Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
06.03.2015 394/924/14-к
1-кп/394/25/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2015 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого-судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Злочин вчинено за наступних обставин.
15.01.2014 року обвинувачений, керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , приблизно о 14.00 год. рухаючись по автодорозі Стрий-Знам`янка на 583 км + 900 м, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням автомобіля, в результаті чого здійснив виїзд на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з автомобілем ГАЗ-3110 реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 з пасажиром в салоні ОСОБА_7 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забою черевної порожнини та обширної гематоми передньої черевної стінки, забою грудної клітки та перелому 7 ребра зліва, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, так як потягли за собою тривалий розлад здоров`я на термін більше 3 тижнів; пасажирка ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: забою грудної клітки, забою черевної стінки, перелому кісток тазу в ділянці правої суглобової впадини, перелому правої сідничної кістки зліва зі зміщенням, деформації тазового кільця, що відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, так як потягли за собою тривалий розлад здоров`я на термін більше 21 дня.
Таким чином, обвинувачений порушив вимоги п. п. 2.3 «б», 12.1, 12.6 г правил дорожнього руху України, згідно яких: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі; під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховуючи дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух зі швидкістю: г) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах не більше 90 км/год.
Обвинувачений в судовому засіданні винним себе в інкримінованому правопорушенні визнав повністю та пояснив, що 15 січня 2014 року о 14.00 год. він рухався автомобілем «Chevrolet Aveo» з м. Дніпропетровськ в сторону м. Умань. ДТП сталося приблизно на 583 км., при повороті 90 градусів він зачіпив заднім колесом обочину і машина різко виїхала на зустрічну смугу, де зіткнулась з автомобілем Волга 3110, в якій було 2 людини потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Потерпілий отримав ушкодження у вигляді ушибів, перелома ребра, потерпіла у вигляді перелома таза, ушиби, більш детально він не пам`ятає. У автомобілів Chevrolet та Волга в результаті ДТП було пошкоджено передні частини. Після ДТП він не залишив місця пригоди, його та потерпілу пізніше забрала швидка допомога.
Потім він повністю відшкодував збитки, а саме оплатив відновлення автомобіля та лікування потерпілих. Разом з тим обвинувачений надав суду заяву про застосування до нього Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин сумнівів щодо добровільності, істинності позицій сторін не має, судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вчинено необережний злочин невеликої тяжкості, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обтяжуючих вину обставин згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Особу обвинуваченого раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, а тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства з призначенням йому покарання у вигляді штрафу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього амністії та звільнення його від відбування покарання, оскільки він має на утриманні двох малолітніх дітей, вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування амністії ознайомлений.
Процесуальний прокурор в судовому засіданні орієнтував суд щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі акту амністії.
Як визначено ст. 85 КК України на підставі закону України про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання, а також засудженому може бути замінено покарання або невідбуту його частину більш м`яким покаранням.
Згідно ч. 2 ст. 86 КК України законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього закону.
Статтею 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
19.04.2014 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року. Дія Закону України «Про амністію у 2014 році» поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст. 12 даного Закону).
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п."в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Стороною обвинувачення суду надано світлокопії свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області 22 травня 2012 року, відповідно до якого батьком малолітньої ОСОБА_8 вказано обвинуваченого та серії НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області 19 листопада 2013 року, відповідно до якого батьком малолітнього ОСОБА_9 вказано обвинуваченого.
Обвинувачений на момент вчинення злочину мав і має на утриманні малолітніх дітей доньку ОСОБА_8 та сина ОСОБА_9 , на даний час не має судимості, вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України.
Кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК України він вчинив 15 січня 2014 року, тобто до дня набрання чинності (19 квітня 2014р.) Законом України «Про амністію у 2014 році».
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», судом не встановлено, амністія до нього на протязі десяти років до вчинення кримінального правопорушення не застосовувалась.
Враховуючи викладенні обставини суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія п «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 , що в подальшому протягом наступних десяти років амністія до нього не може бути застосована.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
З обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судових авто технічних експертиз в сумі 1028,58 грн.
Цивільний позов по провадженню не заявлений.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, ст. ст. 3, 9 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», п «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році», ст. ст. 370, 374 КПК України суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в сумі 3400 /три тисячі чотириста/ гривень на користь держави.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання.
Речові докази по провадженню:
· автомобіль ГАЗ 3110, державний номерний знак НОМЕР_2 , що перебуває на зберіганні ОСОБА_6 , повернути останньому;
· «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , що перебуває на зберіганні ОСОБА_4 , повернути останньому.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 1028 /одна тисяча двадцять вісім/ грн. 58 коп.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області, через Новоархангельський районний суд, протягом тридцяти діб з моменту проголошення.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, потерпілим та їх представнику направити поштою.
Головуючий: