Дата документу Справа № 233/8605/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 233/8605/13-к Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 11- кп/778/312/14 ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст. 186 Доповідач в апел. інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 в режимі відеозв`язку з Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеозв`язку з Артемівського СІЗО Донецької області

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 січня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Костянтинівка Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України і призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 обрано у вигляді тримання під вартою з утриманням в Артемівському СІ УДПтСУ в Донецькій області. Строк відбуття покарання постановлено обчислювати з 23 січня 2014 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 367 грн. 08 коп. на користь держави.

Цим же вироком засуджено й ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відношенні якого вирок не оскаржується.

Потерпілий ОСОБА_9 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність та несправедливість вироку суду, вказуючи на відсутність у нього будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_8 і неврахування судом всіх обставин справи, і як наслідок призначення ОСОБА_8 надто суворого покарання, просить вирок суду скасувати частково, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання з застосуванням ст.ст. 75,76 КК України і одночасно скасувати раніше обраний обвинуваченому запобіжний захід, звільнивши його з - під варти.

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує на незаконність, необгрунтованість та несправедливість вироку суду. Вважає, що під час досудового розслідування та судового розгляду, кримінального провадження, в діях обвинуваченого ОСОБА_8 була встановлена відсутність складу кримінального правопорушення, але не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості для їх отримання, провадження у справі за наявності підстав для його закриття не було закрито. Просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Як вбачається із вироку суду, 27 жовтня 2013 року близько 15 години 20 хвилин, ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом ОСОБА_8 прийшли до будинку АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_9 .

Знаходячись ОСОБА_10 і ОСОБА_8 , за попередньою змовою групою осіб застосувавши до потерпілого ОСОБА_9 насильство, яке не є небезпечним для його життя і здоров`я, відкрито викрали майно, яке належить громадянину ОСОБА_9 , завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 118,10 гривень.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора, який вважав вирок законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого підлягає задоволенню, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України за обставин викладених у вироку є обгрунтованими і підтверджуються сукупністю належних і допустимих доказів зібраних в установленому порядку.

Обвинувачений ОСОБА_8 під час розгляду справи в суді свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнавав частково, пояснивши, що не бив потерпілого, а захищав його від побиття Луговським, не заперечував, що, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вони разом з ОСОБА_10 прийшли в будинок потерпілого, де ОСОБА_10 побив потерпілого, після чого вони спільно заволоділи майном останнього і разом розпорядились ним.

Його показання щодо обставин вчинення інкримінованого злочину повністю узгоджуються з показаннями обвинуваченого ОСОБА_10 , а також показаннями потерпілого ОСОБА_9 , згідно з якими, дійсно 27 жовтня 2013 року до кімнати його будинку зайшли люди і почали вимагати у нього гроші або алкоголь.

Бив його ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 просив останнього зупинитись. ОСОБА_8 шукав гроші, відкривав коробки під телевізором, запитував, де його мобільний телефон. Потім вони пішли і забрали піч і колосники, попередивши, щоб він не звертався до міліції.

Показання потерпілого ОСОБА_9 , крім того підтверджуються й протоколами пред`явлення особи до впізнання від 05 листопада 2013 року (а.с. 51-55) та 08 листопада 2013 (а.с .84-86) року, згідно з яким він впізнав ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , як осіб, які напали на нього в його будинку 27 жовтня 2013 р.

Описані потерпілим обставини, за яким йому було спричинено тілесні ушкодження підтверджуються висновком судово-медичної експертизи №314 від 08 листопада 2013 року, згідно з яким у потерпілого ОСОБА_9 були тілесні ушкодження: ділянки гранулюючої шкіри в області чола і правого ліктьового суглоба які утворилися на місці загоєння шкірних саден, і відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 56).

Відповідно до протоколу огляду від 04 листопада 2013 року та фототаблиці до нього, в ході проведеного працівниками міліції у встановленому законом порядку огляду будинку потерпілого було виявлено пошкоджену піч, розбите вікно, та сковорідку із зламаною ручкою (а.с. 33-43).

Вартість викраденого майна згідно висновку товарознавчої експертизи складає 118,10 грн. (а.с. 78-83).

Як вбачається із протоколу огляду від 05 листопада 2013 року та фототаблиці до нього, при огляді домоволодіння по АДРЕСА_4 були вилучені два металеві елементи з пічки на твердому топливі, колосники та металеві кружки з вказаної пічки. Вказані речі, за словами власниці будинку, вона придбала у ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за 55 грн. (а.с. 46-49).

Зазначеними доказами повністю підтверджується вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і спростовуються викладені в апеляційній скарзі захисника доводи про відсутність в його діях складу кримінального правопорушення.

Належним чином оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.3 ст. 186 КК України як умисне, відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднане з проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання суд послався на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу обвинуваченого, відшкодування матеріальної шкоди потерпілому, розкаяння у вчиненому і, пославшись лише на посередню характеристику за місцем проживання, та негативну за місцем навчання, відсутність фактів притягнення його до адміністративної відповідальності, а також тієї обставини, що він не перебуває на обліку нарколога та психіатра , належним чином не врахував всіх обставин справи.

Так, суд не врахував фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та його роль у ньому, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до тяжких, але ніяких тяжких наслідків для потерпілого від його дій не настало, матеріальна шкода також потерпілому відшкодована, не взяв до уваги суд і показання потерпілого з приводу ролі ОСОБА_8 у вчиненні щодо нього злочину і його думку про призначення Помалюку покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Зазначені обставини, на думку колегії суддів, суттєво впливають на міру покарання, яке може бути пом`якшене із застосуванням ст. 69 КК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, суд апеляційної інстанції не вбачає обставин, які б свідчили про можливість його виправлення без відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила :
апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 і адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 січня 2014 року щодо ОСОБА_8 , засудженого за ч.3 ст. 186 КК України в частині призначеного покарання змінити.

Застосувавши ст. 69 КК України, призначене ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 186 КК України пом`якшити до 2-х років позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4