Справа № 361/7678/2013 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/410/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 41 23.04.2015

УХВАЛА
Іменем України
« 23 » квітня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2015 року, якою в задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» засудженої
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, гр.України, з середньою освітою, неодруженої, маючої на утриманні 2 неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , -

відмовлено,

в с т а н о в и л а:

31.01.2015р. до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 про застосування щодо неї Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8.04.2014 р. та звільнення її від покарання на підставі п.вст.1 вказаного закону у зв`язку з перебуванням на її утриманні двох неповнолітніх дітей.

17.02.2015р. ухвалою Броварського міськрайонного суду в задоволенні даного клопотання відмовлено з посиланням на те, що оскільки ОСОБА_8 вчинила тяжкий злочин, звільнення її підставі п.вст.1 неї Закону України «Про амністію у 2014 році» неможливо.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 Закону України «Про амністію у 2014 році» задовольнити та звільнити її від відбування призначеного покарання.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт послався на те, що ОСОБА_8 хоча і обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, але до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, виховує двох неповнолітніх дітей 2003 та 1998р.н. щодо яких вона не позбавлена батьківських прав, на даний час ОСОБА_9 є вагітною, а тому на думку апелянта, що відносно неї може бути застосовано п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році». Також, на думку апелянта, висновок суду про те, що ОСОБА_9 не підпадає під дію закону про амністію є хибним з врахуванням застосування сполучника «або» в словосполученні «тяжкого або особливо тяжкого злочину» про що зазначено в п`в» ст.1 вказаного закону та з врахуванням зняття заборони на застосування амністії до осіб засуджених за злочин, передбачений ст. 307 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 та засудженої ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованої відмови у застосуванні до ОСОБА_8 Закону України «Про амністію в 2014 році» з підстав зазначених в ухвалі суду першої інстанції є безпідставними.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.07.2014р. ОСОБА_8 засуджена за ч.2 ст. 307 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є її власністю.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 29.01.2015р. ОСОБА_8 пом`якшено покарання із застосуванням ст. 69 КК і вона засуджена на 3 роки 6 міс. позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України особи, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів провадження вбачається, що на утриманні ОСОБА_8 дійсно перебуває двоє неповнолітніх дітей.

Разом з тим, санкцією ч.2 ст.307 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 12 КК України даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи те, що вчинений ОСОБА_8 злочин є тяжким, на неї не поширюється дія п`в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Доводи апеляційної скарги захисника щодо невірного тлумачення судом сполучника «або» у п`в» ст.1 вказаного закону є надуманими, оскільки зі змісту зазначених норм закону чітко вбачається, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими, особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.

За таких обставин, колегія суддів вважає рішення суду І інстанції про те, що ОСОБА_8 не є суб`єктом застосування п`в»ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» є законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 405, 407,419,537 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2015 року, якою в задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» засудженої ОСОБА_8 відмовлено - залишити без зміни.

Судді підписи
З оригіналом згідно __________________ суддя ОСОБА_2