Справа № 761/51/15-к
Провадження №1-кп/761/280/2015
В И Р О К

іменем України

24 березня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0013062 від 23.11.2014 року, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_6 22 листопада 2014 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, проходячи повз будинок № 8-А по вулиці Щусева в м. Києві, звернув свою увагу на раніше невідому йому потерпілу ОСОБА_4 , яка йшла по вулиці Щусева в м. Києві і в руках якої була жіноча сумка чорного кольору. Вважаючи, що у вказаній жіночої сумці можуть знаходитьсь гроші чи інші цінні речі, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 підійшовши до ОСОБА_4 своєю рукою схопив її сумку, після чого ривком намагався її вирвати. Від вказаних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_4 впала на землю, однак продовжувала тримати свою сумку в руках та висловлювати свою вимогу припинити свої злочинні дії і відпустити її сумку. Однак ОСОБА_6 не зупинився, а тримаючи за ручку вказаної жіночої сумки, протягнув ОСОБА_4 по землі, чим завдав їй фізичного болю, від якого ОСОБА_4 відпустила свою сумку чорного кольору, яка була у неї в руці, внаслідок чого ОСОБА_6 відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, викрав жіночу сумку ОСОБА_4 вартістю 500 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 1400 гривень, мобільний телефон марки «JIAYU», вартістю 2000 гривень, золотий хрестик, вагою 2 грами, вартістю 500 гривень, окуляри в футлярі вартістю 500 гривень.

Всього ОСОБА_6 відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, викрав майно ОСОБА_4 на загальну суму 4900 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав в повному обсязі, щиросердно розкаявся, не оспорював час, місце, спосіб, мотив, мету, форму вини, розмір шкоди за кримінальним правопорушенням. В суді обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що 22 листопада 2014 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , побачив потерпілу ОСОБА_4 , в руках якої була жіноча сумка чорного кольору. Після чого підійшовши ззаду до ОСОБА_4 своєю рукою схопив її сумку, ривком намагався її вирвати, після того, як ОСОБА_4 впала на землю, та продовжувала продовжувала тримати сумку в руках, він протягнув ОСОБА_4 по землі, завдав їй фізичного болю, внаслідок чого ОСОБА_4 відпустила свою сумку, якою він заволодів, обернувши майно на свою користь.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 22 листопада 2014 року приблизно о 22 годині 00 хвилин біля будинку № 8-А по вулиці Щусева в м. Києві обвинувачений ОСОБА_6 підійшов та почав тягнути її за сумку. Після того, як вона виявила спротив та не відпустила сумку, ОСОБА_6 звалив її на землю та протягнув по землі, що завдало їй фізичного болю, внаслідок таких дій вона випустила сумку, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 1400 гривень, мобільний телефон марки «JIAYU» вартістю 2000 гривень, золотий хрестик вагою 2 грами вартістю 500 гривень, окуляри в футлярі вартістю 500 гривень, ОСОБА_6 заволодів вказаним майном. Завдану матеріальну шкоду їй не відшкодовано, повернуто лише сумку.

З урахуванням думки обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, із застосуванням вимог ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру та вартості викраденого майна, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому ОСОБА_6 було роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлені права оскаржувати ці обставини в суді.

Заслухавши думку учасників судового провадження, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який не оспорює обставини щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру викраденого майна, пояснення потерпілої ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, своїми діями ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров*я потерпілого, за вчинення яких він підлягає кримінальному покаранню.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст.66 КК України, є щире його каяття. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання про покарання ОСОБА_6 , суд враховує положення ст.65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання стосовно ОСОБА_6 суд враховує обставини, які пом`якшують, та відсутність таких, що обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, є корисливим, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_6 , який вину визнав, розкаявся, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліках у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря невропатолога з приводу встановленого неврологічного захворювання, не працює. При призначенні покарання суд також враховує обставини вчинення злочину із застосуванням насильства, розмір завданої шкоди, яка в повному обсязі не відшкодована потерпілій, у зв`язку з чим необхідним і достатнім буде призначити покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням тих обставин, що ОСОБА_6 вину в суді визнав, розкаявся, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, перебуває на диспансерному обліку з приводу встановленого неврологічного захворювання, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів без відбування покарання, у зв`язку з чим його необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків відповідно до п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України, зобов`язавши ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Відповідно до ст. 100 КПК України речовий доказ жіноча сумка чорного кольору, передана на зберігання ОСОБА_4 , залишити власнику ОСОБА_4 , речовий доказ квитанція з ломбарду №025-14064824 від 24.11.2014 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, і призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням строком на три роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Речовий доказ жіноча сумка чорного кольору, передана на зберігання ОСОБА_4 , залишити власнику ОСОБА_4 , речовий доказ квитанція із ломбарду №025-14064824 від 24.11.2014 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку з урахуванням положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, з урахуванням положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1