Справа № 1-142-2008 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 квітня 2008 року Замостянський
районний суд м. Вінниці

в складі:
головуючого - судді Чезганової А.М.,

при секретарі: Конецул О.А.,

за
участю прокурора: Калитко В.В.,

адвоката: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вінниці
кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Грабівці Немирівського району
Вінницької області, українки, громадянки України, з середньою освітою,
одруженої, непрацюючої, проживаючої АДРЕСА_1, не судимої, у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 186 ч.2 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

20
липня 2007 року, близько 14.30 год., ОСОБА_1, перебуваючи на ринку
«Адріана», поблизу залізничного
вокзалу, по вул. Привокзальній в м.
Вінниці, зустріла ОСОБА_3, у якої
відкрито, із застосуванням фізичної сили, а саме: штовхаючи останню та тримаючи
її за руки, заподіяла тілесні ушкодження, та шляхом ривка заволоділа ланцюжком,
вагою 10 г та кулоном, вагою 2,5 г, вартість яких, згідно висновку
товарознавчої експертизи № 1148 від 25.09.2007 року, становить 741,50 грн.,
спричинивши потерпілій матеріальної
шкоди на зазначену суму.

Згідно висновку судово - медичної
експертизи № 2711 від 8.10.2007 року у ОСОБА_3 мали місце тілесні ушкодження -
синці в ділянці зовнішнього кінця правої брови, на передній поверхні грудної
клітки справа та зліва, садна в ділянці тіла нижньої щелепи зліва, на передній
поверхні шиї зліва, в ділянках лівої та правої грудних залоз, на тильній
поверхні правої кисті, на лівому передпліччі, синці та садна на лівому плечі,
які належать до легких тілесних
ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 винною себе в
інкримінованому їй злочині не визнала та суду пояснила, що конфліктна ситуація
між нею та потерпілою виникла в зв»язку з тим, що остання не повернула їй борг,
корисливого мотиву у неї не було. Золотий ланцюжок
та кулон у потерпілої вона не
брала. Ударів потерпілій не
наносила. Цивільний позов не визнає.

Незважаючи
на те, що підсудна ОСОБА_1 не визнала своєї вини, її вина повністю
підтверджується показами потерпілої
та свідків.

Так, потерпіла ОСОБА_3 суду пояснила, що вона з підсудною знайома з 2002
року. Вони разом торгували на базарі. В 2003 році вона у підсудної взяла в борг
гроші, які повністю їй повернула з
чималими відсотками. Ніяких боргових зобов»язань перед підсудною вона не має.
Незважаючи на це, 20.07.2007 року, приблизно о 14.30 год., біля
квіткового магазину на ринку «Адріана» її окликнула підсудна ОСОБА_1, на що
вона зробила вигляд, що її не бачить. ОСОБА_1 до неї підбігла, схватила її за
пасок та за ланцюжок, який зірвала з шиї
та нанесла їй удар в око. Цивільний позов збільшила до 2200 гривень, які просила стягнути з
підсудної за відібраний у неї золотий
ланцюжок та кулон, оскільки ціни на
сьогоднішній день на ювелірні вироби із золота зросли в ціні.

Свідок ОСОБА_4, колишній
чоловік потерпілої суду пояснив, що
був такий випадок, коли йому зателефонував одинадцятирічний син і
повідомив, що побили маму, тобто потерпілу ОСОБА_3. Він зателефонував останній
і запитав, що трапилося, на що вона
повідомила, що її побила ОСОБА_3, При зустрічі він бачив у ОСОБА_3 тілесні
ушкодження у вигляді синця під оком та подряпин на шиї. Золотий ланцюжок у ОСОБА_3 був , він
закривав шрам на шиї після операції.

Свідок ОСОБА_6, донька підсудної ОСОБА_1 суду пояснила, що 20.07.2007 року вона зі своєю матір»ю та
сином знаходилися на Привокзальній площі
в м. Вінниці. Вона побачила як її мати
розмовляє з потерпілою. В процесі розмови остання нанесла її матері удар в
груди, від чого мати впала. Перехожі допомогли їй піднятися. Коли вона підбігла
до ОСОБА_3, то та почала кричати, щоб люди їй допомогли. З квіткового магазину
вийшла якась дівчина, яка забрала ОСОБА_1 в магазин і зачинила двері. Мати тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не наносила.
Золотого ланцюжка на шиї у ОСОБА_3 не було.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що 20.07.2007 року вона знаходилася на
Привокзальній площі в м. Вінниці і
почула крик та шум. Коли повернулася, то побачила підсудну, яка пред»являла потерпілій
претензії, у останньої були в руках
пакети з покупками. У потерпілої був розірваний одяг, вона була подряпана.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що
20.07.2007 року бачила як дві жінки шарпали
за пакети ОСОБА_1. Як зривали ланцюжок з шиї потерпілої вона не
бачила, але бачила як потерпіла притискала до шиї кусок порваного золотого
ланцюжка.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила , що 20.07.2007 року вона пішла на обід до своєї співробітниці. На
вулиці вона почула крик і побачила, що
дві жінки шарпають третю. Вона бачила,
як підсудна ОСОБА_1 розірвала потерпілій ОСОБА_3 золотий
ланцюжок, при цьому у потерпілої було розірвано плаття, по обличчю текла кров.
Вона разом зі своєю знайомою завели
потерпілу в квітковий магазин, де надали їй можливість привести себе в порядок.
Потім на вулиці вони знайшли невеликий шматок розірваного золотого ланцюжка.

Експерт Михайлюк О.І. суду пояснила,
що вона повністю підтримує висновок експерта
№ 1148 від 25.09.2007 року. Дослідження провела на підставі пояснень
потерпілої, які їй надіслав слідчий, що відповідає вимогам чинного
законодавства. Вартість викрадених ювелірних виробів складає 741 гривня 50
копійок, оскільки вони оцінені як лом, а не як ювелірні вироби.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується дослідженими в судовому засіданні
матеріалами справи: письмовою заявою потерпілої ОСОБА_3 від 24.07.2007 року,
згідно якої ОСОБА_1 із застосуванням фізичної сили відкрито заволоділа її золотим ланцюжком і кулоном
(а. с. 2), висновком товарознавчої експертизи № 1148
від 25.09.2007 року, згідно якого вартість викрадених ювелірних виробів
складає 741 гривня 50 копійок (а.с. 53-56), висновком судово - медичної експертизи № 2711
від 8.10.2007 року, згідно якого у
ОСОБА_3 мали місце тілесні ушкодження - синці в ділянці зовнішнього кінця
правої брови, на передній поверхні грудної клітки справа та зліва, садна в
ділянці тіла нижньої щелепи зліва, на передній поверхні шиї зліва, в ділянках
лівої та правої грудних залоз, на тильній поверхні правої кисті, на лівому
передпліччі, синці та садна на лівому плечі, які належать до легких тілесних ушкоджень (а.с.45).

Оцінюючи зібрані по справі докази,
суд вважає, що дії підсудної ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 186 ч.2 КК
України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством,
що не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілої.

Невизнання вини підсудною ОСОБА_1 суд розцінює як засіб захисту з метою
уникнути кримінальної відповідальності, оскільки її пояснення суперечать
показам потерпілої ОСОБА_3, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
висновку судово - медичної експертизи №
2711 від 8.10.2007 року.

Пояснення свідка ОСОБА_6, яка є донькою підсудної, в тій частині, що
суперечать показам потерпілої ОСОБА_3, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, суд до уваги не приймає, розцінює їх як засіб допомогти матері уникнути кримінальної
відповідальності.

Суд дійшов до висновку, що корисний мотив, проти якого заперечує підсудна,
знайшов своє підтвердження в ході судового слідства, оскільки вона,
зриваючи золотий ланцюжок з потерпілої, говорила, що та не буде носити
золоті прикраси, поки не поверне борг.
Для вирішення питання повернення боргу підсудна могла звернутися до суду
в порядку цивільного судочинства, а не вдаватися до вчинення протиправних
дій.

При обранні виду та міри покарання,
суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
підсудної, обставини, що пом”якшують та
обтяжують її покарання.

Підсудна до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно
характеризується за місцем проживання.

Обставин, що пом”якшують та обтяжують
покарання підсудної, судом не
встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи підсудної, суд
вважає, що її слід звільнити від відбування призначеного покарання з
випробуванням.

Обговорюючи питання відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_3, суд вважає, що
збільшені нею в ході судового слідства позовні вимоги слід задовольнити
частково в розмірі 1320 гривень, так як експерт Михайлюк О.А. суду пояснила, що
оцінюючи викрадені у потерпілої золоті ланцюжок та кулончик, згідно відповідної інструкції, розцінювала як
лом, а потерпіла в судовому засіданні пояснила, що за суму вартості лому вона
не зможе придбати аналогічні ювелірні вироби, які коштують, згідно інформації
отриманої нею в ювелірних магазинах, до
2200 гривень. Суд погоджується з думкою потерпілої, що стягненню підлягає
вартість ювелірних виробів, а не
вартість лому, однак враховуючи, що потерпіла не надала суду відповідний доказ
вартості викрадених ювелірних виробів на теперішній час, то суд вважає, що з
підсудної на її користь слід стягнути 1320 гривень, які були заявлені в її первинних
позовних вимогах в ході досудового
слідства.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК
України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України і
призначити їй міру покарання у вигляді
чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_1 від
відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку один рік не вчинить
нового злочину і виконає покладені на неї обов”язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов”язати засуджену ОСОБА_1 не виїжджати
за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально -
виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_1, до набрання вироком законної
сили, залишити підписку про невиїзд.

Цивільний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1320 гривень матеріальної шкоди.

На вирок суду може бути подана
апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його
проголошення.

Суддя: