Є. у. н. с. 512/813/14-к
Провадження № 1-кп/512/6/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2015 року Савранський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань № 2 Савранського районного суду Одеської області, кримінальне провадження відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, повнолітнього, працездатного, але такого, який ніде не працює та не навчається, неодруженого, депутатом не являється, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Петрівка Білгород-Дністровського району Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня, повнолітнього, працездатного, але такого, який ніде не працює та не навчається, неодруженого, депутатом не являється, раніше неодноразово судимого, останній раз засуджений вироком Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 11.01.2011 року за ч. 3 ст. 185 КК України, судимість не знята та не погашена, проживаючого в АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 263 КК України, -
в с т а н о в и в:

14.05.2014р. працівниками міліції Савранського РВ ГУМВС України в Одеській області в смт. Саврань, неподалік річки Південний Буг, було проведено особистий огляд гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого було виявлено та вилучено обріз гладко-ствольної рушниці, моделі «Маузер 98» № НОМЕР_1 , яка є нестандартною гладко-ствольною, вогнепальною зброєю, незаконно виготовленою з одноствольної мисливської рушниці 12 калібру, шляхом укорочення саморобним способом ствола до залишкової довжини 305 мм, та відпилювання значної частини ложа (прикладу). Точне місце придбання зазначеної вогнепальної зброї встановити невиявилося можливим.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне носіння та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Крім того, 20.06.2014р., приблизно о 17 год. 00 хв. в смт. Саврань Одеської області з метою таємного викрадення чужого майна ОСОБА_5 , будучи судимим за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, здійснили крадіжку козеняти чорного кольору, належного ОСОБА_6 , яке знаходилося на території центрального стадіону в смт. Саврань Одеської області. Вказаними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заподіяли матеріального збитку ОСОБА_6 на загальну суму 300грн..

В подальшому викраденим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розпорядилися на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.

20.06.2014р., приблизно о 17 год. 00 хв. в смт. Саврань Одеської області з метою таємного викрадення чужого майна ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, здійснили крадіжку козеняти чорного кольору, належного ОСОБА_6 , яке знаходилося на території центрального стадіону в смт. Саврань Одеської області. Вказаними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли матеріального збитку ОСОБА_6 на загальну суму 300грн..

В подальшому викраденим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядилися на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, вручено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 09.07.2014р..

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, вручено ОСОБА_5 13.01.2015р..

Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, із зазначенням часу, місця, дати та обставин вчинення злочину.
Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим в обсязі пред`явлених йому обвинувачень, із зазначенням часу, місця, дати та обставин вчинення злочинів.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запевнили суд, що в подальшому не вчинятимуть злочинів, а також попросили суд не досліджувати матеріали кримінального провадження, так як повністю визнають себе винуватими.
Судом з`ясовано, що показання обвинувачених є достовірними і узгоджуються з їх показаннями даними під час досудового розслідування.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_7 своєї винуватості в обсязі пред`явлених їм обвинувачень, а також враховуючи те, що вони та інші учасники судового провадження вважають, що обставини даного кримінального провадження доведені наявними у ньому доказами і не потребують дослідження у ході судового розгляду, тому учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, провів скорочений судовий розгляд вказаного кримінального провадження.
Таким чином, суд вважає, що докази, які зібрані стороною обвинувачення у цьому кримінальному провадженні, є належними, допустимими і достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.
Тому, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за вказаною статтею, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Також суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 263 КК України, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за вказаними статтями, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб, незаконне носіння та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.
При призначенні міри покарання для обвинуваченого ОСОБА_8 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який в силу ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а також всі обставини кримінального провадження і дані про особу обвинуваченого.
При призначенні міри покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які в силу ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості та тяжким злочином, а також всі обставини кримінального провадження і дані про особу обвинуваченого.
Як особа ОСОБА_4 неодружений, утриманців не має, постійної роботи не має, на обліку в центрі зайнятості як безробітний не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває, раніше не судимий.
ОСОБА_5 , як особа, неодружений, утриманців не має, постійної роботи не має, на обліку в центрі зайнятості як безробітний не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, по місцю мешкання характеризується негативно, раніше неодноразово судимий.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, дача правдивих свідчень, вчинення злочину вперше.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є дача правдивих свідчень.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи наведене, та приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді арешту, обмеження та позбавлення волі, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді позбавлення волі, та із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з встановленням іспитового строку.
Суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.
З урахуванням всіх обставин вчинення злочину, способу вчинення злочину, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який після відбуття чергового покарання у виді позбавлення волі на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив та вчинив нові умисні злочини, суд вважає що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, тому йому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі. Крім того суд вважає, що на підставі ст. 70 КК України доцільно визначити остаточне покарання ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На переконання суду, покарання у виді позбавлення волі, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілого.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами п.1 ч.6 ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати, що передбачені ст. 118 КПК України, у даному кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлений, сума матерільного збитку від злочину в добровільному порядку не відшкодована.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 66-67, 70, ст. 185 ч. 2, ч. 1 ст. 263 КК України, статтями 118, 128, 318-380 КПК України Савранський районний суд Одеської області,

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому однорічний іспитовий строк, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання ОСОБА_5 у виді трьох років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
ОСОБА_5 взяти під варту в залі судових засідань.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 17 годин 00 хвилин 03 березня 2015 року.
Речовий доказ - обріз гладко-ствольної рушниці, моделі «Маузер 98» № НОМЕР_1 , 12 калібру, який знаходиться на зберіганні в Савранському РВ ГУМВС України в Одеській області, згідно квитанції на прийняту зброю та боєприпаси № НОМЕР_2 від 12.01.2015 року - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через суд, який постановив вирок, протягом тридцяти діб з моменту проголошення вироку.
Суддя ОСОБА_1