Справа № 738/633/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/550/2015
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду, в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 22 травня 2015 року щодо вирішення питання, пов`язаного зі звільненням його від відбування покарання на підставі Закону України Про амністію у 2014 році
за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно нього ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

За результатами розгляду справи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування відносно нього Закону України Про амністію у 2014 році було відмовлено. Своє рішення суд мотивував тим, що підстави для звільнення від покарання відсутні, оскільки є обмеження щодо застосування амністії відносно засудженого, які визначені Законом України «Про амністію у 2014 році» та Законом України «Про застосування амністії в Україні».

До апеляційного суду Чернігівської області надійшла апеляційна скарга від засудженого ОСОБА_6 , в якій він просить ухвалу суду скасувати та винести нову, застосувавши до нього ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», та наполовину скоротити невідбуту частину покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.12.2014 року. Виражає незгоду з ухвалою суду, оскільки судом неповно і необєктивно досліджені всі обставини справи. Вказує, що судом були порушені вимоги ст. ст. 85,86 КК України, положення Закону України «Про амністію у 2014 році» та роз`яснення Вищого спеціалізованого суду від 26.05.2014 р. № 223-75704-14. Зазначає, що злочин за ч. 2 ст. 186 КК України, за яким він засуджений, не пов`язаний з насильством, небезпечним для життя і здоровя людини. Крім того, він був засуджений за ч. 2 ст. 146 КК України за злочин середньої тяжкості і в ході відбуття виправного строку за попереднім вироком, скоїв тяжкий злочин, однак, на його думку у суду були всі підстави для застосування відносно нього ст. 6 положення Закону України «Про амністію у 2014 році»

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2014 року затверджено угоду від 14 серпня 2013 року про примирення між ОСОБА_6 та потерпілими ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .. ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 146, ст. 69, ст. 70 КК України та призначено узгоджене покарання у виді 120 годин громадських робіт (а.с.7-8).

На даний час ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 грудня 2014 року засудженим за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2014 року за ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69, ч.2 ст. 70 КК України у виді ста двадцяти годин громадських робіт, більш суворим у вигляді 4 років позбавлення волі. Зараховано в строк покарання строк затримання та перебування під вартою з 30 квітня 2013 року по 14 травня 2013 року включно. Строк відбування покарання рахується з 03 жовтня 2013 року.

Пункт «є» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» регламентує, що амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за ч.2 ст. 146 КК України - незаконне позбавлення волі або викрадення людини.

Згідно п. 4.1 Листа - роз`яснень ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.05.2014 р. вих. №22375710/414 «Про деякі питання застосування амністії у 2014 році з урахуванням останніх змін» законодавець у нових редакціях відповідних статей зазначених законів передбачив, що амністія не застосовується до осіб, яких «засуджено за незаконне позбавлення волі або викрадення людини, якщо при цьому одночасно сталося заподіяння смерті людині або нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що потягло за собою смерть» (означені дії за наявності змішаної форми вини винуватої особи охоплюються ч.3 ст. 146 КК України), з огляду на збереження у п. «є» ч.1 ст. 8 ЗУ «Про амністію у 2014 році» посилання на ч.2 ст. 146 КК України та ч.2 ст. 123 КК України 1960 р., застосування ЗУ «Про амністію у 2014 році» до осіб, які вчинили злочини, передбачені ч.2 ст. 146 КК та ч.2 ст. 123 КК 1960 р., не допускається. А тому доводи в апеляційній скарзі з цього приводу не заслуговують на увагу.

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 засуджений за злочини, які відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відносяться до категорії середньої тяжкості злочинів, скоєння якого поєднане з насильством, тобто є обмеження щодо застосування амністії відносно засудженого, які визначені Законом України «Про амністію у 2014 році» та Законом України «Про застосування амністії в Україні», колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

Отже, підстав для застосування Закону України Про амністію у 2014 році колегією суддів не встановлено.

З врахуванням вище викладеного, ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 відносно нього Закону України Про амністію у 2014 році є законною, та такою, що відповідає вимогам Закону України Про амністію у 2014 році, Закону України Про застосування амністії в Україні та чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розгляді справи в суді, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 22 травня 2015 року якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього ст. 6 Закону України Про амністію у 2014 році без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4