Справа №
№1-06/2006,
№1-308/2005/
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
жовтня 2007 року Вознесенський мІськрайонний суд Миколаївської області в складі
головуючого судді Дробинського О.Е.,

при секретарі
Руденко А.О.,

з участю
прокурора Рибачук Л.О.,

адвоката
ОСОБА_1.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальну
справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця села Проданещти Флорештського
району Республіки Молдова, громадянина
України, освіта повна вища, директора ПП "Імпреза", інваліда другої групи, одруженого,
має на утриманні вісім неповнолітніх дітей, зареєстрованого за місцем проживання за
адресою: АДРЕСА_1, фактично мешкаючого
за адресою: АДРЕСА_2, не судимого,

в скоєнні
злочинів, передбачених ст. 342ч.2,
345ч.2 КК України.

ВСТАНОВИВ:

08 липня
2005 року біля 16 годин 00 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області
біля в"їздних воріт ТОВ "Вознесенська протиерозійна
станція", яка розташована за
адресою: вулиця Виноградна, 1, підсудний ОСОБА_2., чинив опір працівникам слідчо-оперативної
групи Вознесенського МРВ УМВС України в Миколаївській області. Після того, як склад слідчо-опертивної групи
Вознесенського МРВ УМВС України в Миколаївській області, на виконання окремого доручення слідчого в
порядку ст. 114 КГЖ України, намагався проникнути на територію ТОВ
"Вознесенська протиерозійна станція" з метою проведення обшуку по
кримінальній справі, санкціонованого
Вознесенським міжрайонним прокурором відповідно до ч.3 ст. 177 КГЖ України, підсудний ОСОБА_2., відмовився відчинити ворота
підприємства, та категорично відмовився
виконувати законні вимоги працівників міліції. Після чого працівник міліції
старший оперативний уповноважений ВДСБЕЗ Вознесенського МРВ УМВС України в
Миколаївській області майор міліції ОСОБА_4.,
спробував відчинити ворота підприємства,
але підсудний ОСОБА_2.,
продовжуючи чинити активний опір працівникам міліції при виконанні ними
обов"язків по виконанню окремого доручення слідчого про проведення
обшуку, взяв сільськогосподарські
вили, які лежали поруч з воротами, та заблокував ними замок воріт підприємства, не надавши таким чином можливості працівникам
міліції провести обшук на території ТОВ "Вознесенська протиерозійна
станція", та допустивши працівників
міліції на територію "Вознесенської протиерозійної станції"".

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2. свою вину за ч.2 ст. 342 КК України не визнав та пояснив, що 08 липня 2005 року близько

2

16 години до території ТОВ "Вознесенська протиерозійна
станція", яка розташована за
адресою: місто Вознесенськ, вулиця
Виноградна, 1 прибули колишні працівники
підприємства. Через півгодини підійшли працівники міліції з постановою про
проведення обшуку. Але йому не було зачитано постанову про проведення обшуку. З
постановою про проведення обшуку була ознайомлена його дружина ОСОБА_3. Зі слів
дружини йому стало відомо, що працівники
міліції будуть проводити обшук на території підприємства з метою вилучення
оригіналів документів та печаток товариства. На вимоги працівників міліції він
відмовився відчиняти ворота підприємства. Вимагав від працівників міліції щоб
ті відвели на більш безпечну відстань від воріт колишніх працівників
підприємства, але міліціонери
відмовились. Після чого працівник міліції ОСОБА_4. взяв монтировку та намагався
зламати замок воріт, з метою проникнення
на територію підприємства. У відповідь він взяв вила та вставив їх у ворота не
даючи таким чином відчинити ворота. Після чого працівник міліції ОСОБА_4.
дістав табельну зброю - пістолет, та
запропонував йому відійти від воріт але він знову відмовився Він не заподіював
працівнику міліції ОСОБА_4. тілесних ушкоджень правої руки, а тільки не впускав працівників міліції на
територію підприємства. ОСОБА_4. не застосовав вогнепальну зброю, склав якись документи та запропонував
проїхати до Вознесенського МРВ, про те
він відмовився. Він вважає, що діяв
законно, так як в адміністративній
будівлі, на час проведення обшуку, і по теперішній час мешкає його сім"я. В
зв"язку з чим він, вважає, що постанова про проведення обшуку, повинна бути санкціонована не
прокурором, відповідно до ч.3 ст. 177 КПК України, а судом,
так як на час спроби проведення обшуку працівниками Вознесенського МРВ
УМВС України в Миколаївській області адміністративна будівля ТОВ
"Вознесенська протиерозійна станція" фактично була житлом його
сім"ї, а офіс ТОВ
"Вознесенська протиерозійна станція" на час спроби проведення обшуку
знаходився за адресою: місто Вознесенськ,
вулиця Кірова, 11. За адресою:
місто Вознесенськ, вулиця
Виноградна, 1 на час спроби проведення
обшуку працівниками Вознесенського МРВ УМВС України в Миколаївській області
знаходилося приватне підприємство "Імпреза", яке очолює він. Він вважає, що діяв відповідно до ст. 3О Конституції України, яка гарантує кожному громадянину
недоторканість житла. Вважає, що в разі
проведення обшуку, на території ТОВ
"Вознесенська протиерозійна станція" працівниками міліції було б
порушено його конституційне право,
гарантоване ст. 3О Конституції
України, на недоторканість житла. Крім
того, вважає, що кримінальна справа, за якою була вчинена спроба проведення
обшуку, санкціонованого Вознесенським
міжрайонним прокурором була порушена незаконно та безпідставно, і тому всі слдічі дії по цій кримінальній
справі є незаконними.

Потерпілий
ОСОБА_4. в судовому засіданні пояснив,
що він знаходиться на посаді старшого оперативного уповноваженого ВДСБЕЗ
Вознесенського МРВ УМВС України в Миколаївській області, та має спеціальне звання - майор міліції.
Відповідно до розпорядження начальника Вознесенсьакого МРВ УМВС України в
Миколаївській області він був

з

включений
в склад слідчо-оперативної групи по кримінальній справі порушеної за фактом
підроблення документів в ТОВ "Вознесенська протиерозійна станція". В
його обов'язки входе неухильно виконання вказівок начальника, щодо розкриття злочинів в сфері
економіки, виконання окремих доручень
слідчого, виконання вимог Закона України
"Про міліцію". 8 липня 2005 року на виконання окремого доручення
слідчого СВ Вознесенського МРВ УМВС України в Миколаївській області, про проведення обшуку на території ТОВ
"Вознесенська протиерозійна станція",
він разом з дільничим інспектором Вознесенського МРВ УМВС України в
Миколаївській області молодшим лейтенантом міліції ОСОБА_5. прибули до воріт
ТОВ "Вознесенська протиерозійна станція". Перед воротами підприємства
на вулиці Виноградна язнаходилось близько десяти осіб, колишніх працівників підприємства. ОСОБА_5.
запросив двох понятих з сусідньої вулиці Мирна. Після чого вони підійшли до
воріт підприємства разом з понятими. На зустріч вийшов ОСОБА_2. зі своєю
дружиною ОСОБА_3.. Він та ОСОБА_5. представили ОСОБА_2. службові
посвідчення, після чого він зачитав
постанову про проведення обшуку на території ТОВ "Вознесенська
протиерозійна станція" потім дав прочитати постанову ОСОБА_3., та роз"яснив обов"язковість видачі
предметів вказаних в постанові, у
випадку відмови обшук буде проводитись у примусовому порядку. На що підсудний
ОСОБА_2. взяв в руки сільськогосподарські вили,
які приніс до воріт з двору підприємства, та сказав,
що як мінімум дві особи будуть заколені,
та залишаться лежати на території підприємства, при спробі проникнути на територію
підприємства. Він відчув реальну погрозу від підсудного ОСОБА_2., оскільки у останнього в руках були вили.
Після чого він запропонував відчинити ворота,
та видати зазначені в постанові документи та печатки підприємства. У
відповідь ОСОБА_2, , сказав, щоб відійшли сторонні особи, які стояли поруч, тобто колишні працівники підприємства. Ці
особи відійшли. Після чого він запропонував відчинити замок воріт
підприємства, проте ОСОБА_2. категорично
відмовився. На що він зробив спробу відчинити ворота підприємства самостійно, та взявся правою рукою за замок воріт, просунувши руку скрізь металеві грати воріт.
У відповідь підсудний ОСОБА_2., стоячи
на території двору, з іншого боку
воріт, наніс удар вилами по
воротам, зачепивши вилами його праву
руку. Він відійшов від воріт, а через
деякий час спробував декілька разів підійти до воріт, але тільки він наближався до воріт
підприємства, підсудний ОСОБА_2. починав
розмахувати вилами перед воротами,
стоячи на території двору, з
іншого боку воріт. Після чого він відповідно до
ст. 15-1 Закону України "Про
міліції" дістав з кобури табельну зброю,
та попередив, що у випадку нападу
з його боку та з метою перешкоджання його незаконних дій він має право
застосувати вогнепальну зброю, та ще раз
запропонував відчинити ворота. Проте дивлячись на те, що біля воріт рядом з підсудним ОСОБА_2.
знаходились його малолітні діти, він не
застосовував вогнепальну зброю. У відповідь ОСОБА_2. почав розтавляти своїх
малолітніх дітей перед воротами. Діти почали плакати. ОСОБА_5. запропонував
підсудному ОСОБА_2., щоб той забрав з
двору дітей. У відповідь підсудний

4

ОСОБА_2. відповів, що то його
діти, і він з ними що хоче, то і робить. При цьому підсудний ОСОБА_2.
весь час кричав на дітей, та активно
чинив опір не даючи можливості проникнути на територію підприємства, для проведення обшуку. Підсудний ОСОБА_2.
постійно кричав, що територія
підприємства це його житло, і він
проживає тут разом з сім"єю, казав
що постанова про проведення обшуку не відповідає вимогам закону, що у нього є необхідні документи які
підтверджують його право проживання на території підприємства. Він потребував
надати документи негайно, оскільки він
виконує доручення слідчого, і обшук є
невідкладною дією, але його підсудний
ОСОБА_2. так і не впустив на територію підприємства, в зв"язку з чим, обшук в цей день проведений не був. Після
вказаних дій він склав протокол обшуку,
де зазаначив що провести слідчу дію не представилось можливим оскільки
ОСОБА_2. активно чинив опір працівникам міліції. Викликавши черговий наряд
міліції з Вознесенського МРВ УМВС України в Миколаївській області, відносно ОСОБА_2. склали протокол про
вчинення адміністративного правопорушення за непокору законним вимогам
працівникам міліції згідно ст. 185 КпАП України, запропонувавши ОСОБА_2. підписати протокол та
проїхати до Вознесенського МРВ УМВС, на
що останній відмовився. В подальшому при направленні даного протоколу до
суду, він не був розглянутий, так як відносно ОСОБА_2. за даним фактом було
порушено кримінальну справу за ознаками ч.2
ст. 342 КК України.

Свідок
ОСОБА_5., в судовому засіданні дав
показання, аналогічні показанням
потерпілого ОСОБА_4.

Свідок
ОСОБА_6., пояснив, що 08
липня 2005 року біля 16 години він прибув до ТОВ "Вознесенська
протиерозійна станція" на збори акціонерів. Але підсудний ОСОБА_2. не
допустив акціонерів на територію підприємства,
і збори не відбулися. Через деякий час до підприємства прибули
працівники Вознесенського МРВ УМВС України в Миколаївській області: майор
міліції ОСОБА_4. та молодший лейтенант ОСОБА_5. з двома понятими. Вони прибули з
метою проведення обшуку по кримінальній справі. На зустріч міліціонерам вийшли
підсудний ОСОБА_2. з дружиною ОСОБА_3.. Міліціонери пред"явили службові
посвідчення, зачитали постанову про
проведення обшуку та запропонували видати зазначені в постанові документи та
печатки підприємства. На що ОСОБА_2. категорично відмовився відкривати ворота
та допустити на територію підприємства працівників мілції. ОСОБА_4. спробував
відчинити ворота самостійно, але у
відповідь ОСОБА_2. наніс удар металевою частиною вил по воротам. ОСОБА_4. відійшов від воріт. Як тільки
ОСОБА_4. намагався підійти до воріт підприємства підсудний ОСОБА_2. починав
розмахувати вилами, стоячи перед
воротами з Іншого боку, та не надавав
можливості працівникам міліції відчинити ворота, та проникнути на територію підприємства з
метою проведення обшуку.

Свідки
ОСОБА_7. , ОСОБА_8., ОСОБА_9.,
ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12.,
ОСОБА_13., дали аналогічні
покази, показам свідка ОСОБА_6..

Крім
цього, вина підсудного ОСОБА_2. в
скоєнні ним цього злочину,
підтверджується:

·
протоколом огляду місця події від 22 липня 2005
року, відповідно до якого оглянуто
ворота ТОВ "Вознесенська протиерозійна станція" з вулиці Виноградна в
місті Вознесенську /а.с. 19-20/.

·
Довідкою виконавчого комітету Вознесенської міської ради
від 28 липня 2005 року, згідно якої
рішення про переведення адміністративної будівлі ТОВ "Вознесенська
протиерозійна станції" з не жилого приміщення в жиле не приймалось. /а.с. 37/.

·
Протоколом очної ставки від 30 липня 2005 року, між ОСОБА_2. та ОСОБА_4., згідно якої потерпілий ОСОБА_4., підтвердив свої покази, які дав при допиті та пояснив, що саме підсудний ОСОБА_2. чинив активний
опір працівникам міліції з сільськогосподарськими вилами в руках, та перешкоджав доступу працівників міліції на
територію підприємства, та не надав
можливості в проведенню обшуку. /а.с.
66-69/.

Аналіз
та оцінка приведених в сукупності доказів приводять суд до переконання
доведенності вини підсудного ОСОБА_2., і
тому дії підсудного ОСОБА_2. суд кваліфікує за ч.2 ст. 342 КК України, а саме -опір працівникам правоохоронного
органу під час виконання ними службових обов'язків.

Аналізуючи
доводи підсудного ОСОБА_2., про його
невинність за ч.2 ст. 342 КК
України, суд погоджується з його доводами, та вважає,
їх обгрунтованими, в частині
того, що житло - це приміщення, призначене для постійного або тимчасового
проживання людей. Суд вважає, що
адміністративна будівля ТОВ "Вознесенська протиерозійна станція" на
час спроби проведення обшуку може бути визнана житлом сім"ї підсудного
ОСОБА_2., з захистом недоторканісті
житла, гарантованим ст. 30 Конституції України, де і по теперішній час мешкає сім"я
підсудного ОСОБА_2.. До житла прирівнюються і його складові частини, де може зберігатися майно, за винятком господарських приміщень, не пов"язаних безпосередньо з житлом
/гараж, сарай, промислові майстерні/. Тому суд вважав би
правомірними дії підсудного ОСОБА_2., у
відповідності до ст. 30 Конституції
України, в разі перешкоджання ним проникненню
працівників міліції саме до адміністративної будівлі ТОВ "Вознесенська
протиерозійна станція". Дії підсудного ОСОБА_2., який чинив опір працівникам міліції, при спробі проникнути на територію ТОВ
"Вознесенська протиерозійна станція",
з метою проведення обшуку,
санкціонованого Вознесенським міжрайонним прокурорм за ч.3 ст. 177 КПК України, де розташовані гаражі та промислові майстерні
ТОВ "Вознесенська протиерозійна станція" суд вважає
неправомірними, та злочинними.

З
посиланням підсудного ОСОБА_2., на факт
того, що офіс ТОВ "Вознесенська
протиерозійна станція" на час спроби проведення обшуку знаходився за
адресою: місто Вознесенськ, вулиця
Кірова, 11, а за адресою: місто Вознесенськ, вулиця Виноградна, 1 на час спроби проведення обшуку
працівниками Вознесенського МРВ УМВС України в Миколаївській області

6

знаходилося
приватне підприємство "Імпреза",
яке очолює він, суд не може
погодитися, так як встановлено в
судовому засіданні, що дійсно станом на
08 липня 2007 року офіс ТОВ "Вознесенська протиерозійна станція" на
час спроби проведення обшуку знаходився за адресою: місто Вознесенськ, вулиця Кірова, 11,
але інші службові та господарські приміщення, а також автотракторна та спеціалізована
техніка ТОВ "Вознесенська протиерозійна станція" знаходилися за
адресою: місто Вознесенськ, вулиця
Виноградна, 1, Даний факт підтверджується постановою
Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.10.2005 року
про надання дозволу на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 та ОСОБА_2
по вулиці Виноградна, 1 міста
Вознесенська Миколаївської області в господарських та службових приміщеннях ТОВ
"Вознесенська протиерозійна станція",
копія якої долучена до матеріалів даної кримінальної справи..

Посилання підсудного ОСОБА_2. на те,
що станом на 08 липня 2005 року за адресою: місто Вознесенськ, вулиця Виноградна, 1 знаходилося ІШ "Імпреза", яке очолює він не відповідає дійсності, так як в судовому засіданні встановлено, що реєстрація зміни юридичної адреси ПП
"Імпреза" з існувавшої раніше: місто Вознесенськ, вулиця Косіора, 80, на
адресу: місто Вознесенськ, вулиця Виноградна, 1 було проведено лише 28 липня 2005
року, тобто на шостий день після
порушення слідчим Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області
кримінальної справи відносно ОСОБА_2. за ч.2
ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України. Даний факт
підтверджується постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської
області від 12 грудня 2005 року за справою №3 - 5052/2005, копія якої долучена до матеріалів даної
кримінальної справи..

Посилання
підсудного ОСОБА_2., на те, що кримінальна справа, за якою була вчинена спроба проведення
обшуку, санкціонованого Вознесенським
міжрайонним прокурором була порушена незаконно та безпідставно, і тому всі слідчі дії по цій кримінальній
справі є незаконними, є
необгрунтованими, так як скарга з якою
зверталися до суду ОСОБА_2. та ОСОБА_3.,
в порядку ст. 263-7 КПК України на постанову слідчого про
порушення кримінальної справи, за якою
була проведена спроба проведення обшуку,
та в скарзі просили скасувати постанову про порушення кримінальної
справи, посилаючись на відсутність
предмету злочину, за яким порушено
кримінальну справу, залишена без
задовоелення. Даний факт підтверджується постановою Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської області від 19 квітня 2007 року, та ухвалою Апеляційного суду Миколаївської
області від 03.05.2007 року за справою №10-101-2007, копії яких долучені до матеріалів даної
кримінальної справи.

Обставин, які пом"якшують, або обтяжують покарання підсудному ОСОБА_2.
судом не виявлено.

Дослідивши
обставини скоєння злочину підсудним ОСОБА_2.,
суд приймає до уваги те, що
ОСОБА_2. вчинив злочин середньої тяжкості,
позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, є інвалідом другої групи, директором ІШ "Імпреза", раніше не судимий. З урахуванням викладеного та
бездоганної поведінки
підсудного ОСОБА_2., після

7

скоєння
злочину, та враховуючи стан
здоров"я підсудного ОСОБА_2., про
що є відповідні дані в матеріалах кримінальної справи, суд приходить до висновку, що підсудного ОСОБА_2. на час розгляду справи
в суді не можна вважати суспільно небезпечною особою, його може бути звільнено від покарання
відповідно до ч.4 ст. 74 КК України.

Крім того, органом досудового
слідства ОСОБА_2. обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України. Відповідно до
обвинувального висновку ОСОБА_2. скоїв даяний
злочин, за наступними обставинами. 8
липня 2005 року біля 16- годин слідчо-оперативна група Вознесенського МРВ УМВС
Миколаївській області у складі працівників міліції - старшого оперативного
уповноваженого ВДСБЕЗ Вознесенського МРВ майора міліції ОСОБА_4., дільничого інспектора міліції Вознесенського
МРВ УМВС України в Миколаївській області молодшого лейтенанта міліції ОСОБА_5.
на виконання окремого доручення в порядку
ст. 114 КПК України, слідчого СВ Вознесенського МРВ УМВС України в
Миколаївській області про проведення обшуку санкціонованого прокурором, прибули до ТОВ "Вознесенська протиерозійна
станція", що розташоване за
адресою: місто Вознесенськ, вулиця
Виноградна, 1.

Назустріч
працівникам міліції вийшов підсудний ОСОБА_2. Старший оперативний уповноважений
ВДСБЕЗ Вознесенського МРВ УМВС ОСОБА_4. пред"явив службове посвідчення, постанову про проведення обшуку на території
ТОВ "Вознесенська протиерозійна станція" та запропонував ОСОБА_2.
відчинити ворота підприємства, на що
останній категорично відмовився виконувати законні вимоги працівника міліції.
Після чого працівник міліції ОСОБА_4. спробував відчинити ворота підприємства.
У відповідь ОСОБА_2., продовжуючи
вчиняти опір працівникам правоохоронного органу при виконанні ними обов'язків
по виконанню окремого доручення слідчого про проведення обшуку, взяв вили які лежали поруч усвідомлюючи, що перед ним стоїть працівник правоохоронного
органу при виконанні службових обов"язків,
та наніс ОСОБА_4. удар вилами в руку,
завдавши тому легких тілесних ушкоджень у вигляді садини на тильній
поверхні 3-го пальця правої кисті основної фаланги.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2.,
за фактом умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу
легкого тілесного ушкодження, винним
себе не визнав, та пояснив, що на вимоги працівників міліції він
відмовився відчиняти ворота підприємства. Вимагав від працівників міліції щоб
ті відвели на більш безпечну відстань від воріт колишніх працівників
підприємства, але міліціонери
відмовились. Після чого працівник міліції ОСОБА_4. взяв монтировку та намагався
зламати замок воріт, з метою проникнення
на територію підприємства. У відповідь він взяв вила та вставив їх у ворота не
даючи таким чином відчинити ворота. Діяв він з метою не допустити працівників
міліції на територію підприємства, не маючи
умислу на спричинення тілесних ушкоджень працівнику міліції. Після чого
працівник міліції ОСОБА_4. дістав табельну зброю - пістолет, та запропонував йому відійти від

воріт
але він знову відмовився Він стверджує,
що не мав намірів умисно спричинити тілесне ушкодження працівнику
міліції ОСОБА_4., він мав тільки намір
не впускати працівників міліції на територію підприємства. ОСОБА_4. не
застосовав вогнепальну зброю, склав
якись документи та запропонував проїхати до Вознесенського МРВ, про те він відмовився.

Потерпілий
ОСОБА_4. в судовому засіданні погодився з доводами підсудного ОСОБА_2., про те,
що він міг не умисно зачепити його праву руку сільськогосподарськими
вилами, під час спроби чинити опір
працівникам міліції, коли він спробував
відчинити ворота самостійно, але у
відповідь ОСОБА_2. наніс удар металевою частиною вил по воротам, саме в той момент, коли він правою рукою намагався відкрити
замок воріт підприємства.

Покази підсудного ОСОБА_2., та
потерпілого ОСОБА_4. в частині спричинення легкого тілесного ушкодження
потерпілому ОСОБА_4. в судовому засіданні підтвердили ОСОБА_7. , ОСОБА_8.,
ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12., ОСОБА_13., які
дали покази, в частині отримання легкіх
тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_4.,
аналогічні показам підсудного ОСОБА_2.,
та потерпілого ОСОБА_4..

Висновок
органу досудового слідства про скоєння злочину відносно потерпілого
ОСОБА_4., підсудним ОСОБА_2., грунтується на суперечливих та недопустимих
доказах, які свідчать про
необ"єктивність та однобічність проведення досудового слідства.

Аналіз
та оцінка приведених в сукупності доказів приводять суд до висновку, що в діях підсудного ОСОБА_2. відсутній склад
злочину, передбачений ч.2 ст. 345 КК України.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
321-324, 327-335, 337,
338 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2за
пред"явленим йому обвинуваченням, в
скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України - виправдати за
відсутністю в його діях складу злочину,
передбаченого ч.2 ст. 345 КК
України.

ОСОБА_2визнати
винним в скоєнні злочину, передбаченого
ч.2 ст. 342 КК України, звільнивши його від покарання на підставі
ч.4 ст. 74 КК України.

Запобіжний
захід у відношенні ОСОБА_2 до набрання вироком чинності, залишити без змін - підписку про невиїзд.

Апеляції
на вирок можуть бути подані до Апеляційного суду Миколаївської області через
Вознесенський міськрайонний суд на протязі 15 діб з моменту оголошення вироку.