Справа № 1-8/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 травня 2008 року
Турківський районний суд Львівської обла- сті в складі: головуючої, судді
Строни Т.Г., при секретарі Синичич Г.З., з участю державного обвинувача
Гошовського М.В., потерпілого ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши в м.Турці
кримі- нальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя смт. Бориня Турківського р-ну Львівської об
ласті, українця, гр-на України, має середню освіту, працює приватним
підприємцем, розлучений, має двоє неповнолітніх дітей, інвалідності не має, на
час вчинення інкримінованого злочину не судимий,

та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр-на України, уродженця с.Н.Висоцьке Турківського
райо- ну Львівської області, не працює, одружений, має на утриманні двоє
неповнолітніх дітей, інвалідності не має, раніше не судимий

по ст. 215 ч.2 КК
України в редакції 1960 року,-

встановив:

25 серпня 1999 року
близько 24.00 год. в смт.Бориня підсудний ОСОБА_3, перебуваючи в нетверезому
стані та керуючи автомобілем ВАЗ-2108
р.н. НОМЕР_1, всупереч вимогам п.п.1.3,
1.4, 12.3, 13.3, 14.2 Правил дорожнього руху України, якими передбачено, що
учасники дорожнього руху повинні знати і виконувати вимоги цих правил, що дії
або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи
перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян; що у разі
виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити,
він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зу пинки
транспортного засобу або безпечного для інших учасників ру ху об'їзду
перешкоди; що під час обгону, об'їзду перешкоди необхід но вибрати безпечний
інтервал, щоб не створювати небезпеки для до рожнього руху; що перед початком
обгону водій повинен переконати ся в тому, що смуга, на яку він буде виїжджати,
вільна від транспорт них засобів на достатній для обгону відстані,

перед початком
маневру об'їзду пішоходів не переконався у то

-2-

му, що це буде небезпечним і не створить небезпеки чи перешкоди
для руху іншим учасникам дорожнього руху, почав виконувати ма невр об'їзду
пішоходів та виїхав на зустрічну смугу руху, створивши небезпеку для руху водію
мотоцикла “Мінськ” ОСОБА_4, що рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі
руху;

маючи технічну
можливість уникнути зіткнення транспортних засобів шляхом своєчасного
застосування маневру зміни смуги руху праворуч на свою праву сторону проїжджої
частини дороги , проявив злочинну недбалість та неувагу до дорожньої
обстановки, своєчасно не повернувся на свою праву смугу руху, внаслідок чого
допустив зіткнення на лівій стороні проїжджої частини дороги ( на смузі руху
зустрічного транспорту) керованого ним автомобіля ВАЗ-2108 із мо тоциклом “Мінськ” під керуванням водія
ОСОБА_4, внаслідок чого водій мотоциклу
ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкоджен ня, а пасажир мотоциклу ОСОБА_5 від
отрима них тілесних ушкоджень у лікарні помер.

Свою вину у
вчиненому підсудний ОСОБА_3 повні- стю не визнав і пояснив, що близько
25.08.1999 року о 23год.30 хв. він їхав додому на невеликій швидкості до 60
км/год своїм автомобі лем ВАЗ 2108 р.н. НОМЕР_1 по дорозі в смт. Бориня в
напрямку до м.Турка, а також віз пасажирів по місцю їх проживання, оскільки жи ли на одній вулиці села. За дорожньою
обстановкою він слідкував, однак мотоцикла не бачив, бо у мотоцикла не горіла
фара.

Коли здійснював
обгін пішоходів ОСОБА_7, які рухалися йому назу- стріч по краю дороги, і виїхав
на зустрічну смугу руху, а потім повер нувся на свою смугу руху, то в метрах
10-15 перед собою раптом по бачив мотоцикл, який їхав без включеної фари по
його смузі руху йо му назустріч, загальмував, після чого сталося зіткнення.
Зіткнення ста лося на його смузі руху. Після зіткнення водія і пасажира
мотоциклу він діставив попутнім транспортом до лікарні в смт. Бориня. Вважає
причиною ДТП дії водія мотоциклу, який їхав на великій швидкості без включеної
фари, внаслідок чого він його не побачив і не зміг уник нути ДТП.

Вина підсудного
ОСОБА_3 стверджується такими зі- браними по справі доказами:

-протоколом огляду
місця події та схемою до нього, із яких вба- чається, що ДТП сталася на
асфальтній дорозі шириною 6,5 метрів на автодорозі Матків-Турка на 2 км +620
метрів, зіткнення сталося на смузі руху мотоцикліста в темну пору доби на
прямому участку сухої

-3-

дороги (а.с.3-5);

-протоколом огляду
та перевірки технічного стану мотоцикла “Мінськ” б/н, із якого вбачається, що
після ДТП мотоцикл мав такі зо внішні пошкодження: розбите скло фари, деформовано
передній бриз говик, деформована передня вилка, деформовано паливний бак,дефор
мовано передній диск колеса, стан рульового управління несправний, стан ручного
гальма несправний, стан освітлювальних сигнальних приборів несправний (
а.с.6,7);

-протоколом огляду і
перевірки технічного стану автомобіля ВАЗ-2108 номерний знак НОМЕР_2, із якого
вбачається, що після ДТП автомобіль мав такі пошкодження : розбита фара із
лівого боку, розбито вказувач повороту з лівого боку, деформовано ліве крило,
де формовано капот із лівого боку, деформовано передній бампер із ліво го боку,
деформовано переднє колесо із лівого боку, відсутнє дзерка ло заднього виду із
лівого боку ( а.с.8,9);

-розпискою від імені
підсудного ОСОБА_3 від 26.08.1999 року, в якій він взяв на себе зобов'язання не
ремонтувати і зберігати у себе пошкоджений в ДТП автомобіль ( а.с.15);

-висновком № 37/99 від 14.09.1999 року судово-медичної
екс пертизи трупа ОСОБА_5, із якого вбачається, що при судово-медичному
дослідженні трупа ОСОБА_5 виявлено : закриту ЧМТ, яка супроводжувалася
переломом кісток основи чере па в задній та середній черепно-мозкових ямках
зліва, масивною епі дуральною гематомою в лівій середньо-черепній ямці,
субарахноїдаль ним крововиливом у м'які оболонки правої півкулі, крововиливами
в базально-стовбурові відділи мозку, крововиливом у м'які тканини лі вої
висково-потиличної ділянки волосяної частини голови,крововилив в жирову капсулу
лівої нирки, крововиливи у м'які тканини зовнішніх статевих органів і калитки,
множинні садна і синці тильної поверхні обох кистів рук та передньої поверхні
обох нижніх кінцівок, які утво рилися від дії тупих твердих предметів. Смерть
гр-на ОСОБА_5 настала внаслідок ЗЧМТ, яка супроводжувалася переломом кісток ос
нови черепа, масивною епідуральною гематомою в лівій середньо-че репній ямці,
субарахноїдальним крововиливом у м'які мозкові оболон ки правої півкулі,
крововиливом в базально-стовбурові відділи мозку і ускладнилися набряком та
набуханням речовини мозку, стисненням мозку і вклиненням його у великий
потиличний отвір ( а.с.17-20);

-висновком
судово-медичної експертизи № 382/99 від 22.11.1999 року , із якого вбачається,
що у ОСОБА_4 виявлено відкритий по

-4-

перечно-оскольчатий перелом правої гомілки в с/з, струс головного

мозку, відкритий перелом 4-5 п'ястних кісток лівої кисті, забійні
рани голови, правої гомілки,які утворилися від дії тупих твердих предметів і відносяться до важких тілесних ушкоджень як
небезпечних для жит тя в момент заподіяння ( а.с. 36-38);

-протоколом
відтворення обстановки та обставин події, із якого вбачається, що при
провадження відтворення було встановлено, що

при ближньому світлі фар автомобіля мотоцикл без включеного світ
ла фари появився у полі зору водія автомобіля на віддалі 50-60 метрів, а при
дальньому - на віддалі 90-100 метрів. При включеному світлі фари мотоцикла видимість світла фар мотоцикла становила 750
мет рів ( а.с.38);

-висновком експерта № 1281 від 27.12.1999 року в тій
частині, із якої вбачається, що водій автомобіля ОСОБА_3 повинен був при русі у
темну пору доби вибирати швидкість руху свого авто мобіля в таких межах, щоби
мати змогу зупинитись у межах відстані видимості дороги. Дані, викладені
слідчим зі слів водія автомобіля, ви явилися технічно неспроможними (
а.с.44-49);

-протоколом
відтворення обстановки та обставин події від 25.08.2000 року, із якого
вбачається, що при повторному проваджен
ні відтворення встановлено, що відстань,
на якій мотоцикл без вклю ченого світла фари попадав у поле зору понятих у
салоні автомобіля при ближньому світлі
фар автомобіля, встановлена 85 метрів
(а.с.71);

-висновком судової автотехнічної експертизи № 2332 від
06.12.2000 року в тій частині, що в ситуації, що склалася безпосеред ньо перед
ДТП, водій автомобіля повинен був в силу ст.ст. 1.4,12.2, 12.4 ПДРУ з технічної
точки зору під час руху в умовах
недостатньої видимості в населеному пункті підтримувати швидкість свого транс
портного засобу в таких межах, щоби мати змогу зупинитися в межах відстані
видимості проїжджої частини дороги перед
тим, як почати виконувати маневр об'їзду групи пішоходів, що йшли по правій
смузі руху, дати дорогу зустрічному транспортному засобу (а.с.75-81);

-показаннями
потерпілого ОСОБА_1, який в судовому засі- данні пояснив, що в ніч з 25 на
26.08.1999 року йому додому подзво нив черговий лікар Боринської лікарні і повідомив про те, що його син попав у ДТП і
перебуває у лікарні. Він одразу виїхав у лікарню, однак сина швидкою відвезли
до Турківської лікарні. По дорозі в Тур ківську лікарню він оглянув місце ДТП.
На місці події він побачив, що автомобіль стояв посередині дороги на
смузі руху зустрічного

-5-

транспорту, мотоцикл був на обочині розбитий, бензобак був лопнув

ший , і на дорозі була масляниста
пляма від бензину і масла з мото циклу, біля плями шматочки розбитого скла
і кров. Коли прибув у лі карню м.Турки, там був і ОСОБА_3, який перебував у нет
верезому стані. Працівник ДАІ ОСОБА_6
зобов'язав ОСОБА_3 здати аналіз крові на вміст алкоголю. Від отриманих під час
ДТП ті лесних ушкоджень його син, ОСОБА_5, в лікарні ІНФОРМАЦІЯ_3 помер;

-показаннями свідка
ОСОБА_6, інспектора ДАІ, який в судовому засіданні пояснив, що в ніч із 25 на
26.08.1999 року він перебував у

оперативній групі, коли черговий повідомив його , що сталася ДТП,
в лікарню поступив ОСОБА_5 попутнім транспортом він дістався до лікарні,
де зустрів підсудного ОСОБА_3, якому дав
вказів ку здати кров на аналіз з метою виявлення алкоголю в крові, але здачу
аналізів не проконтролював. Разом із підсудним ОСОБА_3 поїхав на місце ДТП в смт.Бориню. На місці
склав протокол огляду місця події, той, що міститься на а.с.5 тому першого
справи. Всі розмі ри, зазначені в схемі, відповідають дійсності. Про події під
час ДТП він дізнався зі слів підсудного ОСОБА_3. При огляді місця події
автомобіль і мотоцикл не перебували на тому місці, де вони були під час ДТП,
хтось змінив їх місця.

Вказані в протоколах
огляду і перевірки технічного стану транс порту виявлені ним пошкодження і
несправності автомобіля і мото цикла
були викликані дорожньо-транспортною пригодою;

-показаннями свідка
ОСОБА_7 на досудовому слідстві та в судо вому засіданні, із яких вбачається, що
25.08.1999 року вони із чолові ком
досить пізно ішли на дискотеку, ішли краєм дороги, можна сказа ти
обочиною, їх обігнала зустрічна легкова машина ОСОБА_3; пройшовши деяку
відстань, почула позаду удар, але не поверта лася назад і не бачила, що сталося
( а.с. 29, 142,том 1);

-показаннями на
досудовому слідстві та в судовому
засіданні свідка ОСОБА_8, який
пояснив,що 25.08.1999 року вони із дружиною ішли на дискотеку по дорозі в смт.
Бориня, ішли краєм дороги, коли їм назустріч над'їхала автомашина ОСОБА_3. Коли
автомобіль їх об'їхав, він почув
гальмування та удар. Обернувшись, він побачив, що водій вийшов із машини і щось
дивився. Вони із дружиною пішли далі
(а.с. 30,143 т.1);

-показаннями свідка
ОСОБА_9, сторожа Боринської лікарні,

який в судовому засіданні пояснив, що в ніч подій на територію
лікар

-6-

ні в смт.Бориня приїхав ОСОБА_3 легковою машиною,який

сильно кричав і лаявся, кричав “рятуйте”. Він підбіг до машини,
там

були двоє чоловіків,вони були у крові, то був підсудний ОСОБА_4 і
син

потерпілого ОСОБА_5 . Він почав їх витягати із машини. ОСОБА_3 був
біля нього, і коли дихнув, то він
зрозумів, що ОСОБА_3 у нетверезому стані, бо від нього був сильний запах алкоголю
з рота;

-показаннями на
досудовому слідстві і в судовому засіданні свід ка ОСОБА_10, який пояснив, що в
ніч події його із знайомими підібрав
автомобілем ОСОБА_3, близький сусід по бабусі, який повіз їх додому. Під час
їзди бачив, як ОСОБА_3 об'їжджав двох пішоходів, попереду на зустрічній
смузі руху щось зблиснуло, він не
зрозумів що. Сталася ДТП, після зіткнення автомобіль зупинив ся посередині
дороги;

-висновком
судової автотехнічної експертизи № 988 від 22.05.2001 року в частині, із якої вбачається, що в дорожній
ситуації водій ОСОБА_3 у відповідності до п.п. 1.4, 11.2, 12.2,12.4, 14.2
”в,г”, 13.3 та 12.3 ПДРУ повинен був із технічної точки зору вести

автомобіль ВАЗ-2108 зі швидкістю, яка би відповідала видимості до
роги у напрямку руху, але не більше 60 км/год,
як можна ближче до правого краю проїжджої частини дороги; завчасно
приступити до ви конання маневру об'їзду пішоходів з виїздом на зустрічну смугу
руху за умови, що зустрічна смуга руху вільна від транспорту. При наявно сті
об'єктивної можливості бачити на зустрічній смузі руху транспорт ний засіб при
наявності недостатньої для виконання маневру об'їзду пішоходів відстані,
відмовитися від виконання маневру об'їзду пішо ходів із виїздом на зустрічну
смугу руху, зменшити швидкість руху свого автомобіля і при необхідності
зупинити його, дати можливість зустрічному транспорту продовжувати рух без
перешкод,а лише після цього приступити до виконання маневру. А водій мотоцикла
ОСОБА_4 повинен був рухатися зі швидкістю, яка відповідала би видимості до роги
в напрямку руху, а з моменту виїзду на його смугу руху зустріч ного автомобіля,
який виконував маневр об'їзду пішоходів, своєчасно застосувати екстрене
гальмування.Із схеми до цього висновку(а.с.162)
вбачається, що в момент спрацювання гідравлічного приводу робочої
гальмівної системи автомобіля ВАЗ-2108 він
повністю перебував на смузі руху зустрічного мотоциклу ( а.с.156-162);

-висновком № 1256
транспортно-трасологічної експертизи від 11.06.2001 року, із якого вбачається,
що в момент прийняття водієм

дій по гальмуванню автомобіля вказаний автомобіль повністю знахо

-7-

дився на смузі руху мотоцикла,також зіткнення автомобіля ВАЗ-2108

з мотоциклом “Мінськ” відбулося на смузі руху мотоцикла (а.с.163-

166);

-висновком № 295 від
12.03.2002 року судово-трасологічної ек-

спертизи та таблицею до
нього , із якого вбачається, що при умові, що до ДТП лампа ближнього і дальнього
світла фари мотоцикла “Мінськ” знаходилася в робочому стані, а її пошкодження
пов'язані

саме із даною пригодою ( зіткнення з автомобілем ВАЗ -2108 держ. №
НОМЕР_2), в момент ДТП дана лампа горіла в режимі дальнього світла ( а.с.
211-213);

-показаннями свідка
ОСОБА_11, слідчого, який в судовому засіданні пояснив, що коли він прибув на
вимогу постанови суду до батьків підсудного ОСОБА_4а, то побачив, що мотоцикл,
повністю роз- битий і в тому ж стані,що і був після ДТП,зберігався у сараї, не
ремон тувався. Вилучивши фару із мотоцикла, він надав її на експертизу.Що
стосується автомобіля ВАЗ-2108 підсудного ОСОБА_3, то дозво лу на ремонт і
продаж автомобіля до закінчення розгляду справи по суті він ОСОБА_3 не надавав;

-висновком № 3134
від 03.06.2002 року додаткової судової авто- технічної експертизи , із якого
вбачається, що в даній дорожньо-тран спортній ситуації з технічної точки
зору водій автомобіля ВАЗ-2108
ОСОБА_3 у відповідності з вимогами
пунктів 12.4, 12.2, 11.3,14.2”в,г”,13.3 ПДРУ повинен був рухатися зі швидкістю
до 60 км/год. При виявлені пішоходів і при необхідності виконання манев ру
об'їзду з виїздом на смугу зустрічного руху повинен був перекона тися в тому,
що смуга, на яку він буде виїжджати, вільна від транс портних засобів на
достатній для об'їзду відстані, після чого виконати маневр об'їзду і своєчасно
повернутися на свою смугу руху.

Водій мотоциклу
“Мінськ” у відповідності до вимог пунктів 12.4,12.2,12.3 ПДРУ повинен був
рухатися зі швидкістю, яка би відпо відала видимості дороги в напрямку руху,але
не більше 60 км/год,а з моменту виникнення небезпеки для руху негайно вжити
заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

При наявності об'єктивної можливості виявити
зустрічний тран спортний засіб на віддалі 750 метрів, ОСОБА_3 мав техніч ну
можливість безпечно виконати маневр
об'їзду пішоходів з виїздом на смугу зустрічного руху і своєчасно повернутися
на свою праву сму гу руху до місця зіткнення із мотоциклом. З технічної точки
зору ОСОБА_3 мав об'єктивну можливість виявити зустрічний тран

-8-

спорт на віддалі 750
метрів. З технічної точки зору причиною настан

ня ДТП є факт руху автомобіля ВАЗ-2108 по лівій зустрічній смузі

руху при наявності зустрічного мотоцикла ( а.с.220-223);

-протоколами відтворення обстановки та обставин події, із
яких вбачається, що свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказали, що з того міс ця, коли
їх обігнав автомобіль ОСОБА_3, до того місця, де вони почули стук, є 85 метрів
( а.с.246,247 том 1);

-протоколом
відтворення обстановки та обставин події від 15.11.2002 року та схемою до
нього, із яких вбачається,що гальмівний

шлях автомобіля ОСОБА_3 починався повністю на смузі зуст річного
руху ( а.с.259-260 том 1);

-висновком повторної
судової автотехнічної експертизи № 2216 від 20.10.2005 року, із п.1.3, 4.2 якого вбачається, що, якщо дорожня ситуація
складалася так, що мотоцикл під керуванням ОСОБА_4 рухався із увімкнутим
світлом фари ( і його об'єктивна видимість для

водія автомобіля ВАЗ 2108 наставала з віддалі у 750 метрів), то
при заданих вихідних даних , що саме зіткнення відбулося на віддалі 85 м від
місця об'їзду пішоходів, водій ОСОБА_3 мав технічну можли вість уникнути
зіткнення із зустрічним мотоциклом,і полягала ця мож ливість у тому, щоб одразу
після об'їзду пішоходів вказаний водій роз почав маневр повернення на свою,
праву сторону проїжджої частини дороги.

Якщо дорожня
ситуація складалася так, що водій автомобіля ще заздалегідь до моменту виїзду
на зустрічну смугу руху для об'їзду пі шоходів мав об'єктивну можливість побачити зустрічний мотоцикл (із увімкнутим світлом фари, за 750 метрів),
то у такій дорожній ситу ації водій ОСОБА_3 у відповідності до вимог п.п.
1.4,13.3,

14.2 ( підпунктів “в” і “г”) і 12.3 ПДРУ повинен був з технічної точки зору, відмовитися від
виконання об'їзду пішоходів з виїздом на зуст річну смугу руху, своєчасно
розпочати зниження швидкості свого ав томобіля ще знаходячись на своїй смузі
руху з таким розрахунком, щоби при необхідності зупинитися ще до пішоходів; і
лише після про їзду мотоциклу повз автомобіль водієві ОСОБА_3 можна було б
розпочати виїжджати на зустрічну смугу руху, щоби виконати вказа ний об'їзд.

Якщо дорожня ситуація
складалася так, що мотоцикл перед зіт кненням рухався із увімкнутим світлом
фари,то при заданих вихідних даних причинами настання даної ДТП, з технічної
точки зору, є нас тупні обставини: те, що водій ОСОБА_3 виїхав на зустрічну сму

-9-

гу руху перед мотоциклом “Мінськ”, чим створив небезпеку для руху

водієві ОСОБА_4у ( а.с.50-57 том 2);

-висновком
комісійної судово-автотехнічної експетризи № 3485 від 16.11.2006 року та
відповідями експерта ОСОБА_12 на запитання учасників процесу у судовому
засіданні, із яких вбачається, що, якщо дорожня ситуація складалася так, що
мотоцикл марки “Мінськ” перед зіткненням рухався із увімкнутим дальнім світлом
фари, то при зада- них вихідних даних причинами настання даної ДТП , з
технічної точ ки зору, є те, що водій ОСОБА_3 виїхав на зустрічну смугу руху
перед мотоциклом марки “Мінськ”, чим створив небезпеку для руху водієві
ОСОБА_4у, тобто, невідповідність дій водія ОСОБА_3 ви могам пунктів
1.4,13.3,14.2 (підпунктів “в” і “г”) і 12.3 ПДРУ і з
тех нічної точки зору перебуває у причинно-наслідковому зв'язку із фак том ДТП
(а.с.68,том 2). Якщо дорожня ситуація складалася так, що автомобіль виїхав на
зустрічну смугу руху за 20-25 метрів перед мото циклом, як вказав підсудний
ОСОБА_4, то мотоцикліст не мав техніч ної можливості уникнути зіткнення. Те,що
при указанні вихідних да них слідчим було переплутано напрямки руху автомобіля
та мотоцик ла, не має ніякого значення для даного висновку;

-висновком
комісійної судової автотехнічної експертизи № 977 від 11.04.2008 року, із якого
вбачається, що при таких умовах, якщо в момент виїзду автомобіля ВАЗ-2108, який
рухався зі швидкістю 60 км/год, на смузі руху мотоцикла під керуванням водія
ОСОБА_4, який рухався у зустрічному напрямку зі швидкістю 40-50 км/год, від
даль між транспортними засобами становила 20-25 м, то водій ОСОБА_4

ОСОБА_4 не мав технічної можливості уникнути зіткнення;

-показаннями свідка
ОСОБА_13,слідчого по даній справі,який в судовому засіданні пояснив, що в
постанові про призначення експер тизи ( а.с.63, том 2) він помилково вказав, що автомобіль ОСОБА_3
рухався в бік с.Нижнє Висоцьке, а мотоцикл ОСОБА_4а в бік м.Турки. Пізніше він
цей недолік виправив, допитавши експерта,який ствердив, що на висновки
експертизи, враховуючи характер дороги, це не впливає;

-показаннями свідка
ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні пояс нила, що в ніч події їх із знайомими
на їх прохання підібрав і повіз ма шиною , оскільки їм було по дорозі, т.я.
живуть на одній вулиці сели ща, ОСОБА_3 По дорозі сталася ДТП, під час якої
вона втрачала свідомість від удару;

-показаннями свідка
ОСОБА_15, який в судовому засіданні

-10-

пояснив, що в день нещастя йому подзвонили додому , він виїжджав

на місце ДТП і бачив, що розмітки на дорозі не було, а машина і
мото

цикл вже були на обочинах. Бачив маслянисту пляму на дорозі- скорі
ше всього, то була пляма від бензину з мотоцикла.

Наведені вище докази
в частині, викладеній вище у вироку, по суті співпадають, не суперечать один
одному, а тому суд визнає їх до стовірними і відповідаючими дійсності.

Ними вину підсудного
ОСОБА_3 суд вважає доведе- ною.

Оцінюючи твердження
в судовому засіданні підсудного ОСОБА_3 про його невинуватість у настанні ДТП,
суд вважає їх не

правдивими,направленими на захист своїх інтересів із метою уникнен
ня відповідальності за скоєний злочин, оскільки вони суперечать зі браним по
справі доказам, викладеним вище у вироку, не довіряти яким у суду немає
підстав.

Оцінюючи довідку,
видану лікарем Турківської поліклініки від ІНФОРМАЦІЯ_3 на а.с.10 тома першого,
суд приходить до висновку, що оскільки підсудний ОСОБА_3на вимогу працівника
ДАІ аналіз крові на вміст алкоголю не здав, ухилився, а аналіз сечі, зазна
чений в даній довідці, належить ОСОБА_3 , по-батько ві незрозуміло як, вказано
, що “Мар.”, а тому із достовірністю вважа ти , що ці аналізи належать
підсудному ОСОБА_3, не можна, тим більше, що підсудний не зміг чітко пояснити
суду, чому він зда вав саме аналіз сечі і ІНФОРМАЦІЯ_3, а не аналіз крові
і 26.08.1999 року, а тому суд приходить
до переконання, що підсудний в ніч події злочину перебував у нетверезому стані,
що в судовому засіданні під твердили
свідок ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_5, не довіряти яким у суду підстав немає.

Оцінюючи показання в
судовому засіданні свідків ОСОБА_10, батько якого є колегою підсудного ОСОБА_3, та показан ня якого є
неточними, показання свідка ОСОБА_14,
яка протягом близько року працювала у барі, власником якого є ОСОБА_3, і яка
частково змінювала свої показання, та інших осіб- свідків, що їха ли в
автомобілі підсудного ОСОБА_3 в ніч події в якості паса жирів, враховуючи той
факт, що всі вони є із вулиці, де живе підсуд ний ОСОБА_3 (а.с.243, том 1), а
також враховуючи те, що всі па сажири автомобіля ОСОБА_3 після ДТП повтікали із
місця по дії, а свідок ОСОБА_10 у суді
пояснював, що надавав пояснення пра цівникам міліції з приводу ДТП в день
події, що суперечить зібраним

-11-

по справі матеріалам, суд підходить до показань цих свідків критич

но, оскільки вважає даних свідків
зацікавленими у справі особами, і надає віри їх показанням лише в
частині, викладеній вище у вироку, не довіряти якій у суду немає підстав.

Оцінюючи висновки
судово-трасологічної ескпертизи № 295 від 12.03.2002 року про те, що під час
ДТП мотоцикл їхав із включеною фарою дальнього освітлення, суд приходить до
переконання,що немає

підстав їм не довіряти, оскільки мотоцикл батьками підсудного
ОСОБА_4 гана належно зберігався, ніким не ремонтувався і був пред'явлений
слідчому на першу вимогу, достовірних
заперечень викладеним у ви сновку
експерта обставинам, а також тому факту, що лампочка фари

мотоцикла була в робочому
стані, як стверджує підсудний ОСОБА_4, і під час ДТП горіла, окрім тверджень
підсудного ОСОБА_3, який є зацікавленим у справі, та визнаних зацікавленими
особами свідків досудовим слідством і судом не зібрано. Натомість є підстави не
довіряти показанням підсудного ОСОБА_3 та його свідків в тій частині, що фара з
лівого боку його автомобіля горіла під
час по дій 25.08.1999 року, тому що підсудний без дозволу органів досудово го
слідства і суду поспішив відремонтувати і продати свій автомобіль, який був у
ДТП. Заперечень твердженню підсудного ОСОБА_4а про те, що фара з лівого боку
автомобіля ОСОБА_3 була несправна і лампочка в ній не горіла, не зібрано ані на
досудовому слідстві ані в судовому засіданні. Оцінка показанням
свідків-пасажирів ОСОБА_3 в ніч ДТП наведена вище.

На підставі аналізу
всіх зібраних по справі доказів відповідаючи ми дійсності суд визнає такі
вихідні дані:

водій автомобіля
ВАЗ-2108 ОСОБА_3 в ніч події керу вав автомобілем, перебуваючи у нетверезому
стані;

лампа
ближнього і дальнього світла фари мотоцикла “Мінськ” була в робочому
стані і в момент ДТП горіла в режимі дальнього світ ла, а її пошкодження
пов'язане із ДТП;

водій автомобіля ВАЗ
-2108 рухався по дорозі зі швидкістю близько 60 км/год і ще заздалегідь до моменту виїзду на зустрічну
смугу руху мав об'єктивну можливість побачити зустрічний мотоцикл на віддалі
750 метрів, як встановлено при відтворенні обстановки та обставин події, оскільки
йому ніщо не перешкоджало;

фара з лівого боку
автомобіля ВАЗ-2108 була несправна;

водій
мотоциклу“Мінськ” рухався по своїй правій полосі руху із увімкнутою фарою в
режимі дальнього світла зі швидкістю 40-45

-12-

км/год,

зіткнення відбулося на полосі руху
мотоцикліста;

пляма маслянистої речовини на місці ДТП , вказана у протоколі огляду
місця події ( а.с.5 том 1), утворена в момент ДТП від витікання із тріснутого
під час ДТП баку мотоцикла бензину та масла,
що під тверджується показаннями свідка ОСОБА_15 та потерпілого ОСОБА_5, яким не
довіряти підстав у суду немає,

а тому, оцінюючи
висновки експертиз, суд їх приймає до уваги лише в частині , що відповідає цим
вихідним даним, наведеній вище у вироку.

Оцінюючи показання
висновків експертиз в частині порушення ПДРУ із технічної точки зору водієм
мотоциклу ОСОБА_4ом, суд до уваги їх не приймає, враховуючи вищенаведене і
висновок комісійної судової автотехнічної експертизи № 977 від 11.04.2008 року.

Дії підсудного
ОСОБА_3 правильно кваліфіковано по ст.215 ч. 2 КК України в редакції 1960 року,
оскільки в судовому засі- данні встановлено, що він під час керування
автомобілем вчинив пору шення правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого
було спричи нено смерть пасажира мотоциклу ОСОБА_5 та заподіяно тяжкі тілесні ушкодження водію
мотоцикла ОСОБА_4

Обирачи міру
покарання підсудному ОСОБА_3, суд враховує, що згідно КК України 1960 року та
враховуючи положення ст.5 КК України 2001 року вчинений злочин відносився до
нетяжких.

В якості
пом'якшуючих покарання підсудного обставин суд вра ховує те, що він по місцю проживання характеризується позитивно, на час вчинення злочину був несудимий, має на утриманні перестарі лого
батька, а також має двоє неповнолітніх
дітей, а також те, що під судний одразу після вчинення ДТП надав допомогу постраждалим,
ді ставивши їх до лікарні.

В якості обтяжуючої
його покарання обставини суд враховує те, що підсудний вчинив злочин, перебуваючи у нетверезому
стані.

В якості даних, що
характеризують особу підсудного, окрім його характеристики, суд також враховує
те, що він двічі притягувався до
кримінальної відповідальності під час досудового слідства по даній справі, у
скоєному не покаявся ані на досудовому слідстві, ані в судо вому засіданні,
нічим не відшкодував шкоду, спричинену злочином потерпілому та його сім'ї, до того, що його діями людям
спричинено біду і горе, заподіяно
моральну і матеріальну шкоду, ставиться бай дуже, намагається перекласти свою вину у вчиненні
ДТП на підсудно

-13-

го ОСОБА_4 Також суд враховує характер і мотиви допущеного

ним порушення правил безпеки руху, його ставлення до цього пору
шення та поведінку після вчинення злочину, що викладено вище.

Враховуючи всі
наведені обставини у їх сукупності, суд
вважає,

що підсудному ОСОБА_3 слід
призначити покарання у межах санкції частини статті у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи наслідки
злочину та особу підсудного, його ставлен ня до вчиненого ним злочину та його
наслідків, суд вважає неможли вим застосування щодо нього ст.ст. 69,75 КК
України.

Обмірковуючи питання
про можливість застосування щодо під судного ОСОБА_3 амністії, суд приходить до
висновку,що у зв'язку із тим, що до
нього вже один раз судом було
застосовано амністію, то повторне застосування щодо нього акту амністії є немож
ливим.

Також по даній
справі обвинувачується підсудний ОСОБА_4

у тому, що порушив правила безпеки дорожнього руху та скоїв ДТП, а
саме: 25.08.1999 року близько 24.00 він, керуючи мотоциклом “Мінськ” без
номерних знаків, не маючи права на керування мотоцик лом, без реєстраційних
документів на транспортний засіб, рухаючись по автодорозі в с.Борині в напрямку
с.Матків перевозив без мотошоло ма пасажира ОСОБА_5 В зустрічному напрямку йому
назустріч в цей час рухався автомобіль під керуванням підсудного ОСОБА_3, який,
виконуючи маневр об'їзду пішоходів, виїхав на смугу руху ОСОБА_4а. ОСОБА_4, не
застосувавши своєчасно гальмування, допустив на смузі свого руху зіткнення
керованого ним мотоцикла із автомобі лем під керуванням ОСОБА_3. Внаслідок
даної ДТП був травмо ваний пасажир ОСОБА_5,який від отриманих тілесних
ушкоджень помер у лікарні.

Свою вину у
пред'явленому обвинуваченні підсудний ОСОБА_4 не визнав і пояснив, що
25.08.1999 року близько 24.00 він , керу ючи мотоциклом “Мінськ”,із пасажиром
ОСОБА_5на невеликій швидкості їхав по
дорозі в смт.Бориня, коли несподівано за 20-25 метрів перед ним назустріч йому
на його полосу руху виїхав автомо біль
ВАЗ-2108 під керуванням ОСОБА_3,який він
бачив на значній відстані і прийняв його за мотоцикл, оскільки горіла лише одна
права фара. Він притормозив, але ДТП уникнути було неможли во, під час ДТП він
отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких втра тив свідомість, а опам'ятався
лише в лікарні.

Вину підсудного
ОСОБА_4а у вчиненні інкримінованого йому зло

-14-

чину суд вважає недоведеною із таких підстав.

В судовому засіданні
судом зібрані докази, наведені вище у виро

ку, на підставі яких суд прийшов до переконання, що ДТП сталася ли

ше із вини підсудного ОСОБА_3, який всупереч вимогам п.п.

1.3, 1.4, 12.3,13.3,14.2 ПДРУ
не слідкував належним чином за дорож ньою обстановкою, проявив злочинну
недбалість та неувагу до дорож ньої обстановки та виїхав на зустрічну смугу
руху мотоцикліста ОСОБА_4 гана, що стало причиною ДТП.

Підсудний ОСОБА_4
рухався по своїй смузі руху, не виїжджав
на зустрічну смугу руху, не створював перешкод для руху транспортних засобів, і
допущені ним порушення ПДРУ та його дії під час керуван ня мотоциклом (
керування мотоциклом без відповідних прав, без мо тошоломів, без технічних
документів на мотоцикл , без талону проход ження техогляду) не є причиною ДТП.
Сам підсудний ОСОБА_4 , як вбачається із висновку комісійної судово-автотехнічної експертизи № 977 від
11.04.2008 року не мав технічної можливості уникнути зітк нення.

Враховуючи наведені
вище обставини, суд вважає необхідним підсудного ОСОБА_4а виправдати за
відсутністю в його діях складу зло чину.

В силу ст.ст. 91, 92
КПК України стягненню із підсудного ОСОБА_3 в користь НДЕКЦ підлягає сума
вартості проведених експертиз - 4655 грвн.26 коп. ( том 1 -
а.с.43,74,155,163,210,219 та том 2 - а.с.49,67, а також за провадження
експертизи № 977 від 11.04.2008 року 1973 грвн.16 коп), а також судові витрати
в користь Турківського РВ ГУМВСУ у Львівській області в сумі 82 грвн.40 коп.

згідно розрахунку на а.с.261 тома першого.

На підставі
вищенаведеного та керуючись ст.ст. 323,324 КПК України,-

присудив:

ОСОБА_3 визнати
винним по ст.215 ч. 2 КК України 1960 року та засудити на п'ять років
позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі із позбавленням права
керувати транспортними засобами на три роки.

Міру запобіжного
заходу засудженому ОСОБА_3 змі нити із підписки про невиїзд із постійного місця
проживання на утри мування під вартою в Слідчому ізоляторі м.Львова та взяти під варту.

-15-

До набуття вироком
чинності засудженого ОСОБА_3 утримувати в Слідчому ізоляторі м.Львова.

ОСОБА_4к відбування
покарання засудженому ОСОБА_3

рахувати із часу взяття під варту.

Стягнути із
засудженого ОСОБА_3 в користь Львів
ського НДЕКЦ за провадження технічних експертиз 4655 грвн. 26 к.

Стягнути із
засудженого ОСОБА_3 в користь Турків ського РВ ГУМВСУ у Львівській області судові витрати в сумі 82 гривні 40 копійок.

ОСОБА_4 по ст. 215 ч. 2 КК України в ре

дакції 1960 року
виправдати.

ОСОБА_4 визнається невинним і по суду виправданим.

Міру запобіжного
заходу щодо ОСОБА_4 скасувати.

На вирок суду може
бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області через районний
протягом 15 діб із часу його про- голошення, а засудженим ОСОБА_3 - із часу
отримання йо- го копії.

Головуюча-