Справа №639/2553/14-к
Провадж. № 1-кс/639/285/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2014 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000206, внесеному до ЄРДР 01.02.2014 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, офіційно непрацюючого, неодруженого, з середньо освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області старший лейтенант міліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором прокуратури Жовтневого району м. Харкова ОСОБА_3 , звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

У клопотанні слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 25 січня 2014 приблизно о 01.30 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи на перехресті вул. Даргомижського та вул. Тімірязєва м. Харкова, вступив у конфлікт з раніше йому знайомим ОСОБА_7 , в ході якого ОСОБА_4 наніс удар дерев`яною палицею в область обличчя ОСОБА_8 , після чого почав тікати.
Далі, ОСОБА_4 пробіг близько 50 метрів, а саме до приміщення кафе «Темп», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Даргомижського, 32, де був зупинений ОСОБА_7 , котрий прижав його до стіни літнього майданчика, збив його з ніг, в результаті чого ОСОБА_4 присів на пагорб зі снігу. В цей момент ОСОБА_4 відчув, що лезо розкладного ножа, котре було в правій боковій кишені, одягнутої на ньому куртки почало колоти йому ногу, тому ОСОБА_4 з метою щоб не порізати собі ногу, дістав правою рукою ніж з кишені та тримав в правій руці.
Після цього, ОСОБА_4 маючи намір спрямований на протиправне заподіяння смерті гр. ОСОБА_9 тримаючи ніж в правій руці наніс останньому один удар ножем в життєво важливу частину тіла, а саме в область грудної клітини з ліва, чим заподіяв останньому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 440-ая/14 від 11.02.2014 року проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва з локалізацією колото-різаної рани по передній пахвовій лінії, біля краю з дельтоподібною областю плеча, що ускладнилося гемопневмотораксом (скупчення повітря в плевральній порожнині, рідкої крові - 100 мл) і підшкірної емфіземою. За ступенем тяжкості це тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Однак ОСОБА_4 не довів свій злочинний умисел до кінця, з причин, не залежних від його волі, а саме його дії були припиненні особами, котрі перебували поруч в момент вищевказаного конфлікту.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, та наявні ризики, передбачені п. п. 1, 5 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши прокурора, який підтримав вимоги клопотання, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, які проти вимог клопотання заперечували та просили обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, приходжу до такого.

Судовим розглядом встановлено, що 01.02.2014 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження №0000206 за ч.1 ст. 125 КК України за фактом спричинення 25.01.2014 року, близько о 01:30 год., невстановленою особою на перехресті вул. Тімірязева та вул. Даргомижського у м. Харкові тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та ОСОБА_10 .

Постановою слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 21.02.2014 року кримінальне провадження №0000206, внесене до ЄРДР про спричинення легких тілесних ушкоджень за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, перекваліфіковано на ст. 128 КК України, тобто необережне тяжке тілесне ушкодження.

При цьому до відомостей, що містить Єдиний реєстр досудових розслідувань у кримінальному провадженні було внесено вищезазначені зміни в частині кваліфікації кримінального правопорушення та відображено в якості фабули, що 25.01.2014 року о 01:30 годин ОСОБА_4 , перебуваючи на перехресті вул. Тімірязева та вул. Даргомижського у м. Харкові, через необережність спричинив ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження.

Постановою слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 28.02.2014 року кримінальне провадження №0000206 перекваліфіковано зі ст. 128 КК України на ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідні зміни правової кваліфікації по кримінальному провадженню №0000206 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

28.02.2014 року по кримінальному провадженню №0000206 слідчим СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_12 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, та 01.03.2014 року його було оголошене та вручено ОСОБА_4 .

Разом з тим, слідчим не обґрунтовано належними та допустимими доказами висновку щодо виникнення у ОСОБА_4 умислу саме на протиправне заподіяння смерті потерпілому. Більш того, кваліфікуючи дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України як закінчений замах на вбивство, сторона обвинувачення увійшла у протиріччя з власними же висновками, викладеними в повідомленні про підозру, про те, що ОСОБА_4 не довів свій злочинний умисел до кінця, оскільки його дії були припиненні особами, котрі перебували поруч в момент відповідного конфлікту, тобто - він не вчинив всіх дій для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі (ч. 3 ст. 15 КК України).

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовувалось та не застосовується насильство у кримінальному провадженні.
Під час допиту ОСОБА_4 та проведення слідчого експерименту за його участі останній пояснив за яких обставин він міг завдати колото-різане поранення ОСОБА_11 . При цьому він вказував, що умислу на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому відповідним ножем у нього взагалі не було.

Висновки судово-медичних експертиз №440-Ая/14 від 11.02.2014 року та №684-Ая/14 від 25.02.2014 року зазначенні показання ОСОБА_4 прямо не спростовують, а в частині навпаки підтверджують.

При цьому постанова слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 28.02.2014 року, якою кримінальне провадження №0000206 перекваліфіковано зі ст. 128 КК України на ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, містить лише посилання на зазначені експертизи та показання свідків, потерпілого та підозрюваного, з яких не вбачається умислу ОСОБА_4 на заподіяння смерті ОСОБА_11 . Відповідно ж до ч. 2 ст. 17 КПК України, ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Проте, посилаючись на вказані докази, слідчий в постанові від 28.02.2014 року не надав їм оцінки та не зазначив мотивів, з яких він дійшов відповідного висновку.

Таким чином, з матеріалів досудового розслідування, копії яких було надано слідчим в обґрунтування клопотання, не вбачається обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 саме злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Водночас, з наданих слідчим матеріалів, зокрема висновків експертиз №440-Ая/14 від 11.02.2014 року та №684-Ая/14 від 25.02.2014 року, вбачається, що ОСОБА_4 було спричинено ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент їх спричинення.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до п. п. 1, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні посилались на наявність вищезазначених ризиків.

Проте, будь-яких конкретних обставин, що свідчать про те, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчим та прокурором не доведено.

При цьому, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має місце реєстрації та місце постійного проживання. За місцем проживання характеризується виключно позитивно. Проживає разом з бабусею ОСОБА_13 та молодшим братом ОСОБА_4 , працює неофіційно, фінансово допомагає родині - молодшому брату та бабусі, яка є пенсіонером, за якою він також здійснює догляд.

З пояснень підозрюваного ОСОБА_4 та слідчого ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний неофіційно працює на Хутряній фабриці вантажником позмінно вдень і вночі. Те, що ОСОБА_4 неофіційно працює підтверджується і наданою характеристикою.

Отже, обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту фактично унеможливить останнього працювати, і постановить у скрутне матеріальне становище не лише його, а і його молодшого брата та бабусю, яким, як зазначалось вище він надає фінансову допомогу, тобто фактично утримує.

Щодо посилань слідчого та прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, то дійсно, ОСОБА_4 , побоюючись відповідальності за скоєне, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Водночас, з наданих суду матеріалів не вбачається, що за період досудового розслідування даного кримінального провадження ОСОБА_4 не зявлявся за викликом до слідчого. Сам слідчий ОСОБА_6 пояснив в судовому засіданні, що ОСОБА_4 зявляється до нього за викликом навіть телефонним зв`язком. Зокрема після звернення до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу він телефоном повідомив ОСОБА_4 про дату та час судового засідання та останній самостійно прибув до суду.

За таких обставин, приходжу до висновку, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є не достатньо вагомим та великим, а тому, з урахуванням вищезазначених обставин (даних, що характеризують особу ОСОБА_4 , факт утримання ним молодшого брата та бабусі), прокурором не доведено недостатність застосування до ОСОБА_4 більш мякого запобіжного заходу, аніж домашній арешт, для запобігання вказаному ризику.

Враховуючи вищевикладене, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 є занадто суворим, а тому з урахуванням його матеріального стану, відсутності поручителів,вважаю за необхідне обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 185, 192-196 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на останнього такі обов`язки:
а) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
б) не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;
в) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, а також контактного телефону.
Дата закінчення дії ухвали - 24.05.2014 року.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області в 5-денний термін з дня її оголошення.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя (підпис) ОСОБА_14 Кісь
Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя ОСОБА_1