АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа
№11-37
2008
р. Головуючий у 1-й інс-т. Мішура В.С.

Категорія:
ст.121ч.2
КК України Доповідач:
Квятковський А.С

5 лютого
2008
року Колегія суддів судової палати в
кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого: Міщенко О.А..

Суддів: Матюхи Ю.В.,
Квятковського А.С.

З участю прокурора: Горбань О.В.

Захисника: ОСОБА_2

Засудженого:ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні у залі апеляційного суду в м.
Рівне апеляціями
засудженого ОСОБА_1 та захисника адвоката ОСОБА_2 на вирок
Здолбунівського
районного суду від 13 квітня 2006
року.

Цим
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець і житель м.Здолбунів, Рівненської області, українець, не працюючий, з середньою освітою, судимості не має,

засуджений за ст.121
ч.2
КК України на сім років і шість місяців позбавлення волі

Судом вирішено питання стосовно
речових доказів по справі.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний
винним і засуджений за те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 6 год..,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, з місцем проживання АДРЕСА_1 на грунті неприязних
відносин, умисно наніс потерпілому ОСОБА_3 удар ножем в область грудної клітини
зліва.

В результаті отриманого ножового поранення ОСОБА_3 помер в Здолбунівській
ЦРЛ.

В поданій апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду
скасувати, перекваліфікувати його дії на статтю КК, яка передбачає
відповідальність за самооборону. Крім того просить пом'якшити покарання.

В
доповненні до апеляції ОСОБА_1 зазначає, що висновки суду першої інстанції не
відповідають фактичним обставинам справи. При цьому вказує, що під фізичним
примусом незнайомі особи посадили його в
таксі, з метою поїхати додому і повернути гроші ОСОБА_3, які нібито пропали з його (потерпілого) автомобіля.
Прибувши в будинок, потерпілий
представився працівником міліції, розбудив рідних, шукав по хаті гроші.
Коли зав'язалась бійка, він обороняв свою матір і випадково штрикнув ножем ОСОБА_3. Проте суд не встановив цих обставин,
не допитав у судовому засіданні свідка ОСОБА_4. На підставі викладеного просить
вирок скасувати, а справу направити на додаткове розслідування.

Захисник ОСОБА_2 доводить про невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи. Вказує в апеляції на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимагали
гроші у ОСОБА_1, а в його будинку шукали гроші у зв'язку з чим було
повідомлення в райвідділ міліції. За цих обставин вважає, що ОСОБА_1 діяв у
межах необхідної оборони, передбаченої ч.2 ст.36КК.

Просить вирок суду скасувати і справу закрити за відсутністю в діях
ОСОБА_1 складу злочину.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав свою
апеляцію, захисника-адвоката про скасування вироку і закриття справи, думку
прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають частковому задоволенню
з таких підстав.

Згідно вимог ст.323КПК України вирок суду повинен бути законним та
обґрунтованим. За змістом закону обґрунтованість вироку передбачає
відповідність висновків і рішень суду фактичним обставинам справи.

Зазначених вимог закону при постановленні вироку суд першої інстанції не
дотримався.

Так, у мотивувальній частині вироку суд зазначив, -“ ОСОБА_3 ствердив,
що гроші поверне він, так як ОСОБА_5
його подруга.”

Між тим, таке твердження не
відповідає фактичним даним по справі. Як видно з матеріалів кримінальної справи
під час події, яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_2 біля кафе “Імперія” АДРЕСА_1
конфлікт виник між ОСОБА_3 та ОСОБА_1
через те, що ОСОБА_5, яка була його подругою, сіла в автомобіль ОСОБА_3 і саме
ОСОБА_1 говорив про те, що гроші в сумі
200доларів США, які ніби-то зникли з автомобіля, він поверне за неї.

У вироку, щодо доведеності вини ОСОБА_1 в умисному тяжкому тілесному
ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_3 суд послався на показання
свідка ОСОБА_4, як безпосереднього очевидця подій.

Проте,
як свідчать матеріали справи суд, всупереч принципу безпосередності,
передбаченому ст.257КПК та своєму ж рішенню, зазначеному в протоколі судового
засідання (а.с.243), свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні не допитав, причину
його неявки не з'ясував, не вжив жодних
заходів по забезпеченню його участі в справі, а обмежився лише оголошенням його
показань на досудовому слідстві.

Як убачається зі справи,
показання ОСОБА_4 мають істотне значення для правильного її вирішення.

Отже, за таких обставин судове
слідство слід вважати однобічним і неповним, а висновки суду, викладені у
вироку, містять істотні суперечності, а тому
згідно ст.369 п.4, 367 КПК України вирок підлягає скасуванню.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить всебічно й
повно дослідити всі обставини справи,
допитати свідка ОСОБА_4, судово-медичного експерта для з'ясування характеру
спричиненого ножового поранення за силою нанесеного ушкодження, проаналізувати
і оцінити всі інші розглянуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, які
підтверджують висновки суду і в залежності від встановленого прийняти законне й
обґрунтоване процесуальне рішення.

Керуючись ст.ст.365,
366 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляції ОСОБА_1 та захисника-адвоката ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Здолбунівського районного суду
від 13 квітня 2006 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд у той же суд.

Головуючий:

Судді: