Справа №-613/1807/14-к Провадження №-1-кп/613/22/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богодухові кримінальне провадження №0000622 від 17 жовтня 2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, росіянина, громадянина України, з професійно технічною освітою, розлученого, працюючого пекарем майстром «ТОВ Лекорна», що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч.1 ст.396 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 15 серпня 2014 року близько 20 год. 00 хв., знаходячись на території власного домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та будучи свідком вчинення злочину, а саме спричинення ОСОБА_6 , 1968 року народження, тяжких тілесних ушкоджень, від яких останній 18.08.2014 року, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 помер.

ОСОБА_5 будучи обізнаним про вчинення відносно ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, не являючись членом сім`ї чи близьким родичем, маючи реальну можливість повідомити правоохоронним органам про вчинення злочину, усвідомлюючи протиправний характер своєї бездіяльності, заздалегідь не обіцяно, умисно приховував вчинення тяжкого злочину, а саме знищив сліди крові ОСОБА_6 з ліжка та стіни кімнати власного домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме переклеїв шпалери на яких знаходилась речовина бурого кольору, сховав подушку з наволочкою, на якій спав ОСОБА_6 , зі слідами речовини бурого кольору, та прибрав подвір`я власного домоволодіння, чим порушив обстановку. Також ОСОБА_5 умовив ОСОБА_6 не звертатися за допомогою до медичного закладу та правоохоронних органів, чим створив перешкоду в своєчасному виявленні та розкритті тяжкого злочину, а також притягненні винної особи до кримінальної відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, визнав повністю та пояснив, що він дійсно після скоєння злочину, побиття ОСОБА_7 іншою особою, витер кров із хвіртки, заклеїв шпалерами сліди крові на стіні, заховав подушку, яка також була у крові потерпілого, про побиття ОСОБА_8 до правоохоронних органів не повідомив, маючи для цього можливість.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_5 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 в заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого злочину і кваліфікує його дії за ст.396 ч.1 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, характеристику особистості підсудного, яка полягає в тому, що він раніше не судимий, працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання для підсудного, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання для підсудного, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне обравши підсудному ОСОБА_5 покарання за ст.396 ч.1 КК України у виді позбавлення волі, застосувати ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 п.3 та п.4 КК України. При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".

Зважаючи на викладене вище суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та призначення реальної міри покарання.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ст.396 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 ч.1 п.3,п.4 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в ці органи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя