Справа № 338/1320/14-к
Провадження № 11-кп/779/61/2015
Категорія ч.1 ст. 125 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

номер кримінального провадження, внесеного 18.07.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань -0001434,

про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

апелянта ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Богородчанського районного суду від 04 грудня 2014 року ,-

в с т а н о в и л а :
Вироком Богородчанського районного суду від 04 грудня 2014 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 180 годин громадських робіт.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що вирок підлягає скасуванню, як такий, що ухвалений з істотним порушенням вимог ст.. 374 КПК України, без формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. На його думку судом дана неправильна оцінка зібраним доказам, зокрема показанням потерпілого та свідків ОСОБА_10 і працівників міліції ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а деякі докази суд взагалі проігнорував, допустив однобічність та неповноту судового слідства, не допитавши всіх свідків, крім того судом не встановлено скільки було нанесено ударів потерпілому, хто їх наносив.

Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати його невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

У запереченні на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_8 зазначає про безпідставність апеляційних вимог обвинуваченого ОСОБА_6 та просить залишити вирок суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора та потерпілого ОСОБА_8 , які вважають вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим в тому, що він 10 листопада 2013 року приблизно о 21 год. 30 хв. на вул. І.Франка, що в с. Маркова Богородчанського району, під час конфлікту, який виник внаслідок того, що автомобіль марки "Daewoo Lanos" під керуванням ОСОБА_8 обігнав автомобіль марки "Volkswagen Transporter", під керуванням ОСОБА_6 , перегородивши йому дорогу, він разом із невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, умисно наніс удари по голові ОСОБА_8 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними в ньому доказами в їх сукупності.

Так потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що 10.11. 2013 року близько 21 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки "Daewoo Lanos", в салоні якого знаходилась його майбутня дружина ОСОБА_14 , рухався автодорогою в с. Маркова, позаду нього рухався транспортний засіб марки "Volkswagen Transporter" який обігнав його та перегородив дорогу. З зазначеного автомобіля вийшов обвинувачений, який підійшов до нього і, нічого не пояснивши та не давши вийти з салону автомобіля, наніс йому удар в обличчя, після чого намагався витягнути його з автомобіля. Крім того, з автомобіля "Volkswagen Transporter" вийшли двоє невідомих осіб, один з яких підбіг до нього та також наніс удар в область голови.

Ці показання підтвердила свідок ОСОБА_15 , яка пояснила, що ОСОБА_6 10.11.2013 року приблизно о 21 год. 30 хв. наніс ОСОБА_8 тілесні ушкодження за обставин, які зазначив в показаннях потерпілий.

Крім того, в показаннях свідка ОСОБА_11 зазначено, що 10.11.2013 року о 22 год. з Солотвинської районної лікарні до Богородчанського РВ УМВС надійшло повідомлення про звернення ОСОБА_8 за медичною допомогою з тілесними ушкодженнями, після чого він в складі оперативної групи з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 приїхали в дану лікарню. В лікарні потерпілий повідомив про вчинення відносно нього кримінального правопорушення із зазначенням обставин справи. Повертаючись з лікарні, вони побачили по дорозі припаркований на узбіччі дороги автомобіль про який їм розповів потерпілий, з автомобіля вийшов ОСОБА_6 і вони повідомили йому про надходження заяви від ОСОБА_8 з приводу спричинення йому тілесних ушкоджень. На що обвинувачений відповів, що останній на дорозі створив аварійну обстановку і за це він його вдарив два рази. У відділ міліції ОСОБА_6 відмовився їхати.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що показання свідка ОСОБА_15 , яка підтвердила факт нанесення тілесних ушкоджень ним та невстановленою слідством особою, є необ`єктивними, так як вона є зацікавленою особою, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки даний свідок була очевидцем події, її показання повністю узгоджуються з іншими зібраними доказами.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності сумнівів у правдивості показань свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які є працівниками міліції, суд не приймає до уваги, оскільки показання даних свідків є послідовними і неупередженими.

Суд першої інстанції дав належну оцінку показанням обвинуваченого та свідка ОСОБА_16 про те, що в період часу з 21 год. по 22 год. 10.11.2013 року ОСОБА_6 знаходився в кафе "Бистриця", що в с. Раковець, на що посилається в апеляційній скарзі обвинувачений, як на підтвердження свого алібі, зазначивши, що ці показання спростовуються інформацією оператора телекомунікаційного мобільного зв`язку ПрАТ "КиївСтар", згідно якої мобільний телефон обвинуваченого ОСОБА_6 у момент вчинення кримінального правопорушення знаходився в с. Маркова Богородчанського району.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що вирок суду не містить формулювання обвинувачення, оскільки в мотивувальній частині вироку відповідно до вимог ч.3 ст.374 КПК України прямо зазначено формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та його наслідків.

Таким чином, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно і обґрунтовано надав оцінку доказам, належним чином перевірив їх у сукупності в ході судового розгляду та прийшов до правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, правильно кваліфікувавши його дії за ч.1 ст.125 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок Богородчанського районного суду від 04 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам закону, підстави для скасування вироку суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Вирок Богородчанського районного суду від 04 грудня 2014 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2