АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/672/15 Головуючий І-ої інстанції
Справа № 619/3191/14-к ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.121 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2014 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Зазначеним вироком
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Дергачі Харківської області, громадянин України, не працюючий, з середньою освітою, раніше судимий, останній раз 24.12.2013р. за вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ч.2 ст.187, ч.1 ст.121, ст.304 КК України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та йому призначено покарання 8 років позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили у відношенні обвинуваченого залишено у виді тримання під вартою.
Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь НДЕКЦ ГУМВС України в Харківській області витрати на проведення дактилоскопічної експертизи 343грн. 98коп.
Як встановив суд, 30.04.2014 року о 20 годині ОСОБА_9 біля залізничної зупинки «Моторна» у м. Дергачі Харківської області разом із своїм товаришем ОСОБА_10 зустріли своїх знайомих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .. ОСОБА_11 пішов до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , куди за проханням ОСОБА_10 переночувати у ОСОБА_11 . ОСОБА_9 відвів ОСОБА_10 й залишив спати у будинку ОСОБА_11
30.04.2014 року о 22 годині між ОСОБА_9 , який перебував у дворі за місцем мешкання ОСОБА_11 на території домоволодіння АДРЕСА_2 , та ОСОБА_11 , який був у стані сильного алкогольного сп`яніння, виникла сварка, у ході якої ОСОБА_9 маючи умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , стоячи навпроти нього, повалив його на землю, а потім стоячи над ним, наніс останньому декілька ударів ногами по голові, завдавши йому тілесні ушкодження у виді гострої закритої черепно-мозкової травми у виді забиття головного мозку тяжкого ступеню, здавлювання головного мозку інтракраміальним крововиливом зліва, набряку, набухання, дислокації головного мозку, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Внаслідок отриманих травм ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 помер.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_9 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
На вирок були подані апеляційні скарги прокурором, обвинуваченим та захисником обвинуваченого.

До початку розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, прокурор керуючись положеннями ст. 403 КПК України, відмовився від поданої ним апеляційної скарги, про що колегії суддів була надана письмова заява.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 просить вирок скасувати у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, та призначити новий судовий розгляд. Захисник зазначає, що в судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину частково та підтвердив, що бачився з ОСОБА_11 30.04.2014р., однак жодного прямого доказу причетності ОСОБА_9 до спричинення ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили його смерть, здобуто не було. Як вказує захисник, вирок фактично ґрунтується на показаннях свідків сестри обвинуваченого та її цивільного чоловіка, які проживають разом з ОСОБА_9 та зацікавлені в тому, щоб останній знаходився під вартою. Всі інші свідки, як вказує захисник, очевидцями подій не були, їх пояснення стосуються лише даних про особу потерпілого та обвинуваченого. Також захисник вважає, що дані про особу ОСОБА_9 досліджені судом формально та поверхнево, оскільки не взято до уваги його бажання стати на шлях виправлення та його пояснення щодо непричетності до інкримінованих подій, не визнано обставинами, що пом`якшують покарання активне сприяння обвинуваченого розкриттю злочину та часткове визнання вини. Захисник зазначає, що в кримінальному провадженні підлягає встановленню винуватість особи, а всі сумніви повинні трактуватися на користь обвинуваченого, при цьому звертає увагу на те, що в судовому засіданні був допитаний судово-медичний експерт, який пояснив, що тілесні ушкодження у потерпілого могли утворитися і від падіння самого потерпілого на кам`яну поверхню двору. Захисник вказує, що потерпілий перебував у стані тяжкого алкогольного сп`яніння та міг сам отримати тілесні ушкодження.
В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений просить скасувати вирок та призначити новий судовий розгляд. Як вказує ОСОБА_9 , судом першої інстанції неправильно кваліфіковано його дії, не встановлено мотив злочину, а також порушено його право на захист, оскільки не були викликані та допитані свідки, які могли підтвердити іншу версію подій, натомість взяті до уваги суперечливі показання зацікавлених свідків. Як зазначає обвинувачений, допитані у судовому засіданні свідки вказували, що ОСОБА_11 за місцем його мешкання після подій не бачили, однак за твердженням експерта, після нанесених ОСОБА_11 трьох ударів, які спричинили його смерть, він повинен був залишатися у дворі на місці злочину. Обвинувачений вказує, що наніс ОСОБА_11 два удари та пішов додому з метою уникнення подальшого розвитку конфлікту, при цьому ОСОБА_11 після отриманих ударів продовжував стояти на ногах. Також вважає, що суд не взяв до уваги показання сусідів ОСОБА_11 про те, що в його квартиру постійно приходили особи для вживання алкогольних напоїв, з якими, на думку обвинуваченого, міг зустрітися ОСОБА_11 в той вечір, перебуваючи в неадекватному стані. Також обвинувачений вказує, що згідно з показаннями свідків, він спалив одежу, на якій була кров потерпілого, однак судом не встановлено, чому не були спалені кросівки 41 розміру і кому саме вони належали.
Заслухавши доповідь судді, захисника та обвинуваченого, які просили задовольнити апеляційні скарги, скасувати вирок та призначити новий судовий розгляд, прокурора, який вважав вирок суду законним, а апеляційні скарги необґрунтованими, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг виходячи з наступного.
Так, висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, зазначеного у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні свою провину у висунутому обвинуваченні не визнав, та пояснив, що 30.04.2014р. у дворі домоволодіння ОСОБА_11 , біля будинку, останній розпочав конфлікт та почав душити його ззаду. Щоб відбитись від ОСОБА_11 , він вдарив його кулаком двічі в область тулуба та пішов додому.

З огляду на наведені показання обвинуваченого, який підтвердив те, що між ним та потерпілим стався конфлікт, в ході якого останньому були нанесені тілесні ушкодження, його доводи про недоведеність в суді мотиву вчинення інкримінованого йому злочину, позбавлені підстав.
Незважаючи на фактичне невизнання вини ОСОБА_9 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та доводи захисника про відсутність відповідних доказів, його винуватість підтверджується наступними доказами на підтвердження встановлених судом обставин:

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , а саме, що ОСОБА_9 30.04.2014р. прийшов додому приблизно об 01 годині 30 хвилин та повідомив, що її чоловік ОСОБА_10 спить у ОСОБА_11 , і щоб вона пішла до нього та привела додому. Одяг ОСОБА_9 був весь у крові. На її питання, що сталось, останній повідомив, що між ним та ОСОБА_11 виник конфлікт, в результаті чого він сильно побив останнього. Вранці приїхала міліція, та забрала ОСОБА_9 для допиту. Свідок показала, що ОСОБА_9 був вдягнутий у чорну куртку, чорні штани та чорні кросівки. Після розмови з нею, уже вранці він закинув штани та куртку в буржуйку та спалив їх;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , а саме, що в будинку ОСОБА_11 він нічого не бачив, так як там відсутнє освітлення. По дорозі додому ОСОБА_9 розповіла, що ОСОБА_9 та ОСОБА_11 побились. Прийшовши додому він побачив, що ОСОБА_9 ходить в одязі, який був весь у крові, крім того повідомив, що він скоріше за все убив ОСОБА_11 так як стрибав на ньому зверху, а потім закидав камінням. Приблизно о 5 годині ранку він розмовляв з ОСОБА_9 на кухні він був вдягнутий у чорну куртку, чорні штани та чорні кросівки. На одязі ОСОБА_9 була не його кров, бо коли він купався, то ані ссадин, ані синців, ані порізів на його тілі не було. Після чого ОСОБА_9 зняв з себе одяг та спалив у пічці;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , а саме, що вночі 30.04.2014р. її розбудив ОСОБА_15 , який повідомив, що ОСОБА_11 лежить при смерті у дворі домоволодіння. ОСОБА_15 викликав швидку. Коли приїхала міліція, то на подвір`ї вони знайшли каміння, яке було все у крові;

- фактичними даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 01.05.2014р., згідно з яким оглянуто домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_2 , де на камінні у дворі маються нашарування речовини бурого кольору (т.1 а.с.16-25);

- фактичними даними, що містяться в протоколі огляду місця події та трупу від 01.05.2014р., згідно з яким на трупі потерпілого маються множинні ссадини обличчя більше з правої сторони, в тіменній частині з правого боку, мається забійна рана після первинної хірургічної обробки. В височно-тименних з обох сторін маються дві післяопераційні рани розміром до 7 см. (т.1 а.с.26-34);

- фактичними даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 01.05.2014р., згідно з яким з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вилучений попіл з залишками одягу та кросівки марки «Адідас» чорного кольору з надписом білого кольору (т.1 а.с.39-40);

- фактичними даними, що містяться у висновку експерта №1803-и/14 від 19.05.2014р., відповідно до якого на правому кросівку марки «Адідас» чорного кольору з надписом білого кольору, який був вилучений під час огляду місця події від 01.05.2014р. мається кров людини з антитілами «Б» і «Н», що властиві крові померлого ОСОБА_11 (т.1 а.с.126-128);

- фактичними даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_9 від 16.06.2014р., під час якого ОСОБА_16 чітко вказав, що на нього 30.04.2014р. близько 22-00 години напав ОСОБА_11 та почав душити, у відповідь на що ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_11 кулаком 2 рази по тілу та лівою ногою в ділянку тазу ОСОБА_11 (т.1 а.с.222-229);

- висновком експерта №109/14ДТ, згідно з яким встановлено, що ОСОБА_11 був доставлений в Дергачівську ЦРБ 01.05.2014р. в 01-40год, де в умовах стаціонару був встановлений діагноз: гостра закрита черепно-мозкова травма, ушиб головного мозку тяжкого ступеню, здавлювання головного мозку інтракраміальний крововилив зліва. Набряк набухання, дислокація стволу головного мозку. Ссадини, гематоми обличчя. Гематома, ушиблена рана теменно-затилочної області. Стан після операції лівостороння резекційна краніотомія, видалення субдуральної полушарної гематоми. При судово-медичній експертизі у ОСОБА_11 виявлені пошкодження: Голови: післяопераційні рани у височно-тименній області зліва та справа, фрезеві (післяопераційні) отвори у лівій та правій височній кістці (сліди проведення операції трепанації черепа). Синці: на правій половині обличчя охоплюючий праву лобну кістку та переходячий на біляглазничну область та доходячий до проекції кута нижньої челюсті праворуч; в лівій скуловій частині; кровопідтічність правої вушної раковини; в лівій біляглазничній області на верхньому повіку; на спині носу; на верхній губі зліва; в заушній області зліва. Ссадини: на підборідді. Ушиблені рани: в заушній області зліва; в затилочній області праворуч; в затилочно-теменній області праворуч. Живота: в області біляпупочного кільця післяопераційний розріз. Кінцівок: кровопідтіки: на внутрішній поверхні правого плеча, на наружній поверхні правого передпліччя у верхній та середній треті; на розгибальній поверхні в проекції лівого ліктьового суставу; на наружній поверхні лівого передпліччя в середній та нижній третині; на тильній поверхні правої кисті; в правому ліктьовому згибі точечна рана, в лівому ліктьовому згибі (сліди від внутрішніх ін`єкцій). Причиною смерті ОСОБА_11 стало гостре порушення мозкового кровообігу внаслідок внутрішньочерепних крововиливів, обумовлених вищеописаною тупою травмою голови, що знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку між отриманими тілесними ушкодженнями та причиною смерті. Гостра закрита черепно-мозкова травма у виді ушибу головного мозку тяжкого ступеню, здавлювання головного мозку інтракраміальний крововилив зліва; набряк набухання, дислокація стволу головного мозку має ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Вищевказані ушкодження утворилися від неодноразової дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не знайшли свого відображення. Виходячи з локалізації тілесних ушкоджень на голові, неможна виключити утворення їх внаслідок неодноразового падіння на площині з наданням прискорення останньому при співударенні з якими-небудь предметами, якими могло бути й каміння, надане на експертизу.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_17 висновок експертизи підтримав та пояснив, що причиною смерті ОСОБА_11 є черепно-мозкова травма. Вказав, що при одномоментному падінні отримати такі травми, як у ОСОБА_11 , неможливо. Отримання такого роду черепно-мозкової травми, ссадин та крововиливів на обличчі можливе тільки при неодноразовому падінні обличчям вниз, але при отриманні таких травм ОСОБА_11 сам себе перемістити або підняти не зміг би; Вищенаведені висновки судовомедичної експертизи та пояснення експерта ОСОБА_17 в судовому засіданні, спростовують доводи наведені стороною захисту в апеляційній скарзі, що тілесні ушкодження у ОСОБА_11 могли утворитися від самостійного падіння самого потерпілого на кам`яну поверхню двору.

- оглянутим в судовому засіданні речовим доказом парою кросівок ADIDAS;

- фактичними даними, що містяться в протоколі одночасного допиту ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 26.06.2014р., під час проведення якого обвинувачений підтвердив показання ОСОБА_10 щодо належності вказаних кросівок.

Крім того, належність кросівок саме обвинуваченому підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_10 .
Оцінивши докази у їх сукупності, суд вірно дійшов висновку щодо доведеності вини ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.
Доводи про порушення права обвинуваченого на захист у зв`язку з відмовою у виклику свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , спростовуються матеріалами провадження, з яких вбачається, що судом в ході судового слідства неодноразово викликались ці свідки, до них застосовувались приводи, однак в судове засідання їх доставити не виявилось можливим.
Твердження обвинуваченого про те, що він не спалював свій одяг, спростовуються вищенаведеними показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , які також підтвердили належність кросівок, які визнані речовими доказами, саме обвинуваченому. Сам ОСОБА_9 , як зазначено вище, при проведенні одночасного допиту зі свідком ОСОБА_10 також підтвердив цей факт.
Належних підстав вважати, що свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_10 обмовляють обвинуваченого, судом першої інстанції не встановлено, та колегією суддів також не вбачається.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України - у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєні ним злочини. При цьому суд врахував ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, та дані про особу винного, який не працює, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий. Крім того, судом враховано думку потерпілого, який просив суворо покарати обвинуваченого. Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно суд визнав рецидив злочинів. Обставин що пом`якшують покарання судом не встановлено. Доводи захисника про неврахування судом часткового визнання обвинуваченим своєї вини та активне сприяння розкриттю злочину є безпідставними, оскільки обвинувачений, як в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі заперечує свою причетність до вчинення злочину.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника задоволенню не підлягають. По даній справі постановлено законне та обґрунтоване рішення, яке скасуванню або зміні не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2014 року у відношенні ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5