ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю прокурора: ОСОБА_2

при секретарі: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальне провадження №0008897 від 17.10.2014 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, гр. України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, студента 2-го курсу ДНЗ «Кіровоградський професійний ліцей ім. Героя Радянського Союзу О.С. Єгорова», раніше судимого 25.06.2013 року Ленінським районний судом м. Кіровограда за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого: по АДРЕСА_1 , проживаючого: по АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за наступних обставин.

13 жовтня 2014 року приблизно о 20.00 год. ОСОБА_4 перебуваючи за місцем своєї роботи на шино монтажній станції розташованій по АДРЕСА_3 в автомобілі Хюндай Тібурон, який належить ОСОБА_5 , побачив системний блок до персонального комп`ютера. В цей момент у нього виник намір на таємне викрадення чужого майна, з метою подальшого продажу. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів ОСОБА_4 дочекавшись зручної миті для вчинення крадіжки, а саме моменту коли на шино монтажній станції нікого крім нього не буде, скориставшись тим, що до станції приїхав клієнт ОСОБА_6 запропонував останньому придбати в нього системний блок до комп`ютера. Отримавши згоду ОСОБА_7 на придбання системного блоку, ОСОБА_4 не повідомляючи йому про походження майна, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів з метою власної наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає шляхом вільного доступу викрав з салону автомобіля належний потерпілому системний блок до персонального комп`ютера.

З місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 420грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, не заперечував проти фактичних обставин справи і показав, що 13.10.2014 року з салону автомобіля господаря шино монтажної станції викрав системний блок до комп`ютера, який продав клієнту ОСОБА_7 .. Отримані гроші витратив. У вчиненому розкаявся.

З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав фактичні обставини справи і проти них не заперечує, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Діяння ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, як особа за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового строку, не одружений.

Обставинами, пом`якшуючими покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, обтяжуючих покарання, судом не встановлено.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, наслідки суспільно небезпечного діяння. Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі.

Беручи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 в період іспитового строку за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.06.2013 року вчинив нове кримінальне правопорушення, згідно ч.1 ст.71 КК України йому необхідно призначити покарання за сукупністю вироків і до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Керуючись ст.ст.331, 368, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.

Згідно ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.06.2013 року і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 03 лютого 2015 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на апеляційний період змінити з домашнього арешту на тримання під вартою взявши його під варту в залі судового засідання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за залучення експертів у сумі 393.60 грн.

Речові докази, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому, як йому належні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити ОСОБА_4 , потерпілому та прокурору.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1