Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5769/13-к
Провадження №: 1-кп/332/398/13
Вирок

Іменем
України

19 листопада 2013 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя в
складі:

головуючого - судді

Марченко Н.В.

при секретарі -

Фурдак В.Й.

за участю прокурора
Плужнік М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду кримінальне
провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Запоріжжя, громадянина України, освіта
середня, офіційно не
працевлаштованого, маючого
неповнолітню дитину, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, раніше не
засудженого, -

у вчиненні злочину, передбаченого
ст..ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1, 213 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И
В:

07 серпня 2013 року, приблизно о 17:00 годині,
ОСОБА_1. знаходячись у торговому залі
супермаркету «Сільпо», розташованому
за адресою: м. Запоріжжя, вул. Готвальда,
2, намагався таємно викрасти віскі
«Джек Денієлс» ємкістю 0,5 літри,
вартістю 165 грн. 83 коп., що належить ТОВ
«Фуззі - Фуд», однак не довів свій
злочинний умисел до кінця з причин не
залежних від його волі, оскільки був
затриманий службою охорони
супермаркету.

Крім того, в період часу з 1 серпня 2013
року по 10.08.2013 року, ОСОБА_1, діючи
умисно, з корисливих мотивів, в гаражі
НОМЕР_1 розташованому гаражному
кооперативі по вул.Фінальна в
М.Запоріжжя, в порушення ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про металобрухт», не маючи на
те спеціального дозволу-ліцензії та
державної реєстрації, здійснював
заготівлю металобрухту шляхом
купівлі його в населення за готівковий
розрахунок по ціні 1 гривня 50 копійок за
один кілограм брухту чорного металу, що
згідно зі ст. 1 Закону України «Про
металобрухт» є операціями з
металобрухтом, а так само зберігав його
за вищевказаною адресою.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1
свою провину у пред'явленому
обвинувачені визнав повністю, щиро
покаявся, підтвердив обставини
вчинення злочинів, викладених у
обвинувальному акті та при цьому
пояснив, що 07.08.2013 викрав в магазині
«Сільпо» на Павло-Кічкасі пляшку виски
Джек Дениалс. Також ОСОБА_1 суду
пояснив що він в період часу з 1 серпня
2013 здійснював прийомку металобрухту у
населення без всяких дозволів та
ліцензій.

Інші учасники кримінального
провадження, які належним чином були
сповіщені про день та час судового
засідання, не з'явились, причини неявки
суду не повідомили.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші
учасники процесу не оспорюють всі
фактичні обставини справи і судом
встановлено, що вони правильно
розуміють зміст цих обставин, відсутні
будь-які сумніви у добровільності та
істинності їх позиції, суд, роз'яснивши
учасникам процесу положення ст. 349 КПК
України, провів судове слідство у
справі щодо всіх фактичних обставин із
застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК
України, визнає недоцільним
дослідження в цій частині інших
доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним
пред'явлене обвинувачення та
кваліфікує дії обвинуваченого вчинені
07.08.13 за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
тобто закінчений замах на таємне
чужого майна (крадіжка). Також суд
кваліфікує дії обвинуваченого вчинені
з металобрухтом за ст.. 213 ч. 1 КК України
за ознаками здійснення операцій з
брухтом чорних металів без державної
реєстрації та спеціального дозволу
(ліцензії), одержання якого передбачено
законодавством.

При призначенні обвинуваченому
покарання, суд враховує:

- ступінь тяжкості вчинених
злочинів, за ст.. 213 ч. 1 КК України є
злочином невеликої тяжкості, за ст.. 185
ч. 1 КК України є злочином середньої
тяжкості;

- ступінь здійснення злочинного
наміру, не закінчено з причин, що не
залежать від волі обвинуваченого

- дані про особу обвинуваченого,
який за місцем мешкання
характеризується задовільно,

- обставинами, що пом'якшують
покарання обвинуваченого , суд визнає
його щире каяття та активне сприяння
розкриттю злочинів;

- обставино, що обтяжують
покарання обвинуваченого не
встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, суд
приходить до висновку відносно
допустимості та доцільності
призначення покарання обвинуваченому
за ст.. 185 ч. 2 КК України у вигляді
обмеження волі , за ст.. 213 ч.1 КК України
у вигляді громадських робіт. Остаточне
покарання обвинуваченому слід
призначати за правилами ч.1 ст. 70 КК
України. Крім того, враховуючи
наявність у обвинуваченого
неповнолітньої дитини, суд вважає за
необхідне звільнити засудженого від
відбування покарання з випробувальним
терміном в силу ст.. 75, 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК
України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні
злочинів, передбачених ст..ст. 185 ч1, 15 ч.
2, 213 ч. 1 КК України, та призначити
покарання:

- за ст..213 ч. 1 КК України у вигляді
100 годин громадських робіт;

- за ст.. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України у
вигляді 2 років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим,
призначити покарання у вигляді 2 років
позбавлення волі.

На підставі ст..ст. 75, 76 КК України
звільнити обвинуваченого від
відбування покарання з іспитовим
строком 1 рік, забов*язвши його
періодично з*являтись до
кримінально-виконавчої інспекції для
реєстрації та повідомляти її про зміну
місця проживання та роботи, а також не
виїзжати без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції за
межі України.

Речові докази 857 кг. чорного металу , що
знаходяться на відповідальному
збереженні у ОСОБА_1 передати в дохід
держави, ваги напільні максимальною
ьвагою вивішування 1000 грам , що
знаходяться на відповідальному
зберіганні у ОСОБА_1 конфіскувати.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Запорізької області
через Заводський районний суду м.
Запоріжжя шляхом подачі апеляції
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення, а засудженим, що
знаходиться під вартою в той же строк з
моменту отримання ним копії вироку..

Суддя:

Н.В.Марченко