Справа №295/92/14-к

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2014 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене старшим прокурором прокуратури міста Житомира ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Неделище Ємільчинського району Житомирської області, проживаючому без реєстрації в АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше несудимого в силу ст. 89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, винесене в кримінальному провадженні № 0000068 від 07.01.2014 року, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, в якому вказав, що досудовим слідством встановлено, що 07.01.2014 року близько 12-20 год. у квартирі АДРЕСА_2 під час сварки підозрюваний ОСОБА_5 на ґрунті неприязних відносин з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень умисно наніс два удари ножем в живіт ОСОБА_7 , чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітини зліва з пошкодженням середньої долі лівої легені. 07.01.2014 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068. ОСОБА_5 07.01.2014 року затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підставою до внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного вказав про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на відсутність ризиків, які можуть бути підставою для застосування такого запобіжного заходу, та просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін судового провадження, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (п. 5).

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України та ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується протоколом огляду місця події, протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

Органом досудового розслідування 07.01.2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

07.01.2014 року о 21-20 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а саме злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, відноситься до тяжких злочинів, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, зважаючи на його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, підозрюваний не одружений та з родиною не проживає, зареєстрованого місця проживання у м. Житомирі та Житомирській області не має, не працює та не має постійного доходу, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що характеризує його як особу, схильну до вчинення кримінальних правопорушень, і оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В силу ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави у зв`язку з підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання, тобто з 21 год. 20 хв. 07 січня 2014 року.

Строк дії ухвали - до 21 год. 20 хв. 08 березня 2014 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 14-30 год. 10 січня 2014 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1