ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня
2008 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого - судді

Чіркова Г.Є.,

при секретарі

Авраменко Л.С.,

за участю прокурора

Хадаріна В.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальну справу щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженки та жительки АДРЕСА_1, громадянки України,
освіта середня, одруженої, пенсіонерки, проживаючої в зазначеному селі
АДРЕСА_1, несудимої,

обвинуваченої у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,

встановив:

ОСОБА_1, обіймаючи посаду голови
Новопетрівської сільської ради та неналежно виконуючи свої обов'язки,
регламентовані ст. 32 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, в
березні 2006 року в службових приміщеннях сільської ради в с. Нові Петрівці,
вул. Леніна, 171 підписала заповнені директором ТОВ „ІНФОРМАЦІЯ_2” ОСОБА_2
витяги з рішення Новопетрівської сільської ради 16 сесії 24 скликання від 15
жовтня 2004 року про передачу в приватну власність земельних ділянок площею
0,15 га громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9, довідки земельно-шнурової книги сільської ради про те, що за кожним із
вказаних громадян рахується земельна ділянка, та державні акти на право
приватної власності на них, не перевіривши достовірність внесених в них даних.

Рішенням
Новопетріської сільської ради 16 сесії 24 скликання від 15 жовтня 2004 року
земельні ділянки у власність згаданих осіб не передавалися.

Внаслідок
несумлінного виконання обов'язків, ОСОБА_1 підписала документи, на підставі
яких ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 незаконно
передано у власність земельні ділянки площею 1,05 га, вартістю 4 889 грн., що
спричинило істотну шкоду охоронюваним законом громадським і державним
інтересам.

У судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 визнала свою винуватість і ствердила,
що будучи головою Новопетрівської сільської ради, підписала витяги з рішень
Новопетрівської сільської ради про передачу земельних ділянок в приватну
власність громадянам, зазначеним в обвинувальному висновку, хоча таких рішень
сільська рада не приймала, в чому вона на той час не переконалася. Крім того,
підписала довідки про дані земельно-шнурової книги, згідно яких за вказаними
громадянами рахуються земельні ділянки, а також державні акти на право їх
приватної власності.

До своїх обов'язків ставилася несумлінно і достовірність даних у підписаних
нею документах не перевіряла. Зазначила, що в подальшому з'ясувала
недостовірність підписаних нею документів. Погодилась із тим, що державні акти
на право приватної власності на землю підписала без прийняття сільською радою
рішення про їх приватизацію. Помилково вважала, що дане рішення приймалося,
оскільки питання про видачу нею вказаних документів постало, коли
заінтересовані особи з метою виготовлення держаних актів звернулися до ТОВ
„ІНФОРМАЦІЯ_2”.

Недостовірні документи підписала внаслідок своєї недбалості і неналежного
виконання посадових обов'язків. У вчиненому щиро покаялася.

З даних протоколу засідання Новопетрівської сільської ради 16 сесії 24
скликання від 05 жовтня 2004 року та відповідного рішення вбачається, що
земельні ділянки у власність вказаних осіб не передавалися(а.с. 54-56).

Підсудна погодилася, що виконувала свої обов'язки неналежним чином і
ставилася до них несумлінно, що призвело до виділення громадянам земельних
ділянок без дотримання встановленого законом порядку та заподіяння шкоди
інтересам громади села.

Згідно даних журналу реєстрації довідок Новопетрівської сільської ради,
підписані підсудною довідки про закріплення земельних ділянок за особами, не
реєструвалися, номера яких фактично зареєстрованим не відповідають (а.с.
173-176).

З державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вбачається, що їх оформлено
на підставі витягів із згаданого рішення сільської ради, які підписано
підсудною за вказаних обставин (а.с. 143, 146, 149, 152, 157).

Відповідно до висновку Управління Земельних ресурсів Вишгородського
управління в Київській області, внаслідок дій підсудної із земель державної
власності без дотримання вимог закону вилучено земельні ділянки площею 1, 05
га, загальною вартістю згідно нормативної грошової оцінки 4 889 грн., що
спричинило істотну шкоду охоронюваним законом державним і громадським
інтересам.

Дані обставини підсудною не заперечувалися, докази про що досліджено в
судовому засіданні.

Крім того, вина підсудної в пред'явленому обвинуваченні підтверджується й
такими доказами.

Так, з показань свідка ОСОБА_16 - нинішнього голови Новопетрівської
сільської ради, вбачається, що тимчасовою комісією встановлено факти
безпідставної видачі державних актів на право приватної власності на землю
громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, без
прийняття сільською радою відповідного рішення (а.с. 51-53).

Про дані обставини йдеться також в оголошених в судовому засіданні
показаннях свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15
(а.с. 129-140).

З показань свідка ОСОБА_2 - директора ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2», вбачається, що
він склав витяги з рішень Новопетрівської сільської ради зі слів підсудної, яка
в подальшому їх підписала (а.с. 111).

На підставі даних доказів суд визнає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні
службового недбальства, тобто неналежного виконання службовою особою своїх
службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило істотну
шкоду охоронюваним законом державним та громадським інтересам і кваліфікує її
злочинні дії за ч.1 ст. 367 КК України.

При призначенні підсудній покарання, суд враховує конкретні обставини
справи та вчинення ОСОБА_1 злочину невеликої тяжкості, дані про її особу, яка
несудима, негативно характеризується, її незадовільний стан здоров'я, а також
те, що ОСОБА_1 щиро розкаялася у вчиненому і таке є обставиною, що пом'якшує її
покарання на підставі ст. 66 КК України.

Разом з тим, підсудна досягла 55 річного віку і є потерпілою від
Чорнобильської катастрофи, а тому підпадає під дію п.п. „г” і „ж” ст. 1 Закону
України „Про амністію” від 19 квітня 2007 року.

В судовому засіданні підсудна дала свою згоду на застосування до неї
зазначеного Закону і просила звільнити її від покарання.

На підставі викладеного і керуючись статтями 323 і 324 КПК України,

засудив:

визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України і за цим законом призначити їй
покарання - штраф у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 1
700 грн., з позбавленням права обіймати посади службових осіб, які
здійснюють функції представників влади, строком на 2 роки.

На підставі п.п. „г” і „ж” ст. 1 Закону
України „Про амністію” ОСОБА_1 від відбування основного покарання звільнити.

Речові докази по справі залишити в матеріалах кримінальної справи.

Запобіжний захід ОСОБА_1 - підписку про
невиїзд, до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного
суду Київської області протягом 15 діб з моменту його проголошення шляхом
подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Суддя:

7/1-288/06

копія

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2006 року Вишгородський районний
суд Київської області в складі

головуючого - судді

Чіркова Г.Є.,

при секретарі

Замно Н.М.,

за участю прокурора

Медведської О.Г.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальну справу щодо

ОСОБА_17,

ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження,

уродженця і жителя АДРЕСА_2, громадянина України,
неодруженого, не працюючого, освіта середня,

судимого 21 березня 2006 року вироком цього ж суду за ч.
1 ст. 263 і ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України на 2 роки позбавлення волі,
звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК
України на 2 роки, 26 травня 2006 року постановою цього ж суду направленого для
відбування призначеного покарання,

обвинуваченого у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

в
період з 20 по 22 квітня 2006 року близько 20 год. ОСОБА_17 за попередньою
змовою із особою, кримінальну справу щодо якої закрито на підставі п. 8 ст. 6
КПК України, будучи в стані алкогольного сп'яніння, проникли через вікно до
будинку АДРЕСА_3, звідки таємно викрали майно потерпілої ОСОБА_18, зокрема:
телевізор „ЛЖ” вартістю 1 100 грн., телевізор „Рекорд” - 500 грн.,
електролобзик „Спаркі” - 350 грн., набір сверл - 30 грн., покривало - 70 грн.,
три комплекти білизни на суму 150 грн., чотири рушники на суму 60 грн., пляшку
коньяку „Коктебель” - 30 грн., дві консерви на суму 6 грн., а всього на
загальну суму 2 296 грн.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_17 визнав свою винуватість і ствердив,
що в стані алкогольного сп'яніння разом із ОСОБА_19, який проник до будинку
потерпілої ОСОБА_18, викрали її майно, яким розпорядилися на власний розсуд.
Підсудний погодився з кваліфікуючими ознаками інкримінованого йому злочину та
визначеними органами досудового слідства переліком та вартістю викраденого
майна, а також способом його викрадення.

Пред'явлений потерпілою позов про відшкодування матеріальної шкоди визнав у
повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_18 ствердила про виявлення 23 квітня 2006 року слідів
проникнення в будинок і викрадення належного їй майна на суму 2 296 грн.,
вчинення такого підсудний заперечував. Пізніше дізналася, що ОСОБА_17 разом із
ОСОБА_19 продавали викрадене в неї майно, яке їй повернуто не було, а тому
просить про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди й уточнює позовні
вимоги на зазначену суму. Також зазначила, що речовий доказ у справі -
телевізор „Рекорд” пошкоджено і такий не придатний до використання, а тому
цінності для неї не має.

Виходячи з того, що показання підсудного ОСОБА_17 відповідають фактичним
обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й
не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 299 КПК України, за згодою прокурора,
потерпілої та підсудного, визнав недоцільним дослідження доказів, які
учасниками судового розгляду не заперечуються.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_17 у таємному викраденні
чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у
житло, що підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні, і
кваліфікує його злочинні дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні підсудному покарання, суд враховує конкретні обставини
справи та вчинення ОСОБА_17 тяжкого злочину в стані алкогольного сп'яніння,
дані про його особу, який не працює і негативно характеризується, а до того ж
вчинив рецидив злочинів, протягом іспитового строку призначеного попереднім
вироком, що є підставою до призначення покарання за сукупністю вироків, на
підставі ст. 71 КК України, шляхом його часткового складання.

У той же час, слід урахувати, що ОСОБА_17 щиро розкаявся у вчиненому, що
обумовлює призначення нижчої межі покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст.
185 КК України.

Цивільний позов заявлений потерпілою про відшкодування матеріальної шкоди
підлягає задоволенню в повному обсязі на суму 2 296 грн.

На підставі викладеного і керуючись статтями 323 і 324 КПК України,

засудив:

визнати винним ОСОБА_17, у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і за цим законом призначити йому
покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за
сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім
вироком від 21 березня 2006 року і остаточно ОСОБА_17 визначити покарання
4 (чотири) роки позбавлення волі.

Строк
відбування покарання рахувати з часу затримання ОСОБА_17 відповідно до
постанови Вишгородського районного суду Київської області від 26 травня 2006
року про направлення ОСОБА_17 для відбування призначеного покарання за вироком
цього ж суду від 21 березня 2006 року (а.с. 77-78).

Стягнути
з ОСОБА_17 на користь потерпілої ОСОБА_18 на відшкодування матеріальної шкоди 2
296 грн.

Речові докази по справі - телевізор „Рекорд”, який знаходиться на
зберіганні в кімнаті речових доказів Вишгородського РВ ГУ МВС України в
Київській області, знищити (а.с. 53).

ОСОБА_17
до відправки в місця позбавлення волі утримувати в Київському СІЗО № 13
управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві
та Київській області.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного
суду Київської області протягом 15 діб з моменту його проголошення шляхом
подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Суддя: