УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/402/12-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3ст.190 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2015 року м. Житомир
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора: ОСОБА_5 ,
захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
засуджених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_11 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 23 грудня 2013 року, яким
ОСОБА_11 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку та
мешканку
АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не працюючу,
заміжню, на утриманні має одну малолітню
дитину та одну неповнолітню дитину, раніше
не судиму,
засуджено за ч.3 ст. 190 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі;
· за ч.2 ст. 364 1 КК України до штрафу у розмірі 170000 гривень з позбавленням права займати посади у банківській сфері строком два роки;
· за ч.3 ст. 358 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі;
· за ч. 4 ст. 358 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим, остаточно призначено засудженій покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади у банківській сфері строком два роки.
Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишено підписку про невиїзд.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь НДЕКЦ УМВС в Житомирській області судові витрати за проведення експертиз в розмірі 2931,84 грн.
Речові докази: системний блок комп`ютера інвентарний номер № 09/0009, який зберігається в камері зберігання речових доказів УМВС України в Житомирській області повернуто власнику ПАТ «Банк Кліринговий Дім», системні блоки до комп`ютерів, передані на зберігання ПАТ «Банк Кліринговий Дім» - залишено власнику.
Речові докази, які знаходяться в матеріалах кримінальної справи залишено в справі.
Цим же вироком також засуджено ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , щодо яких апеляційні скарги не подано.
Згідно вироку суду, ОСОБА_11 , займаючи посаду заступника начальника відділення Житомирського регіонального управління Акціонерного Банку «Кліринговий Дім» в м. Житомирі, являючись службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, вчинила ряд умисних злочинів при наступних обставинах.
25 грудня 2009 року в приміщенні відділення Житомирського регіонального управління Акціонерного Банку (ЖРУ АБ) «Кліринговий Дім», по вул. Шевченка, 18-а в м. Житомирі, між Банком, в особі заступника начальника відділення ЖРУ АБ «Кліринговий Дім» ОСОБА_11 , та фізичною особою ОСОБА_13 укладено договір банківського вкладу № 47/09?ДЖ строковий вклад «актуальний» в гривнях. Згідно договору ОСОБА_13 розмістила у Банку грошові кошти в сумі 40 000 грн. під 19,5 % річних з датою повернення вкладу 25 січня 2010 року, а Банк відкрив вкладнику депозитний рахунок № НОМЕР_1 в ЖРУ АБ «Кліринговий Дім» та прийняв вклад у розмірі 40 000 грн. При цьому, відповідно до умов договору ОСОБА_13 на підставі заяви на переказ готівки № Ж?04 від 25 грудня 2009 року передала, а Банк прийняв готівковий вклад в розмірі 40 000 грн. У зв`язку із закінченням 25 січня 2010 року строку дії договору № 47/09?ДЖ від 25.12.2009 року, уповноваженими особами банківської установи видано ОСОБА_13 заявку на видачу готівки № Ж?05 від 25 січня 2010 року в сумі 40 642 грн. 40 коп., а депозитний рахунок № НОМЕР_1 закрито.
В подальшому ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби з метою заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, за попередньою змовою з старшим касиром сектору касових операцій та грошового обігу цього ж відділення ОСОБА_10 , в період з 12 до 13 години 25 січня 2010 року, в приміщенні цієї ж банківської установи, зловживаючи довірою постійного клієнта банку ОСОБА_13 , вмовила останню пролонгувати договір банківського вкладу із розміщенням попереднього вкладу та нарахованих відсотків в сумі 40 642 грн. 40 коп., не маючи на меті повернути ці кошти.
Будучи введеною в оману щодо подальшого розміщення своїх коштів на банківському вкладі, ОСОБА_13 не отримала у касі банку кошти, передбачені підписаною нею заявкою на видачу готівки № Ж?05 від 25.01.2010 року в сумі 40 642 грн. 40 коп.
В результаті, ОСОБА_11 від імені Банку уклала із ОСОБА_13 договір банківського вкладу № 38/09?ДЖ від 25.01.2010 року, згідно якого ОСОБА_13 розмістила у Банку грошові кошти в сумі 40 642 грн. 40 коп. під 21,5 % річних з датою повернення вкладу 26.04.2010 року, а Банк відкрив вкладнику депозитний рахунок № НОМЕР_2 з правом поповнення, та прийняв вклад у розмірі 40 642 грн. 40 коп., про що складено фіктивну заявку на переказ готівки від 25.01.2010 року. З метою переконання потерпілої у дійсності укладеного договору та розміщення вкладу, ОСОБА_14 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , надала ОСОБА_13 фіктивні примірники договору банківського вкладу № 38/09?ДЖ від 25.01.2010 року та заявки на переказ готівки від 25.01.2010 року.
ОСОБА_11 , укладений із ОСОБА_13 договір в балансі банку не облікувала, та діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , депозитний рахунок за договором не відкрили, а ОСОБА_10 не провела депозитну операцію по внесенню вкладу на банківський рахунок, в результаті заволоділи належними ОСОБА_13 грошовими коштами в сумі 40 642 грн. 40 коп., якими розпорядились на власний розсуд. Будучи введеною в оману, ОСОБА_13 помилково вважала, що має банківські вклади та з метою їх поповнення у період з 26.01.2010 року по 28.07.2010 року тричі вносила до каси банку грошові кошти в загальній сумі 80 000 грн.
Приблизно 16.03.2010 року в період з 12 до 13 години ОСОБА_13 , будучи раніше веденою в оману та помилково вважаючи, що має банківський вклад, з метою його поповнення звернулась до заступника начальника відділення ЖРУ ПАТ «Банк «Кліринговий Дім» ОСОБА_11 . Використовуючи особливі довірчі стосунки, які склалися із ОСОБА_13 внаслідок особистого знайомства та укладання попередніх договорів, зловживаючи її довірою, спонукала потерпілу передати касиру ОСОБА_10 20 000 грн. нібито для поповнення банківського вкладу за договором № 38/09?ДЖ від 25.01.2010 року, не маючи на меті виконати зобов`язання. В свою чергу ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 з метою володіння чужим майном шляхом шахрайства, приховуючи від ОСОБА_13 факт відсутності у неї діючого банківського вкладу та рахунку, не маючи на меті виконати зобов`язання, отримала від потерпілої 20 000 грн. нібито для поповнення банківського вкладу за договором, достовірно знаючи, що він у балансі банку не облікований та є фіктивним. ОСОБА_9 депозитний рахунок за договором не відкрила, а ОСОБА_10 не провела депозитну операцію по внесенню вкладу на банківський рахунок. ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 з метою приховування шахрайських дій та переконання потерпілої у зарахуванні коштів для поповнення вкладу, надала ОСОБА_13 фіктивний примірник квитанції № 23Ж від 16 березня 2010 року на внесення готівки в сумі 20 000 грн. для поповнення банківського вкладу за договором № 38/09?ДЖ від 25.01.2010 року та шахрайським шляхом заволоділи належними ОСОБА_13 грошовими коштами в сумі 20 000 грн., якими розпорядились на власний розсуд.
27.04.2010 року ОСОБА_13 , будучи раніше введеною в оману та помилково вважаючи, що має банківський вклад за договором № 38/09?ДЖ від 25.01.2010 року з датою повернення вкладу 26.04.2010 року, звернулась до відділення ЖРУ ПАТ «Банк «Кліринговий Дім», в особі заступника начальника відділення ОСОБА_11 для отримання вкладу та нарахованих відсотків.
В період з 12 до 13 години 27.04.2010 року, в приміщенні цієї ж банківської установи ОСОБА_11 за попередньою змовою із старшим касиром ОСОБА_10 , зловживаючи довірою постійного клієнта банку ОСОБА_13 , вмовила останню пролонгувати договір банківського вкладу із розміщенням коштів, не маючи на меті їх повернути. При цьому з метою переконання потерпілої у наявності банківського вкладу, ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 пред`явили ОСОБА_13 фіктивний примірник квитанції № 18Ж від 27.04.2010 на видачу 63 892 грн. 98 коп. з банківського вкладу у зв`язку із закінченням строку дії договору № 3809?ДЖ від 25.01.2010 року, достовірно знаючи, що він у балансі банку не облікований та є фіктивним.
ОСОБА_13 будучи введеною в оману щодо наявності її грошових коштів в сумі 63 892 грн. 98 коп. на банківському рахунку, маючи намір пролонгувати банківський вклад сумою в 60 000 грн. із внесенням додаткових коштів у сумі 40 000 грн., висловила ОСОБА_11 свої наміри щодо отримання у касі лише нарахованих відсотків.
З метою приховування вчинених шахрайських дій ОСОБА_11 , за рахунок своїх власних коштів, надала вказівку ОСОБА_10 видати ОСОБА_13 3 892 грн. 98 коп., які нібито становили нараховані відсотки по вкладу.
Вказані 3 892 грн. 98 коп. ОСОБА_13 отримала у касі банку від ОСОБА_10 . Продовжуючи єдині злочинні наміри з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_11 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , не маючи на меті виконати зобов`язання уклала із ОСОБА_13 договір банківського вкладу № 38/09?ДЖ від 27.04.2010 року, згідно якого ОСОБА_13 розмістила у Банку під 22,5 % річних з датою повернення вкладу 28.07.2010 року 100 000 грн. та Банк відкрив вкладнику депозитний рахунок № НОМЕР_2 в АБ «Кліринговий Дім» з правом поповнення, та прийняв вклад у розмірі 100 000 грн.
З метою переконання потерпілої у дійсності укладеного договору та розміщення вкладу, ОСОБА_11 надала ОСОБА_13 примірник фіктивного договору банківського вкладу № 38/09?ДЖ від 27.04.2010 року, а ОСОБА_10 надала фіктивну квитанцію № 17Ж від 27.04.2010 року про внесення коштів на поповнення банківського вкладу згідно договору № 38/09?ДЖ від 27.04.2010 року. ОСОБА_11 укладений із ОСОБА_13 договір в балансі банку не облікувала, депозитний рахунок за договором не відкрила, а ОСОБА_10 не провела депозитну операцію по внесенню вкладу на банківський рахунок клієнта
В період з 12 до 13 години 28.07.2010 року, в приміщенні цієї ж банківської установи, ОСОБА_11 , за попередньою змовою з старшим касиром ОСОБА_10 , зловживаючи довірою постійного клієнта банку ОСОБА_13 , вмовила останню пролонгувати договір банківського вкладу із розміщенням коштів, не маючи на меті їх повернути та виконати зобов`язання. З метою переконання потерпілої у наявності банківського вкладу, ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 пред`явили ОСОБА_13 фіктивний примірник квитанції № 31Ж від 28.07.2010 року на видачу коштів в сумі 105 779 грн. 10 коп. з банківського вкладу в зв`язку із закінченням строку дії договору № 38/09?ДЖ від 27.04.2010 року, достовірно знаючи, що він у балансі банку не облікований та є фіктивним.
ОСОБА_13 будучи введеною в оману щодо наявності її грошових коштів в сумі 105 779 грн. 10 коп. на банківському рахунку, маючи намір пролонгувати банківський вклад сумою в 105 000 грн. із внесенням додаткових коштів у сумі 20 000 грн. висловила ОСОБА_11 свої наміри щодо отримання у касі лише нарахованих відсотків. ОСОБА_11 з метою приховування вчинених шахрайських дій, надала вказівку ОСОБА_10 видати за рахунок її власних коштів ОСОБА_13 779 грн. 10 коп., які нібито становили частину нарахованих відсотків по вкладу. Вказані 779 грн. 10 коп. ОСОБА_13 отримала.
ОСОБА_11 не маючи на меті виконати зобов`язання уклала із ОСОБА_13 договір банківського вкладу № 38/09?ДЖ від 28.07.2010 року, згідно якого ОСОБА_13 розмістила у Банку 125 000 грн., під 22,5 % річних з датою повернення вкладу 29.10.2010 року. Відповідно до вказаного фіктивного договору Банк відкрив вкладнику депозитний рахунок № НОМЕР_2 з правом поповнення. З метою переконання потерпілої у дійсності укладеного договору та розміщення вкладу, ОСОБА_11 надала ОСОБА_13 примірник фіктивного договору банківського вкладу № 38/09?ДЖ від 28.07.2010 року, а ОСОБА_10 надала фіктивну квитанцію № 20Ж від 28.07.2010 про внесення коштів в сумі 125 000 грн. на поповнення банківського вкладу згідно договору № 38/09?ДЖ від 28.07.2010 року. ОСОБА_11 договір в балансі банку не облікувала, депозитний рахунок за договором не відкрила, а ОСОБА_10 не провела депозитну операцію по внесенню вкладу на банківський рахунок.
29.10.2010 року ОСОБА_13 , будучи раніше введеною в оману та помилково вважаючи, що має банківський вклад за договором № 38/09?ДЖ від 28.07.2010 року з датою повернення вкладу 29.10.2010 року, звернулась до відділення ЖРУ ПАТ «Банк «Кліринговий Дім», в особі заступника начальника відділення ОСОБА_11 для отримання вкладу та нарахованих відсотків. Продовжуючи єдині злочинні наміри, ОСОБА_11 займаючи посаду заступника начальника відділення ЖРУ ПАТ «Банк «Кліринговий Дім», за попередньою змовою з старшим касиром ОСОБА_10 , 29.10.2010 року в період з 12 до 13 години в приміщенні цієї ж банківської установи, зловживаючи довірою постійного клієнта банку ОСОБА_13 , вмовила останню пролонгувати договір банківського вкладу для розміщенням коштів, не маючи на меті виконати зобов`язання. З метою переконання потерпілої у наявності банківського вкладу, ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 пред`явили ОСОБА_13 фіктивний примірник квитанції № 31Ж від 29.10.2010 року на видачу коштів в сумі 132011 грн. 98 коп. з банківського вкладу в зв`язку із закінченням строку дії договору № 38/09?ДЖ від 28.07.2010 року, достовірно знаючи, що він у балансі банку не облікований та є фіктивним. ОСОБА_15 будучи введеною в оману щодо наявності її грошових коштів в сумі 132011 грн. 98 коп. на банківському рахунку, маючи намір пролонгувати банківський вклад сумою в 130 000 грн., висловила ОСОБА_11 свої наміри щодо отримання у касі лише частини нарахованих відсотків. У зв`язку з чим, з метою приховування вчинених шахрайських дій ОСОБА_11 за рахунок своїх власних коштів, надала вказівку ОСОБА_10 видати ОСОБА_13 2011 грн. 98 коп., яка нібито становила частину нарахованих відсотків по вкладу. Вказані кошти ОСОБА_13 отримала у касі банку від ОСОБА_10 .
Продовжуючи злочинні наміри з метою приховування вчинених шахрайських дій, ОСОБА_11 зловживаючи службовим становищем, умисно, діючи з корисливих мотивів, не маючи на меті виконати зобов`язання уклала із ОСОБА_13 договір банківського вкладу № 32/10?ДЖ від 29.10.2010 року, згідно якого ОСОБА_13 розмістила у Банку під 22,5 % річних з датою повернення вкладу 30.01.2011 року, грошові кошти в сумі 130 000 грн., які потерпіла будучи введеною в оману, помилково вважала, як такі, що були перераховані з її попереднього вкладу. Відповідно до вказаного фіктивного договору Банк відкрив вкладнику депозитний рахунок № НОМЕР_3 з правом поповнення, та прийняв вклад у розмірі 130000 грн. З метою переконання потерпілої у дійсності укладеного договору та розміщення вкладу, ОСОБА_11 надала ОСОБА_13 примірник фіктивного договору банківського вкладу № 32/10?ДЖ від 29.10.2010 року. ОСОБА_11 , укладений із ОСОБА_13 договір в балансі банку не облікувала.
01.02.2011 року ОСОБА_13 , будучи раніше введеною в оману та помилково вважаючи, що має банківський вклад за договором № 32/10?ДЖ від 29.10.2010 року з датою повернення вкладу 30.01.2011 року, звернулась до відділення ЖРУ ПАТ «Банк «Кліринговий Дім», в особі заступника начальника відділення ОСОБА_11 для отримання вкладу та нарахованих відсотків.
Продовжуючи єдині злочинні наміри, ОСОБА_11 займаючи посаду заступника начальника відділення ЖРУ ПАТ «Банк «Кліринговий Дім», будучи службовою особою наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, в період з 12 до 13 години 01.02.2011 року в приміщенні банківської установи розташованої за адресою м. Житомир, вул. Шевченка, 18 а, зловживаючи довірою постійного клієнта банку ОСОБА_13 умовила останню пролонгувати договір банківського вкладу для розміщенням коштів, не маючи на меті виконати зобов`язання. З метою переконання потерпілої у наявності банківського вкладу, ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 пред`явили ОСОБА_13 фіктивний примірник квитанції № 11Ж від 01.02.2011 року на видачу коштів в сумі 137293 грн. 47 коп. з банківського вкладу в зв`язку із закінченням строку дії договору № 38/09?ДЖ від 29.10.2011 року, достовірно знаючи, що він у балансі банку не облікований та є фіктивним. При цьому, ОСОБА_13 будучи введеною в оману щодо наявності її грошових коштів в сумі 137293 грн. 47 коп. на банківському рахунку, маючи намір пролонгувати банківський вклад сумою в 135 000 грн., висловила ОСОБА_11 свої наміри щодо отримання у касі лише частини нарахованих відсотків. У зв`язку з чим, з метою приховування вчинених шахрайських дій ОСОБА_11 , за рахунок своїх власних коштів, надала вказівку ОСОБА_10 видати ОСОБА_13 2293 грн. 47 коп., яка становила частину нібито нарахованих відсотків по вкладу. Вказані кошти ОСОБА_13 отримала у касі банку від ОСОБА_10 . Продовжуючи свої злочинні наміри з метою приховування вчинених шахрайських дій, ОСОБА_11 зловживаючи службовим становищем, умисно, не маючи на меті виконати зобов`язання, уклала із ОСОБА_13 договір банківського вкладу № 32/10?ДЖ від 01.02.2011 року, згідно якого ОСОБА_13 розмістила у Банку під 22,5 % річних з датою повернення вкладу 02.05.2011, 135 000 грн., які потерпіла будучи введеною в оману, помилково вважала, як такі що були перераховані з її попереднього вкладу. Відповідно до вказаного фіктивного договору Банк відкрив вкладнику депозитний рахунок № НОМЕР_2 в АБ «Кліринговий Дім» з правом поповнення, та прийняв вклад у розмірі 135 000 грн. З метою переконання потерпілої у дійсності укладеного договору та розміщення вкладу, ОСОБА_11 надала ОСОБА_13 примірник фіктивного договору банківського вкладу № 32/10?ДЖ від 01.02.2011 року, а ОСОБА_10 надала фіктивну квитанцію № 12Ж від 01.02.2011 року про внесення коштів в сумі 135000 грн. на поповнення банківського вкладу згідно договору № 38/09?ДЖ від 01.02.2011 року. ОСОБА_11 укладений із ОСОБА_13 договір в балансі банку не облікувала
04.05.2011 року ОСОБА_13 , будучи раніше введеною в оману та помилково вважаючи, що має банківський вклад за договором № 32/10?ДЖ від 01.02.2011 року з датою повернення вкладу 02.05.2011 року, звернулась до відділення ЖРУ ПАТ «Банк «Кліринговий Дім» для отримання вкладу та нарахованих відсотків. ОСОБА_11 будучи звільненою 15.02.2011 року з відділення ЖРУ ПАТ «Банк «Кліринговий Дім», продовжуючи свої злочинні дії направлені на приховування раніше вчинених шахрайських дій відносно ОСОБА_13 , користуючись виниклими особистими стосунками із старшим касиром відділення ЖРУ ПАТ «Банк «Кліринговий Дім» ОСОБА_10 та головним економістом цього ж відділення ОСОБА_12 , тимчасово зайняла службовий кабінет, у якому раніше працювала, у відділенні ЖРУ ПАТ «Банк «Кліринговий Дім», для здійснення прийому ОСОБА_13 . При цьому, ОСОБА_11 приховуючи від ОСОБА_13 відомості про своє звільнення з банківської установи, та навпаки використовуючи обстановку та надаючи розпорядження ОСОБА_10 , створила у потерпілої враження про свою належність до уповноваженої особи банківської установи та вмовила останню пролонгувати договір банківського вкладу для розміщенням коштів, не маючи на меті виконати зобов`язання. Після чого, ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 пред`явили ОСОБА_13 фіктивний примірник квитанції № 02Ж від 4.05.2011 року на видачу коштів в сумі 142572 грн. 95 коп. з банківського вкладу в зв`язку із закінченням строку дії договору № 32/10?ДЖ від 01.02.2011 року, достовірно знаючи, що він у балансі банку не облікований та є фіктивним. ОСОБА_13 будучи введеною в оману щодо наявності її грошових коштів в сумі 142572 грн. 95 коп. на банківському рахунку, маючи намір пролонгувати банківський вклад сумою в 140 000 грн., висловила ОСОБА_11 свої наміри щодо отримання у касі лише частини нарахованих відсотків. У зв`язку з чим, з метою приховування вчинених шахрайських дій, ОСОБА_11 за рахунок своїх власних коштів домовилась із ОСОБА_10 про видачу ОСОБА_13 грошових коштів в сумі 2572 грн. 95 коп., яка становила частину нібито нарахованих відсотків по вкладу. Вказані кошти ОСОБА_13 отримала у банку від ОСОБА_10 .
Продовжуючи свої дії направлені на приховування раніше вчинених шахрайських дій відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_11 виступаючи від імені виконуючого обов`язки начальника відділення уклала із ОСОБА_13 договір банківського вкладу № 32/10?ДЖ від 04.05.2011 року, згідно якого розмістила у Банку під 18,5 % річних з датою повернення вкладу 05.08.2011року 140 000 грн., які потерпіла будучи введеною в оману, вважала, такими, що були перераховані з її попереднього вкладу. Відповідно до вказаного фіктивного договору Банк відкрив вкладнику депозитний рахунок № НОМЕР_2 та прийняв вклад у розмірі 140 000 грн. З метою переконання потерпілої у дійсності укладеного договору та розміщення вкладу, ОСОБА_11 надала ОСОБА_13 , яка не усвідомлювала про фіктивність документів, примірник фіктивного договору банківського вкладу № 32/10 ДЖ від 04.05.2011 року, а ОСОБА_10 надала фіктивну квитанцію № 12Ж від 04.05.2011 року про внесення 140000 грн. на поповнення банківського вкладу згідно договору № 38/09ДЖ від 04.05.2011 року.
В період з 5 по 10 серпня 2011 року ОСОБА_11 , будучи 15.02.2011 року звільненою з посади заступника начальника відділення ЖРУ ПАТ «Банк «Кліринговий Дім», з метою підробки офіційного документу та подальшого його використання для приховування раніше вчинених нею та ОСОБА_10 шахрайських дій відносно клієнта банку ОСОБА_13 , вступила у попередню змову із головним економістом відділу роздрібного бізнесу відділення ЖРУ ПАТ «Банк «Кліринговий Дім» ОСОБА_12 .
Надала ОСОБА_12 завідомо неправдиві відомості для складання документу від імені заступника начальника відділення ЖРУ АБ «Кліринговий Дім» в її особі (дати укладання договору із ОСОБА_13 05.08.2011 року та розміру банківського вкладу в сумі 145000 грн.), які підлягали внесенню до договору банківського вкладу. ОСОБА_12 в приміщенні відділення ЖРУ ПАТ «Банк «Кліринговий Дім», по вул. Шевченка, 18 а, в м. Житомирі, з використанням службової комп`ютерної техніки склала і роздрукувала договір банківського вкладу № 32/10?ДЖ від 05.08.2011 року, укладений від імені заступника начальника відділення ЖРУ АБ «Кліринговий Дім» ОСОБА_11 з однієї сторони та ОСОБА_13 з іншої сторони, яка розміщує в банку 145000 грн. під 16,50 % річних в строк до 04.10.2011 року. Використовуючи штамп факсиміле підпису ОСОБА_11 і печатку АБ «Кліринговий Дім», ОСОБА_12 посвідчила договір банківського вкладу № 32/10?ДЖ від 05.08.2011 року.
Близько 12 години 10.08.2011 року касир відділення ЖРУ ПАТ «Банк «Кліринговий Дім» ОСОБА_10 , використовуючи комп`ютерну техніку склала і роздрукувала завідомо підроблені офіційні документи: квитанцію від 05.08.2011 року № Ж?08 про внесення коштів на вклад, а також квитанцію від 10.08.2011 року № Ж?07 про видачу відсотків з вкладу. Після чого, використовуючи штамп каси ЖРУ ПАТ «Банк «Кліринговий Дім», ОСОБА_10 посвідчила та підписала, квитанцію від 05.08.2011 року № Ж?08 про внесення ОСОБА_13 коштів на вклад згідно договору № 38/09?ДЖ від 05.08.2011 року в сумі 145 000 грн., а також квитанція від 10.08.2011 року № Ж?07 про видачу ОСОБА_16 відсотків з вкладу у зв`язку із закінченням строку дії договору № 38/09?ДЖ від 04.05.2011 року сумі 1315 грн. 35 коп. Цього ж дня в період з 12 до 13 години ОСОБА_11 , будучи звільненою 15.02.2011 року з відділення ЖРУ ПАТ «Банк «Кліринговий Дім», продовжуючи свої злочинні дії направлені на приховування раніше вчинених шахрайських дій відносно ОСОБА_13 , користуючись виниклими особистими стосунками із головним економістом ОСОБА_12 та старшим касиром ОСОБА_10 , для здійснення прийому ОСОБА_13 тимчасово зайняла службовий кабінет в приміщенні відділення ЖРУ ПАТ «Банк «Кліринговий дім», по вул. Шевченка, 18а в м.Житомирі, у якому раніше працювала, де передала громадянці ОСОБА_13 завідомо підроблений офіційний документ договір банківського вкладу № 32/10?ДЖ від 05.08.2011 року.
В свою чергу ОСОБА_10 , продовжуючи злочинні дії з метою переконання ОСОБА_13 у розміщенні вкладу в банківській установі, видала їй завідомо підроблені: квитанцію від 05.08.2011 року № Ж?08 про внесення коштів на вклад згідно договору № 38/09?ДЖ від 05.08.2011 року в сумі 145000 грн., квитанцію від 10.08.2011 року № Ж?07 про видачу відсотків з вкладу в зв`язку із закінченням строку дії договору № 38/09?ДЖ від 04.05.2011 року в сумі 1 315 грн. 35 коп.
В апеляції засуджена ОСОБА_11 просить вирок суду змінити. На підставі ст.79 КК України звільнити її від призначеного покарання до досягненням малолітнім сином, ОСОБА_17 семирічного віку з покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст. 76 КК України. Як на підставу зміни вироку посилається на те, що призначене покарання є надто суворим. Вона в повній мірі усвідомила наслідки своїх неправомірних дій, щиро розкаюється у вчиненому, готова нести кримінальну відповідальність за вчинене, але просить надати їй можливість виправитись без відбування покарання, звільнивши її від покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк. Вказує, що судом першої інстанції при призначенні покарання не враховано, що до вчинення нею злочину передував доволі тривалий період суспільно-корисної діяльності, раніше ніколи не притягувалася до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, має на утриманні троє дітей, з яких одна дитина малолітня, друга неповнолітня. Суд помилково послався на обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки не вказав з посиланням на докази, що саме внаслідок пенсійного віку особа не здатна була уникнути злочинного посягання або чинити опір злочинцю.
Захисник ОСОБА_8 в касаційній скарзі ставив питання про скасування вироку суду і направлення справи на новий судовий розгляд. Вважає, що судом неправильно застосовано кримінальний закон який підлягає застосуванню. Судом не доведено, що ОСОБА_9 мала умисел на заволодіння майном потерпілої у великих розмірах. Дії ОСОБА_9 неправильно кваліфіковано за ч.3 ст. 190, ч.2 ст. 364-1 КК України. ЇЇ дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 364-1 КК України. Була допущена однобічність досудового та судового слідства. Призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та засудженій особі.
Заслухавши доповідь судді, засуджену ОСОБА_9 , її захисників, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляцію, засуджену ОСОБА_10 , її захисника ОСОБА_6 , які у вирішенні апеляції покладаються на розсуд суду, прокурора про залишення апеляції без задоволення, їх виступи в судових дебатах, звернення засуджених, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 до суду з останнім словом, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція задоволенню не підлягає.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст. 190, ч.3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 ч.2, ст. 364 1 КК України відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах. ЇЇ дії судом першої інстанції кваліфіковано правильно.
Доводи захисника ОСОБА_8 , що судом неправильно застосовано кримінальний закон який підлягає застосуванню, не доведено, що ОСОБА_9 мала умисел на заволодіння майном потерпілої у великих розмірах і її дії неправильно кваліфіковано за ч.3 ст. 190, ч.2 ст. 364-1 КК України, а їх слід кваліфікувати за ч.2 ст. 190, ч. ст. 364-1 КК України не ґрунтуються на матеріалах кримінальної справи та вимогах закону.
Судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби з метою заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, за попередньою змовою з старшим касиром сектору касових операцій та грошового обігу відділення банку ОСОБА_10 , головним економістом, ОСОБА_12 , ввівши в оману потерпілу ОСОБА_13 , шляхом укладення фіктивних банківських вкладів, заволоділи коштами останньої.
Такі висновки суду підтверджуються протоколом огляду жорсткого диску комп`ютера, інвентарний № 09/0011, який використовувала економіст ОСОБА_12 де виявлено файли, які містять текстові документи: «Договір банківського вкладу № 38/09?ДЖ від 21.08.2011року на суму 24 000 грн. укладений між АБ «Кліринговий дім» та громадянкою ОСОБА_13 ».
Протоколом огляду жорсткого диску системного блоку комп`ютера, інвентарний № Ж09/0009, який використовувала ОСОБА_9 під час якого виявлено файли створені у період з 25.01.2010 року по 04.05.2011року які містять текстові документи:
· «Договір банківського вкладу № 38/09?ДЖ від 27.04.2010 року на суму 100 тис. грн. укладений між АБ «Кліринговий дім» в особі ОСОБА_9 та громадянкою ОСОБА_13 ».
· «Договір банківського вкладу № 38/09?ДЖ від 28.07.2010 року на суму 125 000 грн. укладений між АБ «Кліринговий дім» в особі ОСОБА_9 та громадянкою ОСОБА_13 ».
· «Договір банківського вкладу № 32/10?ДЖ від 29.10.2010 року на суму 130 000 грн., укладений між АБ «Кліринговий дім» в особі ОСОБА_9 та громадянкою ОСОБА_13 ».
· «Договір банківського вкладу № 32/10?ДЖ від 01.02.2011 року на суму 135000 грн. укладений між АБ «Кліринговий дім» в особі ОСОБА_9 та громадянкою ОСОБА_13 ».
· «Договір банківського вкладу № 32/10?ДЖ від 04.05.2011 року на суму 140 000 грн. укладений між АБ «Кліринговий дім» в особі ОСОБА_9 та громадянкою ОСОБА_13 ».
· «Квитанцію № 17Ж від 27.04.2010 року про внесення ОСОБА_13 100000 грн. на поповнення банківського вкладу за договором № 38/09?ДЖ від 27.04.2010 року».
· «Квитанцію № 20Ж від 28.07.2010 року про внесення ОСОБА_13 125000 грн. на поповнення банківського вкладу за договором № 38/09?ДЖ від 28.07.2010 року».
· «Квитанцію № 1 Ж від 01.02.2011 року про видачу ОСОБА_13 137 293 грн. 47 коп. в зв`язку із закінченням договору № 38/09?ДЖ від 29.10.2010 року».
· «Квитанцію № 12Ж від 01.02.2011 про внесення ОСОБА_13 135000 грн. у зв?язку із закінченням договору № 38/09?ДЖ від 01.02.2011 року».
· «Квитанцію № 02Ж від 04.05.2011 року про видачу ОСОБА_13 142572 грн. 95 коп. в зв`язку із закінченням договору № 38/09?ДЖ від 01.02.2011 року».
· «Квитанцію № ОЗЖ від 04.05.2011 року про внесення ОСОБА_13 140 000 грн. за договором № 38/09?ДЖ від 04.05.2011 року».
· «Квитанцію № 18Ж від 27.04.2010 року про видачу ОСОБА_13 63 892 грн. 98 коп. у зв`язку із закінченням договору № 38/09?ДЖ від 25.01.2010 року».
· «Квитанцію № 21Ж від 28.07.2010 року про видачу ОСОБА_13 105 779 грн. 10 коп. в зв`язку із закінченням договору № 38/09?ДЖ від 27.04.2010 року».
· «Квитанцію № 31Ж від 29.10.2010 року про видачу ОСОБА_13 132011 грн. 98 коп. в зв`язку із закінченням договору № 38/09?ДЖ від 28.07.2010 року».
За показами засудженої ОСОБА_12 , вона на прохання ОСОБА_9 , приблизно 05.08.2011 року підготувала від імені ОСОБА_9 , як заступника начальника відділення договір банківського вкладу з ОСОБА_13 від 05.08 2011 року, з сумою вкладу 145000 грн. Вона здогадувалася, що договір вкладу не оформлений. ОСОБА_9 пояснила, що винна цій людині гроші. Запевнила, що обманює ОСОБА_13 в останній раз. Згодом розрахується з нею за рахунок своїх коштів і про ці обставини ніхто не дізнається.
За показами потерпілої ОСОБА_13 вона була вкладником банку «Кліринговий дім». Впродовж 2010-2011 років укладала договори банківського вкладу та вносила різні суми на рахунки банку. Їй видавали квитанції про видачу та внесення коштів. Кошти з вкладу вона не отримувала, окрім незначної суми нарахованих відсотків. 05.08.2011 року від заступника начальника відділення ОСОБА_9 дізналася про діючі відсотки по вкладах. 10.08.2011 року ОСОБА_18 у кабінеті начальника відділу запропонувала їй оформити новий депозитний договір на що вона погодилась. ОСОБА_18 покликала ОСОБА_12 , яка принесла для підписання договір банківського вкладу №32/10-ДЖ від 05.082011 року. Договір укладений від імені банку «Кліринговий дім» в особі заступника начальника відділення ОСОБА_18 та безпосередньо нею. За умовами договору вона розмістила в банку 145000 грн. під 16,50% річних. Ця сума складається з внесених раніше грошей та з урахуванням частини нарахованих відсотків.
Відповідно договору банківського вкладу № 32/10?ДЖ від 05.08.2011 року, укладеного в особі заступника начальника відділення «Житомирського РУ» АБ «Кліринговий дім» ОСОБА_18 та ОСОБА_13 , остання передала вклад у сумі 145000 грн. під 16,5 % річних в строк до 04.10.2011 року, а Банк прийняв вклад та відкрив їй депозитний рахунок № НОМЕР_2 . Договір містить підписи сторін та відтиск печатки відділення Житомирського регіонального управління АБ «Кліринговий дім».
16 серпня 2011 року ОСОБА_9 надала начальнику відділення РУ АБ «Кліринговий дім», ОСОБА_19 розписку, що зобов?язується у строк до 04 жовтня 2011 року повернути ОСОБА_13 кошти в повному обсязі разом з відсотками згідно підробленого договору № 32/10?ДЖ від 05.08.2011 року.
Таким чином, як вбачається із зібраних і досліджених судом першої інстанції доказів, дії ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, були спрямовані на заволодіння грошима ОСОБА_13 у великих розмірах. Всі її дії впродовж з 25 грудня 2009 року по 10 серпня 2011 року були тотожними, мали єдиний злочинний намір, який охоплюється заздалегідь поставленою метою і єдиним умислом про що свідчать зібрані в справі і перевірені судом докази. Відповідно підробленого договору №38/09-ДЖ від 05.08.2011 року, ОСОБА_13 за неправомірних дій ОСОБА_9 , 10 серпня 2011 року внесла на рахунок банку 145000 грн.
Кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч.3 ст.190 КК України відповідає і правовій позиції Верховного Суду України висловленій в п.27 його Постанови №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», що коли особою вчинено декількох посягань на чуже майно, загальна вартість якого становить великий або особливо великий розмір, може бути кваліфіковано як викрадення, привласнення, розтрата майна чи заволодіння ним шляхом шахрайства або зловживання службовим становищем у великих чи особливо великих розмірах лише в тому випадку, якщо такі діяння були вчинені одним способом і за обставин, які свідчать про умисел вчинити їх у великому чи особливо великому розмірі. У випадках, коли умисел винного щодо розміру мав неконкретизований характер, вчинене слід кваліфікувати залежно від розміру фактично викраденого майна. Відповідно правильною є і кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч.2 ст.364-1 КК України.
Протоколи огляду жорстких дисків системних блоків комп`ютерів, якими користувалися ОСОБА_9 і ОСОБА_12 під час яких виявлено файли створені у період з 25.01.2010 року по 04.05.2011 року, які містять файли з договорами про укладення договорів банківських вкладів між банком в особі ОСОБА_9 і ОСОБА_13 , квитанції про одержання грошей у зв?язку із закінченням терміну договорів і квитанції про внесення грошей в касу банку, договір банківського вкладу № 32/10?ДЖ від 05.08.2011 року, укладеного в особі заступника начальника відділення «Житомирського РУ» АБ «Кліринговий дім» ОСОБА_18 та ОСОБА_13 , згідно якого, потерпіла внесла вклад у сумі 145000 грн. під 16,5 % річних в строк до 04.10.2011 року, покази потерпілої ОСОБА_13 , обвинувачених, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , в тому числі і ОСОБА_9 свідчать про наявність у потерпілої ОСОБА_13 грошей з урахуванням нарахованих відсотків в сумі 145 000 грн., 120 000 грн. з яких становить сума внесених нею грошей без врахування відсотків. Наведені докази спростовують доводи захисника викладені в касаційній скарзі про відсутність достовірних доказів наявності у потерпілої грошей в сумі 120 000 грн. та допущеної у зв?язку з цим однобічності досудового і судового слідства.
Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Покарання обвинуваченій ОСОБА_9 у виді позбавлення волі судом першої інстанції призначено ближче до найнижчої межі санкції ч.3 ст.190 КК України, яка передбачає такий вид покарання із врахуванням вимог ст.65 КК України. При його визначенні, як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень. Обставин, що пом`якшують покарання судом першої інстанції не встановлено. Обставиною, що обтяжуює покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку. Суд першої інстанції з урахуванням всіх обставин провадження, характеру вчиненого правопорушення, правильно прийшов до висновку про те, що перевиховання обвинуваченої не можливе без ізоляції від суспільства, а тому необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі. Звільнення від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 79 КК України є правом, а не обов?язком суду. Призначене ОСОБА_9 покарання відповідає і правовій позиції Верховного Суду України висловленій в Постанові №7 від 24.10.2003 року з послідуючими змінами «Про судову практику у справах про практику призначення судами кримінального покарання».
За наведених обставин доводи обвинуваченої та її захисника ОСОБА_8 , що призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та засудженій особі є безпідставними.
Доводи обвинуваченої ОСОБА_9 та її захисника ОСОБА_8 , щодо стану здоров?я обвинуваченої, її сімейного стану, наявності у неї трьох дітей, з яких Потап є малолітнім, а ОСОБА_20 , неповнолітнім, заслуговують на увагу, проте у даному випадку не дають підстав для призначення ще більш м?якого покарання чи призначення його із застосуванням статей 75, 79 КК України.
Не дають дають таких підстав і доводи, що при призначенні покарання не враховано, що до вчинення ОСОБА_9 злочину передував доволі тривалий період її суспільно-корисної діяльності, раніше вона ніколи не притягувалася до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується.
Безпідставними є доводи обвинуваченої, що суд помилково послався на обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки не вказав з посиланням на докази, що саме внаслідок пенсійного віку особа не здатна була уникнути злочинного посягання або чинити опір злочинцю. Потерпіла ОСОБА_13 є особою похилого віку, має вік більше 55 років, є інвалідом 2-ї групи, хворіє. Суд першої інстанції обґрунтовано визнав таку обставину такою, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_9 . Такі дії суду відповідають вимогам п.6 ч.1 ст.67 КК України. Щодо цих доводів в частині, що суд не вказав з посиланням на докази, що саме внаслідок пенсійного віку особа не здатна була уникнути злочинного посягання або чинити опір злочинцю то такі доводи не відповідають вимогам наведеної частини статті.
Підстав для зміни чи скасування вироку суду колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України в редакції 1960 року,
колегія суддів, -
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 23 грудня 2013 року щодо неї без зміни.
В клопотанні ОСОБА_9 про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.
Судді: