Справа № 1-3982007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14"травня
2007 року Оболонський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Камбулова
Д.Г.

при секретарі -
Майбоженко А.М

з участю прокурора - Дичаковського
Д.В.

з участю захисника
- ОСОБА_1

з участю потерпілого - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу
по обвинуваченню

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою
освітою, пенсіонера, одруженого, не
судимого, що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, у вчиненні
злочину, передбаченому ст. 286 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2007
року, приблизно о 05 год.
25 хв. ОСОБА_3, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ-21061, державний
НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Героїв Сталінграду, 52, від вулиці Північної в
напрямку вулиці Героїв Дніпра, зі швидкістю 50 кмгод., в лівій смузі, грубо
порушуючи вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, здійснив наїзд на
пішохода ОСОБА_4, яка переходила проїзну частину по нерегульованому пішохідному
переходу, і рухалась зліва направо по ходу руху автомобіля. В результаті наїзду
на пішохода ОСОБА_4, від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 померла в лікарні
швидкої медичної допомоги ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №44/172/3 від 19.04.2007 року,
при судово-медичному дослідженні, а також вивченні даних медичної документації
ОСОБА_4 встановлені наступні тілесні ушкодження: рвана рана зовнішньої поверхні
правого стегна, кров в колінних суглобах, крововилив в м'які тканини верхньої
третини правої голені по задній її поверхні, в нижній третині правого стегна з
поширюванням на область колінного суглобу - по внутрішній їх поверхні, в
верхній та середній третині лівої голені по внутрішній їх поверхні, з
поширенням на задню її поверхню, в нижній третині лівого стегна по задній його
поверхні; численні переломи переднього та заднього півкола тазу; перелом
променевої кістки в нижній її третині; забій правої легені, крововилив в правий
купол діафрагми; крововилив в м'які тканини лобно-теменої області з правого
боку, теменно-скронево-потиличної області з лівого боку, обмежено-дифузного
характеру субарахноїдальний крововилив в проекції наружно! поверхні лівої
теменої долі, кров в шлуночковій системі головного мозку. Дані пошкодження
виникли від дії тупого (их)
предмета (ів). Характер, морфологія та локалізація виявлених ушкоджень, з
урахуванням обставин події, дозволяють вважати, що в даному випадку мала місце
автомобільна травма - зіткнення рухомого транспортного засобу з пішоходом, при
цьому в момент первинного контакту потерпіла знаходилась в вертикальному або
близькому до нього положенні тіла і була обернена правою задньобоковою частиною
тіла до автомобілю. Смерть ОСОБА_4
настала від закритої травми тазу у вигляді численних переломів кісток тазу,
що супроводжувалась внутрішньою кровотечею і розвитком масивної крововтрати.
Враховуючи весь виявлений комплекс ушкоджень, які виникли в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, в різні її фази, і те, що не виявлено ушкоджень,
які б не вписувались в механізм дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням
того факту, що смерть потерпілої настала від травми тазу - необхідно вважати,
що виявлені пошкодження у вигляді закритої травми тазу, яка є основною в
настанні смерті - мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки
для життя. Між комплексом ушкоджень, які виникли в результаті
дорожньо-транспортної пригоди і причиною настання смерті вбачається прямий
причинно-наслідковий зв'язок. Згідно аналізу токсикологічної лабораторії №3587
від 11.04.2007 року: в крові ОСОБА_4
на момент надходження на стаціонар етилового спирту не виявлено.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою
винність, у вчиненні злочину, передбаченому ст. 286 ч.2 КК України визнав
повністю, підтвердивши обставини вчиненого ним злочину, запевнив суд про
недопущення подібного, просив вибачення у потерпілого. Просить суд призначити
йому покарання не пов»язане з позбавленням волі. Частково визнає цивільний
позов потерпілого в частині стягнення з нього завданої матеріальної шкоди.
Позов в частині стягнення з нього завданої моральної шкоди не визнає.

Потерпілий ОСОБА_2, показав суду, що є чоловіком
потерпілої ОСОБА_4
Вказує на те, що він був свідком дорожньо-транспортної пригоди, в результаті
якої померла його дружина. 11.04.2007 року він провів дружину, яка повинна була
зустрітись з онукою. Він бачив з балкону, як його дружина переходила
нерегульований пішохідний перехід, а підсудний, який рухався на своєму
автомобілі скоїв на неї наїзд, в

результаті чого його дружина отримала тілесні ушкодження, від яких померла.
Просить задовольнити його цивільний позов та стягнути з підсудного 4644 грн.
завданої матеріальної шкоди та 750 000 гривень завданої моральної шкоди.

За таких обставин суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_3 в інкримінованому
йому злочині доведена повністю.Дії ОСОБА_3 повинні бути кваліфіковані за ст.
286 ч.2 КК України, тому що він вчинив дії, які виразились в порушенні правил
безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило
смерть потерпілого.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_3 у відповідності зі ст.65 КК
України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.

Пом'якшувальною обставиною згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обтяжуючих обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім того при обранні міри покарання судом також враховуються
характеристика підсудного з місця мешкання, його ставлення до вчиненого, вік
підсудного, а також те, що підсудним приймались міри для відшкодування завданої
матеріальної шкоди.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання в
межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, а саме у виді позбавлення волі, але
вважає, що його перевиховання та виправлення можливо без ізоляції від
суспільства, та вважає за доцільне призначити підсудному ОСОБА_3 основне
покарання з застосуванням ст. 75 КК України, та враховуючи наслідки вчиненого
підсудним злочину вважає за доцільне призначити додаткове покарання у виді
позбавлення права керування транспортними засобами.

Потерпілим ОСОБА_2 було заявлено цивільний позов про стягнення з підсудного
ОСОБА_3 4644 грн. завданої матеріальної шкоди та 750 000 гривень завданої моральної
шкоди. Вирішуючи питання про задоволення вимог потерпілого в частині стягнення
на його користь матеріальної шкоди суд виходить з вимог ст. 1166, 1187 ЦК
України (в редакції 2003 року), та оцінюючи надані по справі докази, вважає, що
цивільний позов з цій частині підлягає частковому задоволенню на суму 2473 грн.
85 коп., як підтверджений та доведений матеріалами справи.

Наявність в матеріалах справи квитанції про відшкодування завданої
матеріальної з боку підсудного на суму 2545 гривень не є підставою для відмови
в задоволенні цивільного позову в цій частині, враховуючи те, що зі слів
підсудного перераховані ним кошти не були отримані потерпілим. Вказане вище
також було підтверджено потерпілим ОСОБА_2, який вказав, що він не отримував
перераховані йому кошти, і отримає від підсудного кошти у разі відшкодування
йому всієї суми, в рахунок погашення завданої як матеріальної, так і моральної
шкоди.

Вирішуючи питання про стягнення на користь потерпілого ОСОБА_2 завданої
моральної шкоди суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України (в редакції 2003 року) та постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 4 "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

Враховуючи
характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, зокрема враховуючи
характер та тривалість страждань позивача, враховуючи істотність вимушених змін
у його життєвих стосунках, суд вважає, вважає за необхідне задовольнити позов
потерпілого ОСОБА_2 на суму 30000 гривень, тому що вважає, що розмір завданої моральної
шкоди позивачем завищений. Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ст. 286 ч.2 КК
України і призначити йому покарання у виді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі
з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного
покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2
(два) роки, зобов»язавши його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набуття вироком чинності залишити без
змін -підписка про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2473 (дві тисячі чотириста сімдесят
три) гривні 85 коп. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, 30000
(тридцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, а
всього стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 32473 (тридцять дві тисячі
чотириста сімдесят три) гривні 85 коп.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва протягом п"ятнадцяти діб з моменту
його проголошення.