Справа № 1-472/11
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2011 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

- головуючого-судді ОСОБА_1

- при секретарі ОСОБА_2

- за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого на ПП «Черкаси пром-екологія, оператором комп`ютерного набору проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17.07.2011 р. близько 23 год. 30 хв., знаходячись на площі навпроти палацу культури «Дружба народів», що за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 249, після конфлікту з ОСОБА_5 , у той час, коли останній лежав на асфальті, помітив, що з його кишені виглядає мобільний телефон і за раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, вважаючи, що його дії ніхто не бачить, таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав чуже майно, що належить ОСОБА_5 , а саме : мобільним телефоном „Нокіа X 2", вартістю 980 грн. з сім-картою «Діджус», вартістю 20 грн. і чохлом для телефону, вартістю 75 грн., а всього заволодів майном на загальну суму 1 075 грн. і з викраденим з місця скоєння злочину зник, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, і пояснив, що 17.07.2011 року близько 20-ї години він, перебуваючи з своїм товаришем ОСОБА_6 в розважальному закладі «Рів`єра» в м. Черкаси, випадково зустрівся з своїм знайомим на ім`я ОСОБА_7 , прізвища не знає, та приятелем ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_8 , якого знав до цього лише наглядно. Близько 23 -ї години він з ОСОБА_9 вирішили йти додому, до них приєднались і вищезазначені ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , а так як всім було по дорозі, то пішли разом. Піднявшись до центра міста Черкаси, він з товаришами пішли по тротуару бульвару Шевченка, зі сторони магазину «Кооператор». Рухались в сторону вулиці ОСОБА_10 . Коли він з друзями, близько 23 год. 30 хв. проходили ділянку площі навпроти палацу культури «Дружба народів», неподалік зупинки громадського транспорту «Площа Богдана Хмельницького» в м. Черкаси, то обходили двох невідомих їм чоловіків, які рухались повільніше. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 йшли трішки спереду, а він з ОСОБА_9 метрах в 3-х позаду них. Коли він і ОСОБА_11 проходили повз невідомих чоловіків, то один з них почав висловлюватись нецензурною лайкою в бік ОСОБА_12 , ображаючи його, на що він, розізлився та наніс невідомому удар кулаком в обличчя, від якого даний чоловік упав на асфальт. В цей момент другий невідомий чоловік стояв окремо в стороні і ніяких дій не чинив. ОСОБА_11 стояв в цей час неподалік від нього, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 трішки далі, недалеко від другого чоловіка, ніхто з присутніх до нього не наближався. Коли чоловік, якого він вдарив, упав, то він побачив, що з кишені його штанів стирчить мобільний телефон, у нього в цей момент раптово виникло бажання його викрасти і ставши таким чином, щоб ніхто з присутніх не побачив, як він викрадає телефон, миттєво його витягнув з кишені та взяв собі. Власник даного телефону в цей момент лежав та щось бурмотів і зовсім не бачив, що він викрав мобільний телефон. Його товариші та чоловік, який був з тим, що він вдарив, також не бачили, що він викрадає телефон. Коли він з ОСОБА_9 за кілька секунд відходили від даного місця, то невідомий чоловік тільки тоді почав підійматись, помітивши це він з ОСОБА_11 побігли до кафе «У Богдана», куди поділись ОСОБА_7 і ОСОБА_8 він не бачив, але їх з ним та ОСОБА_9 біля вказаного кафе вже не було. Другий чоловік залишився біля того, що він ударив. Коли він з ОСОБА_9 відбігли, то він розповів Владу, що викрав у того чоловіка мобільний телефон, це була «Нокіа Х2», червоно-чорного кольору. Він відразу вимкнув даний телефон. Коли він викрадав телефон, то телефон був у чохлі. По дорозі додому він витягнув з телефону сім-карту та викинув її і чохол, так як ці речі були йому не потрібні. Сам телефон, він віддав Владу для того, щоб уникнути відповідальності, якщо їх зупинять працівники міліції. Через кілька днів ОСОБА_13 запитав нього чи можна вищевказаний телефон віддати їхньому спільному знайомому ОСОБА_14 , на що він дав згоду. В скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.

Неповнолітній свідок ОСОБА_15 , допитаний в судовому засідання надав аналогічні пояснення.

Кримінальна справа відносно неповнолітнього ОСОБА_15 за ст. 198 КК України, закрита на підставі ст.7-3 КПК України.

Винність підсудного підтверджується як його показами даними в судовому засіданні, так і тими доказами стосовно фактичних обставин справи які були зібрані органами досудового слідства, ніким не оспорюються, їх зміст правильно зрозумілий підсудному та іншим учасникам судового розгляду, чия позиція, на думку суду, не викликає сумніву у добровільності та істинності, та розумінні того, що учасники процесу відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України, будуть позбавлені прав оспорювати ці фактичні обставини.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_4 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В якості пом`якшуючих покарання підсудного обставин суд вважає щире каяття в скоєному злочині.

Обставин, обтяжуючих покарання підсудного суд не вбачає.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, наявність пом`якшуючих відповідальність підсудного обставин, а так само той факт, що він фактично втягнув у вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_15 , який є неповнолітнім, а тому суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе лише при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі, та вважає за недостатнє призначення іншого більш м`якого покарання передбаченого санкцією статті за якою він притягується до кримінальної відповідальності. та при цьому вважає за можливе звільнити ОСОБА_16 від відбування покарання з випробувальним, шляхом застосування ст. 75 КК України. Підстав для застосування вимог ст. 69 КК України до підсудного немає.

Доля речових доказів повинна бути вирішена в порядку ст.81 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим терміном на два роки.

Зобов`язати ОСОБА_4 у відповідності до ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без органу кримінально-виконавчої служби, повідомляти його про зміну місця свого проживання та роботи, періодично з`являтися в такі органи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

Речові докази по справі телефоном „Нокіа X 2", що переданий під розписку ОСОБА_5 залишити йому за належністю.

На вирок може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду на протязі 15 діб.

Головуючий: ОСОБА_1