Справа №
інстанції - Бурда П.О.
УХВАЛА

Іменем
України

2007 року лютого
28 дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Головуючого Живоглядової І.К.

Суддів Бровченко
Л.В., Сенченко И.Н.

З участю
прокурора Савиной О.В.
розглянула у відкритому судовому засіданні в М.Дніпропетровську кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1. на вирок Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2006 року яким засуджено

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, народився в с.
Петропавлівка

Дніпропетровської
області, громадянина України, раніше не судимий, засуджено за ч.1 ст.172 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.
в доход держави.

Зобов'язано
засудженого ОСОБА_1. внести записи в трудову книжку ОСОБА_2 про її роботу
продавцем в магазині приватного підприємця ОСОБА_1 з 21.04.2004р. по 02.11.2005р.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування шкоди завданої злочином в сумі 4262
грн. 50 коп.

Встановлено:

ОСОБА_1.
будучи 16.03.2000р. зареєстрований в якості суб'єкта підприємницької діяльності
фізичної особи та 06.05.2000р.

2

призначений розпорядженням
№14 керівником госпрозрахункового відокремленого підрозділу „Спокуса"
робкоопу „Дніпропетровський", 11.05.2000р. узгодженого з головою
профспілки Петропавловської районної спілки споживчих товариств, здійснюючи
керівництво цим підрозділом, діючи від імені підприємства, користуючись правом
затверджувати штатний розклад, видавати накази, несучи повну відповідальність
за діяльність підрозділу, в період з квітня 2003р. по 02 листопада 2005р. грубо
порушував трудові права ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Так, ОСОБА_1.
у квітні 2003р. прийняв на роботу продавцями у магазин „Спокуса" ОСОБА_2
та ОСОБА_3 Незважаючи на те. що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наполягали на укладені
трудового договору в письмовій формі. ОСОБА_1 відмовив у виконанні цих вимог,
пообіцяв пізніше укласти договори та внести записи в трудові книжки.

З метою
ухилення від витрат пов'язаних з оформленням трудових договорів та сплати
платежів до бюджету та цільових фондів за використання найманої праці, не вжив
заходів до оформлення їх на роботу і внесення записів в трудові книжки, а
навпаки 01 листопада 2005р. повідомив потерпілим, що вони звільнені, тим самим
незаконно звільнив їх з особистих мотивів.

Крім
того, з квітня 2003р. по 01 листопада 2005р. ОСОБА_1 порушував інші трудові
права потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Так, систематично порушувались норми
тривалості робочого часу. Не надавалась перерва для відпочинку та харчування,
не надавалися щорічні основні та додаткові відпустки, не були внесені записи до
трудових книжок, чим потерпілі позбавлялися зарахування данного періоду до
трудового стажу та нарахування в майбутньому пенсії. Таким чином, грубо були
порушені вимоги статей 48, 50, 66, 74 Кодексу законів про працю України.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1. просить вирок скасувати, та постановити у
відношенні нього виправдувальний вирок. Суд при постанові вироку допустив
суттєві порушення кримінально-процесуального закону, а також судом допущена
односторонність і неповнота судового слідства, а висновки викладені у вироку,
не відповідають фактичним обставинам справи.

В
запереченні на апеляцію засудженого потерпіла ОСОБА_2 указала, що цивільний
позов вона подала до першого судового засідання, засуджений був ознайомлений, її на роботу приймав

3

ОСОБА_1. як
приватний підприємець. Доводи апеляції необґрунтовані і не підлягають
задоволенню.

Заслухавши
доповідь судді. Засудженого ОСОБА_1., підтримавшого апеляцію і просившого в
дебатах і останньому слові вирок щодо нього скасувати і постановити
виправдувальний вирок в зв'язку з тим, що він злочину не чинив, думку прокурора
про залишення вироку без змін, потерпіла ОСОБА_2 вважає доводи апеляційної
скарги засудженого ОСОБА_1. необґрунтованими і просила апеляцію залишити без
задоволення, вивчивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_1. підлягає частковому
задоволенню, а вирок - скасуванню з поверненням матеріалів справи на додаткове
розслідування з таких підстав.

Згідно
зі ст..22 КПК України
прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов'язані вжити всіх
передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження
обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають та і ті, що виправдують
обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують його
відповідальність.

Вимоги
вказаної норми закону органи досудового слідства порушили.

Так,
відносно приватного підприємця ОСОБА_1 за фактом грубого порушення
законодавства про працю порушена кримінальна справа за ч.1 ст.172 КК України.

ОСОБА_1.
обвинувачується в тому. Що він у квітні 2003 року прийняв на роботу на посади
продавців у магазин „Спокуса" ОСОБА_2та ОСОБА_3. Починаючи з квітня 2003
року впродовж до 2 листопада 2005 року, коли були звільнені з роботи. На вимоги
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1. укласти з ними трудові договори з додержанням
обов'язкової письмової форми, останній відмовився.

Виправдовуючись
за скоєне, ОСОБА_1. стверджує що ОСОБА_2 працювала в госпрозрахунковому
підрозділу „Спокуса" робкоопу „Дніпропетровський" Петропавловської
райспоживспілки, а ОСОБА_3 не працювала.

В ході
досудового слідства не встановлено хто саме є власником магазину
„Спокуса", чи являється ОСОБА_1. або самим власником, або уповноваженим
ним органом чи фізичною особою яка має право укладати трудову угоду, за якою
працівник зобов'язується

4

виконувати
роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку,
а ОСОБА_1 зобов'язаний виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати
умови праці необхідні для роботи.

На
досудовому слідстві взагалі не встановлено економічно-правовий статус ОСОБА_1
як суб'єкта підприємницької діяльності, характер його трудових правовідносин з
власником робкоопу" Дніпропетровський".

Долучені
до справи докази у вигляді: копії л
договору оренди б/н від 25.12. 2002р.. договору куплі-продажу нерухомого
майна від 01.12.1999 року, витягу з трудової книжки ОСОБА_1. відповіді на
постановленні питання не дають (а.п. 144-146); На (а.п. 146-2) згідно виписки
із розпорядження № 14 від 06.05.2000 року ОСОБА_1. прийнятий на роботу
керівником Госпрозрахункового відособленого підрозділа „Спокуса" з
06.05.2000 року, в матеріалах справи данні докази, що ОСОБА_1. має право
укладати трудовий договір, нараховувати заробітну плату, та право звільняти з
роботи відсутні. А згідно довідки за №54 від 11.07.2006р. „Начальник підрозділу
затверджує штатний розклад, але право приймати на роботу та звільняти з роботи
фізичних осіб, згідно трудового законодавства відноситься виключно до голови
правління робкоопу „Дніпропетровський" (а.п. 204).

Аналогічну
неповноту і односторонність допустив при розгляді справи і суд, оскільки не
перевірив і не дав оцінки доказам та показанням засудженого ОСОБА_1

В
зв'язку з тим, що органи досудового слідства в порушення вимог ст.ст. 22, 64
КПК України допустили істотну неповноту та однобічність при дослідженні
обставин справи, та не провертіли показання засудженого ОСОБА_1, потерпілих, та
свідків, кримінальна справа підлягає поверненню на додаткове розслідування для
усунення порушень закону та для збирання доказів. Що викривають чи виправдують
обвинуваченого, а також для прийняття по
справі мотивованого рішення.

В даний
час підстав для закриття кримінальної справи як ставиться питання в апеляції
засудженого ОСОБА_1, колегія суддів не вбачає, оскільки без збирання доказів по
обставинам справи неможливо прийняти рішення по справі.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

5

Ухвалила:

Вирок
Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада
2006 року щодо ОСОБА_1- скасувати, кримінальну справу повернути прокурору
Петропавлівського району для додаткового розслідування.

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.