Справа № 363/1911/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/847/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 5 29.07.2015

УХВАЛА
Іменем України
29 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000348 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 03 червня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. смт. Димер Вишгородського району Київської області, громадянина України, українця, офіційно не працюючого, одруженого, на утриманні знаходиться неповнолітній син ОСОБА_9 2014 року народження, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі, строком на 1 (один) рік.

На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, з випробуванням і встановленням іспитового строку 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.
Колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку 09 березня 2015 року приблизно о 20 годині, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знаходилися на ганку приміщення Будинку культури, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 . В цей же час між ними на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник конфлікт, під час якого ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, ліктем правої руки наніс удар в область нижньої щелепи справа ОСОБА_7 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді осколкового перелому нижньої щелепи справа на протізі 41-47 зубів зі зміщенням осколків, які згідно висновку судово-медичної експертизи №33/Д від 23.04.2015 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки для повного зрощення вищеописаного перелому потрібний термін більш ніж 21 день.

Не погоджуючись з даним вироком потерпілим була подана апеляційна скарга в якій він, не оспорюючи доведеності вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 , просить вирок щодо нього скасувати внаслідок м`якості і призначити більш суворе покарання.

На підтвердження своїх вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно зазначив у вироці обвинуваченому пом`якшуючі обставини, як щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений не відшкодував витрати які були понесені ним на лікування та придбання медикаментів, а також не вибачився за скоєне.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу потерпілого, доводи обвинуваченого, який вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, потерпілого який просив задовольнити вимоги своєї апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, фактичні обставини справи та кваліфікація його дій є вірними та в апеляції ніким не оспорюються, а тому пов`язані з цим обставини колегією суддів не переглядаються.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 із застосуванням ст. 75 КК України, суд першої інстанції вірно врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9 2014 року народження, обставини які пом`якшують покарання та обставини які обтяжують покарання, з чим колегія суддів погоджується.

Доводи апелянта про невідшкодування обвинуваченим суми матеріальних витрат на лікування останнього є безпідставними, оскільки цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлено, і потерпілий не позбавлений можливості звернутися з позовом про відшкодування витрат понесених ним на лікування в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні претензій матеріального характеру до обвинуваченого потерпілій не висував і на призначені обвинуваченому суворого покарання не наполягав.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що призначене ОСОБА_10 покарання є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що під час розгляду справи істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою скасування вироку, не допущено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілого - залишити без задоволення, а вирок Вишгородського районного суду Київської області від 03 червня 2015, щодо ОСОБА_8 без змін.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4