Дело № 523/5284/13-к
Пр. № 1-кп/523/155/13
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2013 року
Суворовський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді
Бобовського К.Ю.

при секретарі
Ситник І.П.

за участю прокурора
Данилко А.С.

представників цивільного позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду кримінальне
провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Одеси, українця, громадянина України,
не одруженого, який має на утриманні
двоє неповнолітніх дітей, тимчасово не
працюючого, раніше не судимого,
зареєстрованого та проживаючого:
АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ст.191 ч.2
КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, будучи матеріально
відповідальною особою - торговим
представником ТОВ «Укрюгторг» в
зобов'язання якого входило прийом та
передача в бухгалтерію грошових коштів
від підприємств роздрібної торгівлі,
діючи навмисно з корисливих мотивів, у
період часу з 1.08.2011року по 31.12.2011року,
більш точна дата досудовим слідством
не встановлена, зловживаючи своїм
службовим становищем, знаходячись біля
офісу ТОВ «Укрюгторг», розташованого
за адресою м. Одеса, вул. Агрономічна, 207,
отримав від представників компанії
гроші за реалізований товар, а саме:
від ФОП «ОСОБА_6» гроші у сумі 7056,44
гривень, від ФОП ОСОБА_4 гроші у сумі
47281,04 гривень; від ТОВ «Сорт» гроші у
сумі 4090,32 гривень; від ФОП ОСОБА_5 гроші
у сумі 50 000 гривень, але надалі діючи
незаконно, навмисно в касу
підприємства ТОВ «Укрюгторг» отримані
гроші від реалізації товару не вніс,
привласнив їх собі, використавши на
власні цілі, тим самим заподіяв ТОВ
«Укрюгторг» матеріальний збиток на
загальну суму 108 427,80 гривень.

Допитаний у судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_3 винним себе
визнав повністю, вказуючи, що дійсно
при вказаних обставинах - місці та часу
отримав гроші відпредставників
компанії за реалізований товар, але в
касу ТОВ «Укрюгторг» їх не вніс,
використавши на свої потреби. Не
заперечує, що при вказаних обставинах
отримував гроші від ФОП «ОСОБА_6» у сумі
7056,44 гривень, від ФОП ОСОБА_4 у сумі 47281,04
гривень; від ТОВ «Сорт» у сумі 4090,32
гривень; від ФОП ОСОБА_5 у сумі 50 000
гривень. Визнає позовні вимоги у сумі 108
427,80 гривень.

Відповідно до положень ст.349 КПК
України дослідження інших доказів в
повному обсязі не проводилось,
оскільки отримані у судовому засіданні
показання обвинуваченого повністю
відповідають фактичним обставинам
скоєного кримінального правопорушення
в обсязі зміненою підозри та докази,
які містяться у матеріалах досудового
розслідування, ніким із учасників
процесу не оспорюються.

При цьому судом з'ясовано
правильність розуміння ОСОБА_3 змісту
вказаних обставин, відсутність
сумнівів у добровільності його позицій
та роз'яснено про правові наслідки, а
саме про позбавлення права оскаржити
ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що
обвинувачений своїми діями скоїв
умисне, кримінальне правопорушення
передбачене ст. 191 ч.2 КК України та його
дії правильно кваліфіковані за
ознаками: привласнення чужого майна
шляхом зловживання службовою особою
своїм службовим становищем та його
вина повністю доказана.

При призначенні покарання
обвинуваченому суд приймає до уваги
характер та ступінь тяжкості вчиненого
кримінального правопорушення, те, що
ОСОБА_3 раніше не судимий, має на
утриманні двох неповнолітніх дітей,
постійне місце мешкання.

До обставин, що пом'якшують покарання
обвинуваченого суд відносить його щире
каяття, повне визнання своєї провини,
бажання відшкодувати збиток.

Обставини, які обтяжують покарання
обвинуваченого судом не встановлено та
не вказано досудовим слідством.

Також суд приймає до уваги ту
обставину, що під час досудового
розслідування щодо підозрюваного було
обрано заходи забезпечення
кримінального провадження у вигляді
підписки про невиїзд, яке підлягає
скасуванню після вступу вироку суду у
законну силу.

З огляду реєстру матеріалів
досудового розслідування та вивченням
обвинувального акту встановлено, що до
кримінального провадження під час
досудового розслідування речові
докази не долучалися та залучення
експертів для проведення експертиз не
здійснювалось, у зв'язку з чим
процесуальні витрати відсутні. Також
до обвинувального акту не долучались
матеріали кримінального провадження №
0000678.

На підставі викладеного, при
визначенні виду та міри покарання,
враховуючи особу обвинуваченого, який
раніше не судимий, ставлення ОСОБА_3 до
скоєного, відношення представників
цивільного позивача, які вказали про
можливість застосування міри
покарання не пов'язаного з
позбавленням волі, суд вважає, що
виправлення та перевиховання ОСОБА_3
можливо без ізоляції від суспільства
із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК
України, з позбавленням права обіймати
посади пов'язані з розпорядженням і
зберіганням матеріальних цінностей.

Позовні вимоги представників
цивільного позивача суд вважає
задовольнити частково, оскільки
матеріальні збитки підтверджуються
зміненим обвинуваченням тільки у сумі
108 427, 80 гривень, яка було визнана як
ОСОБА_3, так і представниками
цивільного позивача.

Крім того, суд вважає за необхідне
відмовити в задоволені цивільного
позову в частині стягнення з
обвинуваченого вартості проведення
судової експертизи у сумі 20 000 гривень,
оскільки проведення зазначеної
експертизи не вказано у реєстрі
матеріалів досудового розслідування
та обвинувальному акті, при цьому
висновок експерта та документи, які
підтверджують оплату за її проведення
не були долучені до обвинувального
акту, клопотання про їх дослідження від
прокурорів та представників
цивільного позивача у ході судового
засідання не надходило.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374,
394-395 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 191 ч.2 КК України,
призначив йому покарання у вигляді
трьох років позбавлення волі, з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з розпорядженням і
зберіганням матеріальних цінностей
строком на два роки.

Згідно ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_3 від відбування основного
покарання з випробуванням, встановивши
іспитовий термін - два роки.

На підставі ст. 76 п.2,3 КК України
зобов'язати ОСОБА_3

- не виїжджати за межі України на
постійне місце мешкання без дозволу
кримінальної виконавчої інспекції;

- повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ
«Укрюгторг» матеріальні збитки у сумі
108 427, 80 гривень.

Матеріали кримінального провадження
№0000678 зберігати у прокуратурі
Суворовського району м. Одеси.

Міра запобіжного заходу, обраного у
ході досудового слідства щодо ОСОБА_3 у
вигляді підписки про невиїзд, після
вступу вироку суду у законну силу,
підлягає скасуванню.

На вирок може бути подана апеляційна
скарга до суду апеляційної інстанції
через Суворовський районний суд м.
Одеси протягом тридцяти днів з дня
проголошення.

СУДДЯ: