Справа № 11- 587/2007 Головуючий у 1
інстанції : Галич A.I.
: ст. 296 ч.2 КК України Доповідач : Шахова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2007
року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах
апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого
судді Антипець В.Н.

суддів Шахової
О.Г., Білоброва В.Д.

з участю
прокурора Лисуна С. І.

адвоката ОСОБА_1

засуджених
ОСОБА_2. , ОСОБА_3

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові кримінальну справу за

апеляцією засуджених
ОСОБА_2. , ОСОБА_3 на вирок Прилуцького

міськрайонного
суду Чернігівської області від 12 червня 2007 року.

Цим вироком
: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження, уродженець м.
АДРЕСА_1, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений,
не працює, раніше не судимий,

засуджений за
ч.2 ст. 296 КК України, з застосуванням ст. 69
КК України до покарання у вигляді п"яти місяців арешту.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженець та мешканець с.
Ряшки Прилуцького району Чернігівської області, українець,
громадянин України, з середньою
освітою, не одружений, не працюючий,
в силу ст. 89 КК України не судимий,

засуджений за
ч.2 ст. 296 КК України, з застосуванням ст. 69
КК України до покарання у вигляді шести місяців арешту.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, уродженець та мешканець с.АДРЕСА_2, українець,
громадянин України, з середньою
освітою, не одружений, не працюючий,
в силу ст. 89 КК України не судимий,

засуджений за
ч.2 ст. 296 КК України, з застосуванням ст. 69
КК України до покарання у вигляді чотирьох місяців арешту.

Стягнуто
в солідарному порядку на відшкодування моральних збитків з засуджених на
користь потерпілої ОСОБА_7. 2000 грн.,
на користь потерпілого ОСОБА_5. 1000 грн., на користь потерпілої ОСОБА_6 1000 грн.

Вироком
суду ОСОБА_3, ОСОБА_2, Покидька визнано винними у тому, що 16.03.2007 року , близько 13 години, перебуваючи в стані алкогольного
сп"яніння, на автобусній
зупинці, що розташована по вул. Покровській в с. Смош Прилуцького
району, безпричинно, навмисно,
з хуліганських спонукань,
виражаючи явну неповагу до суспільства,
грубо порушуючи громадський порядок,
проявляючи особливу зухвалість, в
присутності людей, очікуючи рейсовий
автобус, стали голосно виражатись в
адресу присутніх брутальною нецензурною лайкою,
нав"язливо чіплялися до потерпілих ОСОБА_5. та ОСОБА_7., не реагуючи на зауваження сторонніх
осіб, а після прибуття рейсового
автобуса, під час посадки пасажирів, заблокували вхід до автобуса і стали
затримувати посадку пасажирів та пошкодили (деформували) номерний знак
автобуса, таким чином, тимчасово припинили нормальний рух автобуса
та порушили графік, а ОСОБА_7. не дали
змоги зайти до автобуса і вона була змушена переховуватися від порушників в
господарстві ОСОБА_8.

В
апеляції засуджений ОСОБА_2. , не
заперечуючи кваліфікації своїх дій просить вирок суду змінити, пом"якшити йому покарання, застосувавши до призначеного судом
покарання ст. 75 КК України та зменшити
розмір стягнутих з нього моральних збитків. В доповненні до апеляції він
зазначає, що збитки потерпілим він
відшкодував і просить тільки пом"якшити покарання.

В
апеляції засуджений ОСОБА_3, не
заперечуючи кваліфікації своїх дій просить вирок суду змінити, пом"якшити йому покарання, застосувавши до призначеного судом
покарання ст. 75 КК України.

В змінах
до апеляцій засуджені просять змінити вирок суду, пом"якшити їм міру покарання, застосувавши штраф.

Заслухавши
доповідача, пояснення засуджених та
адвоката ОСОБА_1 які підтримали свої апеляції та просили їх задовольнити з
вказаних в них підстав, думку
прокурора, який вважає вирок суду
законним , дослідивши матеріали справи

та
обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає,
що апеляції підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Доведенність
вини засуджених у вчиненні інкримінованого їм злочину підтверджена сукупністю
зібраних у справі доказів, які правильно
оцінені та обгрунтовано покладені судом в основу вироку, що по суті у апеляціях не заперечується.

Але, призначаючи покарання, суду необхідно було виходити з вимог ст. 65
КК України, зокрема, враховувати ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та
обставини, що пом"якшують та
обтяжують покарання. Однак, рішення суду
не в повній мірі грунтується на визначених
ст. 65 КК України засадах
призначення покарання.

Суд, враховуючи характер і ступінь небезпечності
вчиненого засудженими злочину,
пом"якшуючі та обтяжуючу покарання обставини і лише характеристики
з місць проживання , на думку колегії
суддів, недостатньо взяв до уваги дані
про особи засуджених. Призначаючи міри покарання, судом не враховувалася та не надавалася
оцінка деяким даним, що характеризують
засуджених, а саме: на а.с. 133, 134, 135 знаходяться дані, які свідчать про те, що засуджені не перебувають на обліку в
наркологічному диспансері і згідно їх характеристик з місця проживання не
зложивають спиртними напоями, це
свідчить про їх здоровий спосіб життя. На обліку в лікаря психіатра вони не
знаходяться (а.с. 129-131).

Засуджений
ОСОБА_2. навчається в Прилуцькому
СПТУ-34 (а.с. 113), з приводу цього йому надана військовим
комісаріатом відстрочка від призову для здобуття освіти (а.с. 140),
а судом взагалі ця обставина не врахована.

Засуджений
ОСОБА_4 закінчив Дігтярське СПТУ та отримав спеціальність (а.с. 114). Не врахував суд поведінки засуджених по
відношенню до потерпілих, які вибачилися
перед останніми, повністю визнали їх
позовні вимоги, думки потерпілих, які не висловлювалися про застосування
суворого покарання.

До
розгляду справи по апеляціям засудженими повністю відшкодована шкода
потерпілим.

Колегія
суддів вважає , що суд при призначенні
міри покарання, хоча і на законних
підставах застосував ст. 69 КК України
, але не мотивував чому саме засуджені
заслуговують на міру покарання, яка
передбачає ізоляцію їх від суспільства та не зазначив які дані про особу та
обставини справи вплинули на визначення розміру покарання кожного.

З вищенаведених
підстав, судова колегія і прийшла до
висновку про пом"якшення засудженим міри покарання, так як з урахуванням характеру і ступеню
небезпечності вчиненого засудженими злочину,
ступеню вини кожного в скоєнні
злочину,
пом"якшуючих та обтяжуючу
покарання обставин, всіх

вищенаведених
в ухвалі обставин відносно осіб засуджених можливе їх відбування покарання без
ізоляції від суспільства, у вигляді
громадських робіт.

Згідно ст.
365 КПК України, якщо розгляд
апеляції дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, щодо яких апеляції не надійшли, апеляційний суд зобов'язаний прийняти таке
рішення.

При
наявності підстав, передбачених ст. 367 КПК України апеляційний суд вправі
скасувати або змінити судове рішення суду першої інстанції також і відносно
осіб, які не подали апеляцію. А ч.1
п.5 ст. 367 КПК Украни передбачає
скасування або зміну вироку при невідповідності призначеного покарання тяжкості
злочину та особі засудженого.

Тому, колегія суддів прийшла до висновку про
пом"якшення міри покарання і засудженому ОСОБА_4, хоча апеляційну скаргу він не подавав, з урахуванням його особи, найменшого,
в порівнянні з іншими, ступеню
вини в скоєному злочині.

Керуючись ст.
ст. 365, 366,
367 КПК України, колегія суддів ,
-

ухвалила:

Апеляції засуджених
ОСОБА_2. , ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Вирок
Прилуцького міськрайсуду Чернігівської області від 12.06.2007 року щодо
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 -
змінити, пом"якшивши їм міру
покарання.

Призначити:
ОСОБА_2 за ст. 296 ч.2 КК України, з застосуванням ст. 69
КК України громадські роботи строком 120 годин.

ОСОБА_3 ст.
296 ч.2 КК України, з
застосуванням ст. 69 КК України громадські роботи строком 150
годин;

ОСОБА_4 за ст.
296 ч.2 КК України, з
застосуванням ст. 69 КК України громадські роботи строком 100
годин.

В іншій частині
вирок суду залишити без змін.