченого 07.02.2012 р. громадянин ОСОБА_27 в своїх показах підтвердив обставини викрадення 20.01.2012 р. під час перебування в салоні маршрутного таксі №24 після 18-ї години мобільного телефону «Самсунг Гелекси Айс 5830» (т.3 а/с 220-222, 243-246).

З дослідженого протоколу усної заяви про злочин від 20.01.2012 р. та пояснень громадянки СТЕЛЕЦЬКОЇ видно, що 20.01.2012 р. приблизно о 18.05 год. вона перебувала навпроти буд. 11-А по вул. Тимошенко в м. Києві, а саме, під час руху в маршрутному такси №24, де невідома особа викрала у неї мобільний телефон «Самсунг Гелекси» (т.1 а/с 222-225).

Допитана під час досудового розслідування 31.01.2012 р. громадянка ОСОБА_60 показала, що 20.01.2012 р. під час її перебування в салоні маршрутного таксі №24 після 18-ї години, вона поспілкувалась з своєю матір`ю, поклала телефон в кишеню та через деякий час виявила, що навушники від`єднанні від телефону, а сам телефон «Самсунг Гелекси Айс 5830» зник. В крадіжці вона запідозрила чоловіка, що стояв поруч (т.3 а/с 179-181).

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_61 показала, що точної дати за плином часу вона не пам`ятає, ввечері, біля 19-ї години, біля метро «Мінська» зі сторони «Макдоналдса» вона заходила в маршрутне таксі, і коли вона передавала кошти за проїзд, то у неї вкрали мобільний телефон «Самсунг Гелаксі». Вона схопила за руку чоловіка, що стояв поруч та на її думку викрав у неї телефон. Цього чоловіка вона впізнає, це підсудний НІКУЛІН, він передав викрадений телефон іншій особі, однак її немає в залі суду (т.8 а/с 104).

Підсудний ОСОБА_27 з приводу викрадення телефону у громадянки НАЦЮК, суду показав, що 23 січня 2012 р., ввечері, біля 22 годині, він спустився в перехід метро «Мінська», де побачив, що стоїть дівчина та купує квіти і в неї була розстібнута сумка. Тоді він підійшов, витягнув у неї із сумки у білому чохлі білий телефон «HTC». Потім він заклав викрадений телефон «HTC» до ломбарду «Скарбниця», що на вулиці Героїв Дніпра 35. Розмір спричиненої потерпілій матеріальної шкоди на суму 1021 грн. не заперечує. З протоколу усної заяви про злочин та пояснень від 24.01.2012 р. громадянки ОСОБА_31 видно, 23.01.2012 р. біля 21-ї години по вул. Тимошенка 14, біля ринку «Явір», вона виявила відсутність мобільного телефону «НТС» модель «Rhyme S51 Ob» ІМЕІ НОМЕР_4 , якій знаходився у сумочці (т.2 а/с 18-22).

З протоколу явки з повинною від 02.02.2012 р. громадянина НІКУЛІНА, його пояснень видно, що останній повідомив, що в кінці січня 2012 р., під час знаходження в підземному переході станції метро «Мінська» зі сторони ринку, він здійснив крадіжку мобільного телефону «НТС» світлого кольору у білому чохлі, який в подальшому заложив в ломбард «Скарбниця» по вул. Г.Дніпра (т.2 а/с 33-34).

Допитаний в якості підозрюваного 07.02.2012 р. та в якості обвинуваченого 07.02.2012 р. громадянин ОСОБА_27 в своїх показах підтвердив обставини викрадення 23.01.2012 р. після 23 год. в підземному переході між ринком «Явір» та Оболонською РДА мобільного телефону «НТС» (т.3 а/с 220-222, 243-246).

З дослідженої судом відповіді ломбардного відділення ПТЗТ «Скарбниця» №125 від 06.02.2012 р. видно, що громадянином ОСОБА_62 25.01.2012 р. до відділення ПТЗТ «Скарбниця» по вул. Г.Дніпра 35, здано мобільний телефон «НТС» ІМЕІ НОМЕР_4 (т.2 а/с 26, 29).

Крім того, як вбачається з протоколу про явку з повинною від 02.02.2012 р., НІКУЛІН, пояснив, що в кінці січня 2012 р. під час того, як він знаходився в підземному переході ст. метро Мінська зі сторони ринку, одноосібно здійснив крадіжку мобільного телефону «НТС» світлого кольору в білому чохлі у молодої дівчини. В подальшому заложив цей телефон в ломбард по вул. Г. Дніпра (т.2 а/с 33).

Аналогічні за змістом пояснення містяться в поясненнях підсудного НІКУЛІНА (т.2 а/с 34).

Допитана під час досудового розслідування 06.02.2012 р. громадянка ОСОБА_31 показала, що 23.01.2012 р. біля 23 год. 40 хв. вона вийшла з метро на станції «Мінська» та в підземному переході між ринком «Явір» та Оболонською РДА купляла квіти та в цей час виявила зникнення свого мобільного телефону «НТС Rhyme S510b», а її сумка була розстібнута. (т. 3 а/с 205-207).

Потерпіла НАЦЮК суду показала, що 22.01.2012 р. вона йшла на день народження і вирішила на метро «Мінська» придбати квіти. Вже коли вона заходила в метро, то виявила, що її сумка відчинена, а телефон «HTC» вартістю 4 500 грн., що був там, викрадено. Хто вкрав телефон, вона не знає (т.8 а/с 105).

Підсудний ОСОБА_27 з приводу викрадення у громадянки ГОРЯЧЕВОЇ електронної книжки суду показав, що 25 січня десь біля 8-ї години на маршруті тролейбуса №27 він викрав у дівчини електрону записну книжку при виході із тролейбуса. Він розстібнув її сумку, непомітно дістав звідти книжку, потім розвернувся, а перед ним ще стояла людина, вона стояла вище, а він стояв нижче і запхнув книжку собі за пазуху, за пасок. Йому не відомо, чи помітила дівчина його дії чи ні, і що в неї зникли речі. Далі він, НІКУЛІН, стояв і чекав зупинки. Потім через хвилин 3 чи 4 після крадіжки відчинилися двері, він хотів вийти, а дівчина, в якої він викрав книжку, на нього накинулася, повисла у нього на плечах, однак він все рівно вийшов. Дівчина при цьому нічого не казала. Далі працівники міліції, що були поруч його затримали. Піти з місця злочину у нього не було можливості. Викрадену ним електрону книжку у нього забрали та відразу ж повернули дівчині, в якої він її викрав.

З протоколу прийняття усної заяви про злочин від 25.01.2012 р. від громадянки ОСОБА_63 , видно, що приблизно біля 08 год. 45 хв. в цей день в тролейбусі перед зупинкою «І.Гонти», що по вул. О. Теліги, незнайомий чоловік викрав у неї електронну книжку «Amazon kindle» (т.2 а/с 36).

Допитана під час досудового розслідування 25.01.2012 р. громадянка ОСОБА_33 показала, що 25.01.2012 р. біля 08 год. 45 хв. на станції метро «Шулявська» вона сіла в тролейбус №27. Під час поїздки вона перевіряла вміст своєї сумки і все було на місці. Людей було багато і коли вона стояла на верхній сходинці, то сумка залишилась позаду неї. Також позаду неї на нижній сходинці стояв чоловік. Через невеликий проміжок часу вона помітила, що її сумка була відкрита і також помітила, що цей чоловік ховав під куртку її електронну книжку «Amazon kindle» чорного кольору. Тоді вона схопила цього чоловіка за куртку та почала вимагати, щоб він віддав їй її книжку. Їй допомогли в цьому пасажири, а цього чоловіка затримали працівники міліції (т.4 а/с 31-32).

Обставини викрадення громадянином ОСОБА_25 25.01.2012 р. біля 09 год. в тролейбусі №27 громадянка ОСОБА_33 та обвинувачений ОСОБА_27 , кожен окремо в повному обсязі підтвердили при проведенні очної ставки 14.02.2012 р. (т.4 а/с 63-64). В цілому аналогічні покази з даного приводу в цій частині дав НІКУЛІН також під час допиту як обвинуваченого 04.04.2012 р. (т.4 а/с 175-177).

Допитана у судовому засіданні підсудна ГРОМ свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнала частково, уточнивши, що не визнає обвинувачення, пред`явлене за ст.198 КК України, та в частині обвинувачення за ст.185 КК України епізод щодо викрадення майна у громадянки ДРИЖАК.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_23 показала, що 29.12.2011 р., біля 00 годин 30 хвилин, вона, ГРОМ, була біля зупинки громадського транспорту на станції метро «Мінська» у м. Києві по вул. Тимошенка 14, де помітила раніше незнайому їй громадянку ОСОБА_41 , яка в стані алкогольного сп`яніння сиділа на лавочці. В цей час вона, ОСОБА_44 , вирішила викрасти її сумку, для чого вона підійшла до НІКОНОВОЇ, та схопивши з лавки її сумку, побігла в сторону станції метро «Мінська» в м. Києві, однак майже зразу була затримана працівниками міліції. В сумці яку вона викрала, були конверт з грошами в сумі 300 гривень, книга «Мішень для сліпого», косметичний набір, шкіряний гаманець та пластикові дисконтні картки.

З дослідженого судом протоколу прийняття усної заяви про злочин, від 29.12.2011 р. видно, що громадянка НІКОНОВА в ній повідомила про те, що 28.12.2011 р. о 23.30 год. за адресою: м. Київ, вул. Тимошенка 14-А, невідома дівчина заволоділа її сумкою з особистими речами (т.1 а/с 153).

В своїх поясненнях від 29.12.2011 р. громадянка НІКОНОВА вказала на те, що в її сумці знаходились наступні речі: конверт, в якому знаходились гроші в сумі 300 грн., книга «Мішень для сліпого», косметичний набір жовтого кольору, шкіряний гаманець чорного кольору, пластикові дисконтні картки, картка «Укоопспілка», інші дрібні побутові речі. Через деякий час цю дівчину затримав патруль міліції. (т.1 а/с 154).

Аналогічні за своєю суттю покази надані потерпілою 04.02.2012 р. (т.2 а/с 183-184).

Такі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, подальше затримання та вилучення викрадених речей громадянка ГРОМ підтвердила в своїх поясненнях від 29.12.2011 р. (т.1 а/с 155-157).

З дослідженого судом протоколу огляду та вилучення від 29.12.2011 р. видно, що у громадянки ОСОБА_23 вилучено конверт, в якому знаходились гроші в сумі 300 грн., книга «Мішень для сліпого», косметичний набір жовтого кольору, шкіряний гаманець чорного кольору, пластикові дисконтні картки, банківська картка, інші дрібні побутові речі, що викрадені у громадянки НІКОНОВОЇ (т.1 а/с 153).

Як видно з дослідженого судом протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_44 від 16.01.2012 р., обвинуваченої ОСОБА_44 від 16.01.2012 р., біля 01-ї год. 30 хв. вона помітила на зупинці громадського транспорту, а саме автобусу №99 жінку, у якої була жіноча сумка. Помітивши, що жінка почала засинати вона підійшла до неї, взяла її сумку та почала швидко відходити, однак жінка помітила, як вона тікає, почала кричати, і вона, ОСОБА_44 , майже зразу була затримана працівниками міліції (т.2 а/с 155-156, 175-176).

Крім того, допитаний судом 21.12.2012 р. свідок ОСОБА_64 , інспектор ППС Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві, в повному обсязі підтримав свої покази, дані на досудовому слідстві (т.2 а/с 186-188), та пояснив, що під час добового чергування 29.12.2011 р. біля 00 год. 30 хв. біля зупинки автобусу № 99 помітили дівчину, яка бігла із сумочкою в сторону метро, а за нею бігла жінка. Вони зупинили цю дівчину, яка представилась на прізвище ОСОБА_44 , та сказала, що вона викрала сумку у жінки (т.8 а/с 111).

Постановою про уточнення суми завданих збитків від 03.04.2012 р. уточнено суму завданих збитків в розмірі 600 грн. 00 коп. громадянці ОСОБА_65 (т.1 а/с 22).

Щодо обвинувачення, пред`явленого за ст.198 КК України, підсудна не заперечуючи самого факту використання 02.01.2012 року біля 23 год. 45 хв., для розрахунків в магазинах банківської карти «Приват Банку» разом з НІКУЛІНИМ, уточнила, що їй не відомо, звідки з`явилася картка, яку НІКУЛІН передав їй в магазині «Новус», щоб вона передала на касу для розрахунку, хоча для цього ОСОБА_20 давав їм гроші. Касир провела картку через термінал і вона віддала її назад ОСОБА_21 , так як думала, що він володілець. Про те що карточка яку їй передав ОСОБА_27 для розрахунку в супермаркеті «Новус» була викрадена, вона вже дізналася від слідчого, а про те, що її викрав ОСОБА_45 , вона дізналася вже в залі суду. Ніякого гаманця ОСОБА_20 їй не показував і карточки не давав. В інші магазини з ОСОБА_57 вона не ходила. Після того як вона та НІКУЛІН сходили в супермаркет «Новус», вона пішла додому.

Перед тим, як йти в супермаркет «Новус», вони зустріли ОСОБА_26 з букетом квітів і пішли разом до супермаркету, щоб відсвяткувати минулі свята. ОСОБА_18 з ними до супермаркету не заходив, оскільки йому в цей час подзвонили і він не заходив в будівлю ТРЦ.

Підсудна також уточнила, що свідком вона не була і їй не відомо, щоб ОСОБА_20 вчиняв якійсь злочини.

Те, що вона частково показувала неправду на досудовому слідстві з приводу того, що ОСОБА_20 викрав гаманець ОСОБА_43 , а в подальшому передав їй картку «Приват Банку» (т.4 а/с 172-173), підсудна ГРОМ пояснила тим, що на неї здійснював тиск слідчий ПОЛОХАЛО, погрожуючи застосуванням великого строку, тому вона оговорила ЧЕРНЯКОВА (т.8 а/с 85). Аналогічне стверджувала ОСОБА_44 у своїй заяві до суду (т.5 а/с 167-169).

Допитана в якості свідка громадянка ОСОБА_66 , суду пояснила що вона в переході станції метро продає квіти. Підсудний ОСОБА_20 , якого вона знає, дійсно купляв у неї квіти для своєї дружини (т.8 а/с 124).

Щодо викрадення майна у громадянина БИЛІЦЬКОГО, підсудна пояснила, що з останнім вона познайомилась 14.12.2011 р. біля кафе, назву якого за плином часу не пам`ятає. Після цього вони відпочивали, пили каву. Знайомство продовжили у БИЛІЦЬКОГО вдома, де кілька днів відпочивали, вживаючи алкогольні напої.

Після того, як ОСОБА_67 заснув, вона, ОСОБА_44 , викрала у нього «плазму», DVD, 2 спининги, котушку для спининга, мобільний телефон, портмоне, гроші в сумі 70 грн., магнітофон, чайник, праску, атестат БИЛІЦЬКОГО, свідоцтво про народження, та інші документи. Викликала таксі і все сама в сумці перенесла в таксі, після чого все це віддала наглядно знайомому біля «Героїв Дніпра». Викрадаючи ці речі вона в стані алкогольного сп`яніння не знаходилась. В подальшому її знайомий все це передав до райвідділу.

Після оголошення показів (т.2 а/с 106-108), підсудна ГРОМ уточнила, що за викраденим майном під`їжджав її знайомий ОСОБА_68 , який і допомагав їй вантажити речі в машину (т.8 а/с 85).

Як видно з дослідженого судом протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_44 , від 10.01.2012 р., 16.12.2011 р., під час перебування біля кафе «Напосошок» що по вул. Г.Дніпра в м. Києві, біля 19-ї години, вона познайомилась з чоловіком на ім`я « ОСОБА_69 ». Далі, від працівників міліції їй стало відомо, що його прізвище ОСОБА_70 . Цей чоловік запросив її до кв. АДРЕСА_4 , де вони кілька днів вживали алкогольні напої та відпочивали.

18.12.2011 р. в перший половині дня вони знову вжили алкогольні напої, після чого власник квартири ліг відпочивати, а вона, ОСОБА_44 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вирішила вчинити крадіжку чужих речей, користуючись тим, що власник спав та не спостерігав за нею, вона винесла та склала на вулиці в одному місці плаский телевізор «TCL» у корпусі чорного кольору, мобільний телефон «Samsung GTS 5230», шкіряне портмоне чорного кольору, в якому були гроші у сумі 70 гривень, різними купюрами, DVD-плеєр марки «OPION», магнітофон «Grundig», електричний чайник «BOSH», праску марки «OPION», два спінінги. Після цього біля 13-ї години зателефонувала своєму знайомому на ім`я « ОСОБА_69 » та попросила, щоб він її забрав з квартири. ОСОБА_69 приїхав з товаришем, однак останній в квартиру не заходив. Чи міг ОСОБА_69 сам щось викрасти, вона не дивилась, оскільки була в стані алкогольного сп`яніння.

Всі речі вони привезли на квартиру ОСОБА_71 АДРЕСА_6 , де вона зразу лягла відпочивати (т.2 а/с 86-88).

З досліджених судом пояснень громадянина ОСОБА_34 , наданих під час досудового слідства 18.12.2011 р., видно, що 16.02.2011 р., він біля кафе «Напосошок» познайомився з дівчиною на ім`я ОСОБА_55 та запросив її до себе до дому, де разом почали вживати алкогольні напої. Продовжили їх вживати і наступного дня 17.02.2011 р. і перед обідом він, ОСОБА_67 заснув, а коли прокинувся біля 17-ї години, то виявив пропажу власних речей та документів, зокрема плазмового телевізору «TCL», мобільного телефону «Samsung GTS 5230», шкіряного портмоне чорного кольору «CEMEL», грошей у сумі 70 гривень, DVD-плеєру марки «OPION», магнітофону «Grundig», електричного чайнику марки «BOSH», праски марки «OPION», катушок до спінінгу вартістю 200 гривень, ключів від квартири, особистих документів, ключів від квартири, доручення на право керування автомобілем, копії кредитних договорів та квитанцій про виплату (т.1 а/с 115-120). Аналогічні за своїм змістом дані потерпілим ОСОБА_72 під час допиту (т.2 а/с 74-76).

Всього йому, БИЛІЦЬКОМУ, було заподіяно матеріальний збиток у розмірі 5 120 гривень. Коли він прокинувся і виявив відсутність речей, то запідозрив у крадіжці ОСОБА_22 . Коли остання пішла і як брала речі, він, ОСОБА_67 , не бачив, бо перебував у стані алкогольного сп`яніння і спав. Чи були в квартирі сторонні особи він, ОСОБА_35 , також не бачив.

Крім того, вказані вище обставини викрадення майна громадянина БИЛІЦЬКОГО підтверджуються оголошеними показами свідка ХРИСТИЧА (т.2 а/с 90-93), протоколом очної ставки між підозрюваною ГРОМ та свідком ОСОБА_73 (т.2 а/с 94-98).

Свідок ОСОБА_74 , водій автомобіля, суду пояснив, що точної дати за плином часу він не пам`ятає, подія була біля 12-ї дня. До нього звернувся його знайомий ОСОБА_69 , який попросив допомогти перевезти речі. Коли вони під`їхали до будинку, то ОСОБА_69 пішов в будинок, звідки повернувся з дівчиною (при цьому вказав в залі суду на підсудну ГРОМ), і у них був плазмовий телевізор з діагоналлю 32 дюйми та дві сумки. Ці речі та ОСОБА_71 з ОСОБА_44 він перевіз на АДРЕСА_7 .

Крім того, з дослідженої судом постанови про уточнення анкетних від 03.04.2012 р. видно, що слідчий постановив, що у всіх процесуальних документах правильним вважати написання прізвища потерпілого ОСОБА_75 09.03.1976 р., як БИЛІЦЬКИЙ (т.1 а/с 8).

Постановою про уточнення суми завданих збитків від 03.04.2012 р. уточнено суму завданих збитків в розмірі 4 620 грн. 00 коп. громадянину ОСОБА_76 (т.1 а/с 9).

Щодо викрадення майна у громадянки ДРИЖАК, підсудна пояснила, що 26.12.2011 р. вона була на допиті у ЛЯШУКА, тому не могла бути в тому місці, де було викрадено майно у громадянки ДРИЖАК.

Допитаний в судовому засіданні свідок ЛЯШУК, старший оперуповноважений Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України суду показав, що він впізнає підсудних ЧЕРНЯКОВА, НІКУЛІНА, ГРОМ. Він дійсно з приводу вчинення злочинів спілкувався з підсудними ОСОБА_20 , ГРОМ, однак не повідомив, чи була у нього на допиті громадянка ГРОМ 26.12.2011 р. (т.8 а/с 118-120).

Як видно з досліджених судом показів громадянки ОСОБА_39 від 09.03.2012 р., остання показала, що 26.02.2012 р. біля 09-ї години вона зайшла до своєї знайомої, де вживали алкогольні напої. Біля 11-ї години вона пішла до дому та проходячи повз будинок АДРЕСА_8 вона відчула запаморочення та втратила свідомість. Коли через деякий час прийшла до тями, то виявила відсутність золотих сережок, належного їй мобільного телефону «Самсунг Е1080», грошових коштів в сумі 6 грн. (т.2 а/с 140-141).

В подальшому підсудна суду пояснила, що громадянка ДРИЖАК не бачила, як вона бере сумку і почала кричати потім, як сумку вона вже взяла (т.8 а/с 84).

Крім того, обставини вчинення злочину зазначені в заявї про злочин та показах потерпілої ДРИЖАК (т.1 а/с 138, 139-141).

На підтвердження факту придбання нею телефону, потерпілою ДРИЖАК надано копії касового, товарного чеку, товарних ярликів на придбання мобільного телефону «Самсунг Е1080» ІМЕІ НОМЕР_9 (т.1 а/с 142-145).

З протоколу явки з повинною від 16.11.2012 р. громадянки ОСОБА_23 , видно, що остання вказала на те, що в кінці, а саме 25 чи 26 грудня 2011 р. вона проходила поруч з буд. АДРЕСА_9 , де побачила лежачу жінку, яка була в стані алкогольного сп`яніння. Скориставшись її станом, вона, ГРОМ, здійснила крадіжку її майна, зокрема зняла сережки, витягнула мобільний телефон, гроші в сумі 6 грн. (т.1 а/с 146).

В цілому аналогічні відомості повідомлені підсудною ГРОМ в поясненнях від 16.01.2011 р. (т.1 а/с 147-148, т.2 а/с 134-135).

З дослідженого судом протоколу огляду та вилучення від 10.01.2011 р. видно, що у громадянки ОСОБА_23 вилучено мобільний телефон «Самсунг Е1080» ІМЕІ НОМЕР_9 (т.1 а/с 149).

У судовому засіданні будь-яких даних, які могли б вказати на наявність у потерпілих ОСОБА_43 , СТЕЛЕЦЬКОЇ, ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , НІКОНОВОЇ, БИЛІЦЬКОГО, ДРИЖАК, свідків ТРЕТЯКА, ЛУЦИШИНОЇ, які були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, підстав для обмови ЧЕРНЯКОВА, НІКУЛІНА, ГРОМ, не встановлено, не вказували на такі дані і самі підсудні, а тому суд, з врахуванням всього викладеного вище, вважає їх пояснення правдивими, послідовними, такими, що відповідають дійсним, встановленим судом фактичним обставинам справи, а відповідно їм вірить та кладе в основу вироку.
Деякі протиріччя між показами потерпілих та свідків є несуттєвими за своїм змістом та не впливають на кваліфікацію дій підсудних в цілому.

Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 07 листопада 2012 р., відповідно до якої було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_79 , службових осіб Оболонського РУГУ МВС України в м. Києві за ст.ст. 127, 364,365, 372, 373 КК України. (т.6 а/с 101-102) спростовуються пояснення підсудних з приводу начебто тиску на них з боку слідчого.

Надаючи оцінку вказаним вище фактам та аналізуючи докази з даного приводу суд бере до уваги, що покази, зокрема ГРОМ та НІКУЛІНА, носять індивідуальний характер, викладені з суб`єктивної точки зору сприйняття події що відбувалася, відображаючи у той же час в цілому фактичні обставини події у відповідності до їх дійсного, встановленого судом перебігу.

При цьому під час судового слідства не встановлено будь-яких ґрунтовних фактів фізичного чи психічного примусу вказаних осіб до надання недостовірних показів, та необхідності спотворювання показів відносно підсудного ЧЕРНЯКОВА.

Підтвердженням даного факту також є і заява підсудної ГРОМ на адресу суду, в яких остання вказала на погрози з боку підсудних ЧЕРНЯКОВА, НІКУЛІНА, метою яких була зміна показів останньою (т.5 а/с 105).

Досліджувані судом заяви громадянин НІКУЛІНА від 11.04.2012 р. та ГРОМ від 06.06.2012 р. з приводу того, що їх начебто працівники міліції шляхом фізичного та психологічного тиску заставляють давати хибні покази, такий висновок суду не спростовують (т.5 а/с 107, 169).

Більш того, за вказаними вище фактами начебто тиску на підозрюваних ОСОБА_44 , НІКУЛІНА, прокуратурою Оболонського району м. Києва проведено додаткову перевірку щодо застосування психологічного тиску з боку слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України під час провадження досудового розслідування кримінальної справи №05-25556 на предмет наявності складу злочину, передбаченого ст.ст. 127, 364, 365, 372, 373 КК України.

За результатами перевірки 07.11.2012 р. прокуратурою Оболонського району м. Києва винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі п.2 ст.6 КПК України в зв`язку з відсутністю складу злочину (т.6 а/с 100-102).

Таким чином, на підставі наведеного, аналізуючи все наведене вище, даючи оцінку фактичним обставинам події, встановленим судом у сукупності с дослідженими доказами, матеріалами кримінального провадження суд критично оцінює покази обвинувачених ЧЕРНЯКОВА, дані з приводу того, що він гаманець у громадянки ОСОБА_43 не викрадав, та покази громадянки ГРОМ, в частині, що вона майно у громадянки ДРИЖАК не викрадала, а також покази ГРОМ, НІКУЛІНА що їм не було відомо про викрадення ОСОБА_20 гаманця з карткою «Приватбанку», визнає їх надуманими та такими, що не відповідають дійсності, спростовуються наведеними раніше доказами по справі, а також іншими, дослідженими судом матеріалами кримінального провадження, не можуть бути визнані об`єктивними і неупередженими та не можуть бути покладені в основу вироку, а відповідно суд приходить до висновку, що пред`явлене обвинувачення у вчиненні умисних дій підсудним ОСОБА_20 , які виразилися у крадіжці, вчиненій повторно; підсудному НІКУЛІНУ, у вчиненні умисних дій які виразилися у отриманні майна, одержаного злочинним шляхом; у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно; підсудній ГРОМ у вчиненні умисних дій які виразилися у отриманні майна, одержаного злочинним шляхом; у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в повному обсязі знайшло своє підтвердження.

У той же час, за змістом об`єктивної сторони ст.186 КК України, грабіж є відкритим викраденням чужого майна, тобто вилучення майна в присутності власника або інших осіб, які усвідомлюють вчинення викрадення. Одночасно і особа, яка викрадає майно, усвідомлює, що її дії помічені іншими і розцінюються як викрадення, однак вона ігнорує це. Грабіж буде мати місце і в тому випадку, коли викрадення розпочалося таємно, але в процесі вчинення злочину переросло у відкрите і це усвідомлюється винуватою особою.

Умисні дії підсудного НІКУЛІНА, внаслідок яких було викрадено майно громадянки ГОРЯЧЕВОЇ, органом досудового розслідування кваліфіковано як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі останнього, та кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Під час судового слідства не встановлено жодного доказу, які б свідчили про відкрите, або таке, що переросло у відкрите викрадення майна громадянки ГОРЯЧЕВОЇ. Не повідомляли про це ні потерпіла, ні свідки, ні підсудний НІКУЛІН.

За таких обставин, суд перекваліфіковує дії підсудного НІКУЛІНА, з ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, як вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, оскільки злочин не закінчений з причин, які не залежали від волі НІКУЛІНА.

Умисні дії підсудної ГРОМ, внаслідок яких було викрадено майно громадянки НІКОНОВОЇ, органом досудового розслідування кваліфіковано як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі останньої, та кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Під час судового слідства не встановлено жодного доказу, які б свідчили про відкрите, або таке, що переросло у відкрите викрадення майна громадянки НІКОНОВОЇ. Не повідомляли про це ні потерпіла, ні свідки, ні підсудна ГРОМ.

Таким чином, суд перекваліфіковує дії підсудної ГРОМ, пов`язані з викраденням майна громадянки НІКОНОВОЇ, з ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, як вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, оскільки злочин не закінчений з причин, які не залежали від волі підсудної ГРОМ.

Умисні дії підсудного ОСОБА_26 , пов`язані з таємним викраденням майна громадянки ОСОБА_43 (крадіжка), вчинені повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України.

Умисні дії підсудного ОСОБА_24 , які виразилися в отриманні майна, одержаного злочинним шляхом, суд кваліфікує за ст. 198 КК України.

Умисні дії підсудного ОСОБА_24 , пов`язані з таємним викраденням майна потерпілих ОСОБА_80 , НАЦЮК, (крадіжка), вчинені повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України.

Умисні дії підсудної ОСОБА_23 , які виразилися в отриманні майна, одержаного злочинним шляхом, суд кваліфікує за ст. 198 КК України.

Умисні дії підсудної ОСОБА_23 , пов`язані з таємним викраденням майна потерпілих ОСОБА_81 , ДРИЖАК, (крадіжка), вчинені повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України.

Також, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає за необхідне з обтяжуючих обставин, що інкримінуються підсудній ГРОМ, виключити вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, як таке, що не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

При цьому суд виходить з наступного.

Так, матеріали кримінального провадження не містять висновку про результати медичного огляду ГРОМ з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння/стану, що знижують увагу та швидкість реакції проведеного щодо останньої.

Крім того, з допитаних по провадженню свідків, жоден не пояснив, що він був очевидцем вживання підсудною ГРОМ алкогольних напоїв безпосередньо перед вчиненням злочину. Інші докази на підтвердження даної обставини відсутні.

Приймаючи таке рішення, суд бере до уваги, що у відповідності до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і можливості щодо встановлення нових доказів в цій частині, на переконання суду вичерпані, внаслідок чого приходить до висновку, що дана обтяжуюча обставина не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, тому у відповідності до положень цієї статті, всі сумніви з цього приводу, суд тлумачить на користь підсудної.

Потерпілою по справі ОСОБА_43 заявлено цивільний позов про стягнення на її користь заподіяної злочином матеріальної шкоди в розмірі 3112,65 грн.

Беручі до уваги встановлені судом фактичні обставини заподіяння шкоди потерпілій ОСОБА_43 , та висновок суду про спричинення такої шкоди потерпілій діями підсудного ЧЕРНЯКОВА, суд вважає, що відповідачем за даним позовом є громадянин ОСОБА_20 .

Відповідач ОСОБА_18 заявлені до нього позовні вимоги не визнав.

Заслухавши пояснення потерпілої, відповідача, його захисника, розглянувши матеріали кримінальної справи, суд знаходить заявлений позов на підставі досліджених доказів на його підтвердження таким, що є обґрунтованим.

Потерпілою по справі ОСОБА_82 заявлено цивільний позов про стягнення на її користь заподіяної злочином матеріальної шкоди в розмірі 3113 грн.

Беручі до уваги встановлені судом фактичні обставини заподіяння шкоди потерпілій ОСОБА_83 , та висновок суду про спричинення такої шкоди потерпілій діями підсудного НІКУЛІНА, суд вважає, що відповідачем за даним позовом є громадянин ОСОБА_84 .

Відповідач ОСОБА_27 заявлені до нього позовні вимоги визнав на суму 1281 грн.

Дослідивши матеріали позову, пояснення потерпілої, відповідача, його захисника, розглянувши матеріали кримінальної справи, суд знаходить заявлений позов на підставі досліджених доказів на його підтвердження таким, що є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню на суму 1281 грн.

Потерпілим по справі представником ПТ ЗТ «Скарбниця» заявлено цивільний позов про стягнення з відповідача ОСОБА_24 заподіяної злочином матеріальної шкоди в розмірі 1094,05 грн.

Відповідач ОСОБА_27 заявлені до нього позовні вимоги не заперечував.

Дослідивши пояснення представника потерпілого, відповідача, його захисника, розглянувши матеріали кримінальної справи, суд знаходить заявлений позов на підставі досліджених доказів на його підтвердження таким, що є обґрунтованим.

При призначенні покарання ОСОБА_20 , суд у відповідності до вимог ст.ст. 65 та 68 КК України враховує особу винуватого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, неодноразове вчинення підсудним протиправних, кримінально караних діянь, те, що він належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, крім того, досліджувані обставини вчинення злочину на думку суду свідчить про те, що ОСОБА_20 свідомо намагається уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

У той же час, суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його позитивну характеристику за місцем роботи (т.4 а/с 198), що на обліку у лікаря нарколога та психіатра підсудний не перебуває.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_85 , згідно ст. 67 КК України, судом визнається рецидив злочинів.

Крім цього, при обранні підсудному ЧЕРНЯКОВУ міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.

Суд бере до уваги вказані обставини, у той же час, враховуючи всю сукупність даних, що характеризують підсудного у минулі періоди, на переконання суду, в даному конкретному випадку останньому, за ч. 2 ст. 185 КК України, слід призначити відмінний від мінімального вид покарання, передбачений в санкції згаданої норми, у вигляді позбавлення волі і саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

У той же час, беручи до уваги тривале утримання підсудного ЧЕРНЯКОВА під вартою в зв`язку з даною справою, а саме з 01.02.2012 р. по 13.04.2015 р., суд вважає можливим на час винесення вироку, що його відбування можливе без ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання підсудній ГРОМ, суд у відповідності до вимог ст.ст. 65 та 68 КК України враховує особу винуватої, ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України є злочинами невеликої та середньої тяжкості, неодноразове вчинення підсудною протиправних, кримінально караних діянь, те, що вона належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала

У той же час, суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання її часткове визнання своєї провини, з`явлення із зізнанням.

В якості пом`якшуючої обставини суд не може врахувати повернення майна потерпілим, оскільки майно повернуто не з власної волі підсудної, а внаслідок дії правоохоронних органів.

Бере суд до уваги і формально позитивну характеристику за місцем проживання, що на обліку у лікаря нарколога та психіатра підсудна не перебуває.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_44 , у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, при обранні підсудній ГРОМ міри покарання судом враховується її відношення до вчиненого, матеріали, що її характеризують.

Суд бере до уваги вказані обставини, у той же час, враховуючи всю сукупність даних, що характеризують підсудну у минулі періоди, а також відсутність у неї життєвого досвіду, відсутність претензій з боку потерпілих, на переконання суду, в даному конкретному випадку останній слід призначити відмінний від мінімального вид покарання у вигляді позбавлення волі і саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.

Оскільки підсудна вчинила інкриміновані злочини до постановлення вироку Оболонського районного суду м. Києва від 02.03.2012 р., суд вважає за необхідне при призначенні покарання ОСОБА_44 застосувати вимоги ч.4 ст.70 КК України та призначити покарання за сукупністю злочинів, яке підлягає визначенню шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом із цим, ОСОБА_86 , її захисником, під час судового розгляду порушено клопотання про звільнення її від покарання на підставі ст.2 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 86 КК України, ч. 2 ст. 3 Закону України Про застосування амністії в Україні, в редакції Закону від 27.02.2014 р., установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Стаття 2 ЗУ Про амністію у 2014 році визначає, що підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджені за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_23 , відповідно до ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні злочинів невеликої та середньої тяжкості, в коло осіб до яких не застосовується амністія відповідно до ст. 8 Закону України Про амністію у 2014 році ОСОБА_23 не входить, підсудна підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

При призначенні покарання НІКУЛІНУ, суд у відповідності до вимог ст.ст. 65 та 68 КК України враховує особу винуватого, ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України є злочинами невеликої та середньої тяжкості, неодноразове вчинення підсудним протиправних, кримінально караних діянь, те, що він належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став.

У той же час, суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття у вчиненому та визнання своєї провини, з`явлення із зізнанням.

Бере суд до уваги і формально позитивну характеристику за місцем проживання, що на обліку у лікаря нарколога та психіатра підсудний не перебуває, наявність на утриманні останнього неповнолітньої дитини.

У той же час, в якості пом`якшуючої обставини суд не може врахувати повернення майна потерпілим, оскільки майно повернуто не з власної волі підсудного, а внаслідок дії правоохоронних органів.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_87 , згідно ст. 67 КК України, судом визнається рецидив злочинів.

Крім цього, при обранні підсудному НІКУЛІНУ міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.

Суд бере до уваги вказані обставини, у той же час, враховуючи всю сукупність даних, що характеризують підсудного у минулі періоди, на переконання суду, в даному конкретному випадку останньому, слід призначити відмінний від мінімального вид покарання, передбачений в санкції згаданої норми, у вигляді позбавлення волі і саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Крім того, підсудним НІКУЛІНИМ, його захисником, під час судового розгляду порушено клопотання про звільнення його від покарання на підставі положень Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 86 КК України, ч. 2 ст. 3 Закону України Про застосування амністії в Україні, в редакції Закону від 27.02.2014, установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Стаття 2 ЗУ Про амністію у 2014 році визначає, що підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджені за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_27 , відповідно до ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні злочинів невеликої та середньої тяжкості, в коло осіб до яких не застосовується амністія відповідно до ст. 8 Закону України Про амністію у 2014 році ОСОБА_27 не входить, підсудний підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 299, 323, 324, 330, 332, 338 КПК України, ЗУ Про застосування амністії в Україні, ЗУ Про амністію у 2014 році, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_15 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_15 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в три роки.

Зобов`язати ОСОБА_15 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_16 (і.к. НОМЕР_11 ) визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 198 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 198 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, призначити ОСОБА_21 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 2 ст.86 КК України, ч. 2 ст. 3 Закону України Про застосування амністії в Україні, ст.2 Закону України Про амністію у 2014 році - звільнити ОСОБА_24 від відбування покарання.

ОСОБА_88 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 198 КК України та призначити їй покарання:

- за ст. 198 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, призначити ОСОБА_23 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 8 (вісім) місяців позбавлення волі.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням за цим вироком, менш суворого покарання призначеними вироком Оболонського районного суду м. Києва від 02.03.2012 р., остаточно, за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_23 покарання у вигляді 3 (трьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 2 ст.86 КК України, ч. 2 ст. 3 Закону України Про застосування амністії в Україні, ст.2 Закону України Про амністію у 2014 році - звільнити ОСОБА_23 від відбування покарання.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_21 , ОСОБА_23 тримання під вартою змінити на підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу, звільнивши останніх з під варти в залі суду.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 задовольнити в повному обсязі, стягнувши с засудженого ОСОБА_26 на користь ОСОБА_14 3112 грн. 65 коп. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_89 задовольнити в частково, стягнувши с засудженого ОСОБА_24 на користь ОСОБА_89 1 281 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, відмовивши в задоволенні іншої частини.

Цивільний позов ТОВ «Заставного товариства «Скарбниця» задовольнити в повному обсязі, стягнувши с засудженого ОСОБА_24 на користь ТОВ «Заставного товариства «Скарбниця» 1094,05 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Речові докази по справі:

мобільний телефон «Samsung GT-E 1080і» - повернути законному володільцю ОСОБА_39 , для використання за належністю;

- книга «Мішень для сліпого», косметичка жовтого кольору, в якій знаходяться помада,

пудра, два олівці, гаманець чорного кольору, в якому знаходились дві купюри номіналом по одній гривні, банківська картка «Укрспілка», картка на знижку в магазині «Фора», картка для проїзду в «Метрополітені», конверт білого кольору, в якому знаходились гроші в сумі 300 грн., кулькова ручка, запальничка газова синього кольору, коробка з сірниками повернути законному володільцю ОСОБА_65 для використання за належністю;

- CD-диск, вилучений протоколом виявлення, огляду та вилучення від 09.01.2012 р.

зберігати при матеріалах кримінальної справи;

- Мобільний телефон марки «HTC» повернути законному володільцю ОСОБА_31 для використання за належністю;

- плазмовий телевізор «TCL» у корпусі чорного кольору; мобільний телефон марки «Samsung GTS 5230» ІМЕІ НОМЕР_6 в корпусі чорного кольору; шкіряне портмоне чорного кольору «CEMEL»; гроші у сумі 70 гривень; DVD-плеєр марки «Оріоп»; магнітофон «Grundig»; електричний чайник марки «BOSH»; праска марки «Оріоп»; катушка до спінінгу 2 штуки; ключі від квартири; Атестат № 11645; Свідоцтво про народження № 802; Свідоцтво № НОМЕР_7 ; Медична довідка № 090238; Характеристика, видана на ім`я ОСОБА_34 ; Атестат № НОМЕР_12 ; Свідоцтво про неповну середня освіту № НОМЕР_8 ; Доручення на право керування автомобілем № НОМЕР_13 ; Гарантійний талон № НОМЕР_14 ; Фотокартки; Екзаменаційна картка № 3205; Гарантійний талон № 5230210; Товарний чек на годинник «Casio»; Копія вироку Шевченківського суду; Роздруківка на листах формату A4 «Коди аварій»; Копії кредитних договорів та квитанцій про виплату - повернути законному володільцю ОСОБА_76 для використання за належністю.

- електронну книгу «Amazon kindle» D00901 ID x7n-0610 в корпусі чорного кольору - повернути законному володільцю ОСОБА_90 для використання за належністю.

Заставу, внесену за засудженого ОСОБА_26 повернути заставодавцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_91