Справа
№1-1/2007р
ПОСТАНОВА

16 січня
2007 року
Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі: головуючого- судді Свитки С.Л., при секретарі Мудрик Н.В.,

з участю
прокурора Пашковської Ю.П., законного представника потерпілої ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Корсунь-Шевченківський справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, несудимого ,-у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, тобто в тому
що він 10 листопада
2006 року,
приблизно о 14.00 годині, керуючи автомобілем ВАЗ - 21033, 1979 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись від автодороги Київ -
Луганськ-Ізварене в напрямку с. Карашина, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, перед виїздом не
перевірив і не забезпечив технічно-справний стан транспортного засобу, чим
порушив п. 2.2
а) Правил дорожнього руху України, згідно якого " для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний перед виїздом
перевірити і забезпечити технічно-справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розташування та кріплення
вантажу" і п. 2.2. б) цих Правил, згідно якого "
для забезпечення безпеки дорожнього руху водій
зобов'язаний стежити за технічним станом транспортного засобу в дорозі",
під час руху не врахував стан транспортного засобу, чим порушив п. 12.1 ПДР України, згідно якого " під час вибору в
установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню
обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного
засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух" і внаслідок
несправності рульового механізму автомобіля не вжив заходів для зупинки автомобіля,
який втратив керування, чим порушив п. 12.3 ПДР України,
згідно якого "
у разі виникнення
перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об"єктивно спроможній виявити,
він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки
транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху
об"їзду перешкоди", від чого перед в"їздом в с Карашина, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, з"їхав
на праве узбіччя дороги, де здійснив наїзд
на дерево. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди малолітня ОСОБА_2,
яка знаходилася на задньому сидінні автомобіля в якості пасажира, отримала
тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої великогомілкової кістки
в середній третині, крововиливу правої гомілки, які відносяться до категорії середньої тяжкості, що викликали
тривалий розлад здоров"я та крововиливу носа, які відносяться до
легких тілесних ушкоджень. Порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.2 а), б), 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України
знаходяться в причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою,
внаслідок якої потерпіла ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження середньої
тяжкості.

08 грудня 2006 року ОСОБА_1 пред*явлене обвинувачення по ч.1 ст. 286 КК України.

Будучи допитаним
в якості обвинуваченого ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, розкаявся і показав,
що він 10
листопада 2006 року, приблизно
о 14.00
годині, керував автомобілем ВАЗ - 21033, д.н.з. НОМЕР_1 та рухався з м. Корсунь-Шевченківський в напрямку с.
Черепин, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області. В автомобілі на задньому
сидінні в якості пасажира їхала його племінниця, ОСОБА_2, яку він на прохання
своєї сестри - ОСОБА_3, забрав з дитячого садка в м. Корсунь-Шевченківський.
Після повороту, рухаючись від траси в напрямку с Карашина зі швидкістю 40 км/год., тільки включаючи
третю передачу, його
автомобіль раптово почало тягти в право на узбіччя. Він відразу почав повертати
кермо ліворуч, щоб вирівняти автомобіль та одночасно
тиснути на гальма, але рульове колесо поверталося, а передні колеса автомобіля
не поверталися. В рульовій колонці при повороті рульового колеса він почув
тертя. Автомобіль з»їхав на праве узбіччя, минув одне дерево та врізався
передньою правою частиною в друге дерево. Він відразу вискочив з автомобіля, відкрив задні двері, взяв племінницю на руки та попутнім
транспортом відвіз її в лікарні, так як вона отримала тілесні
ушкодження.

08.12.2006
року від законного представника
потерпілої, ОСОБА_3 надійшла письмова заява, в якій вона просить закрити кримінальну справу відносно ОСОБА_1 в зв'язку з
їх примиренням та відшкодуванням
обвинуваченим заподіяних збитків /а.с.58/.

2006
року від обвинуваченого
ОСОБА_1 надійшла письмова заява, в якій він просить
закрити кримінальну справу відносно нього в зв'язку з примиренням з потерпілою
та проти закриття кримінальної справи відносно нього він не заперечує
/а.с.59/.

2007
року
від прокурора району до суду надійшла справа по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України з постановою
слідчого про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення
обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв*язку з примиренням
останнього з потерпілим.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого йому
злочину не визнав і показав, що
дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок технічної несправності
автомобіля, а мати потерпілої сама просила його підвезти останню з дитячого
садка додому, у зв*язку з чим він вважає, що його вини немає.

Законний представник потерпілої у суді просить про
закриття провадження по справі у зв*язку з їхнім
примиренням з обвинуваченим.

Згідно вимог ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила
злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо
вона примирилася з потерпілим та відшкодувала заподіяні
нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Вислухавши висновок прокурора, який вважає можливим
звільнення обвинуваченого ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності,
враховуючи, що останній вину у вчиненні інкримінованого йому злочину у суді не
визнав, органами досудового слідства суду не надано належних доказів того, що
притягнута у справу законним представником потерпілої - ОСОБА_3 є матір*ю потерпілої ОСОБА_2 та не з*ясовано чи відшкодовано збитки
лікувальній установі, де перебувала
потерпіла на лікуванні після дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає, що
органами досудового слідства не надано належних і допустимих доказів наявності
підстав, передбачених ст.46 КК України, для звільнення обвинуваченого від
кримінальної відповідальності, а постанова слідчим винесена передчасно.

За таких обставин суд відмовляє у звільненні
обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Керуючись ст.ст.8, 282
КПК України,

Суд

ПОСТАНОВИВ:

У звільненні обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК
України, ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності
відмовити, а справу повернути прокурору Корсунь-Шевченківського району для проведення
досудового слідства.

Копію постанови направити обвинуваченому ОСОБА_1.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного
суду Черкаської області протягом 7 діб з часу її проголошення.

Головуючий -підпис