Справа № 1-135/2007 рік
ВИРОК

ЇМ"ЯМ УКРАЇНИ

18 грудня 2007 року
Краснокутський районний суд Харківської області

в складі
головуючого - судді - Каліберди
В.А.

при
секретарі - Пушкар
І.М.

з участю
прокурора - Пономаренко
А. С.

та захисника - ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Краснокутськ кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1
уродженця с. Циркуни Харківського
району Харківської області, українця, громадянина України, учня Краснокутського
ПАЛ, не одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у скоєнні
злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, -

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с Кірове
м. Дзержинськ Донецької області, українця, громадянина України, не працюючого,
не одруженого, освіта неповна-середня, проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше
судимого 07.08.2006 року Краснокутським районним судом Харківської області за
ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75,
104 КК України з іспитовим терміном 1 рік,

у скоєнні
злочину, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2007 року ОСОБА_2
близько 22 години,
знаходячись на території автостанції по вул. Леніна в смт. Краснокутськ
Харківської області, маючи на намір на відкрите заволодіння чужим майном,
підійшов до гр. ОСОБА_3, який в цей час сидів на лавочці. Після чого
скористався тим, що ОСОБА_3. перебував в стані алкогольного сп"яніння,
підняв його з лавочки і підтримуючи, перевів до місця знаходження туалету на
території автостанції, де відкрито заволодів його одягом та взуттям, а саме:
брюками спортивними вартістю 45
грн., гумовими сланцями вартістю 10
грн., всього на загальну суму 55
грн. Реагуючи на противоправні дії неповнолітнього ОСОБА_2., ОСОБА_3.
прохав його припинити пограбування, але останній ігноруючи вимогами ОСОБА_3
довів злочинний намір до кінця і потім з місця пригоди зник, а викраденим
розпорядився на власний розсуд. В результаті відкритого заволодіння майном
ОСОБА_3, останньому була спричинена матеріальна шкода на вищевказану суму.

2

Таким чином своїми
навмисними противоправними
діями ОСОБА_2. скоїв
відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто склад злочину передбаченого
ст. 186 ч. 1.

ОСОБА_2 27 липня 2007 року близько 22 години,
знаходячись на території автостанції по вул. Леніна в смт. Краснокутськ
Харківської області, маючи намір на грубе порушення громадського порядку, з
мотивів явної неповаги до суспільства, помітивши в цей час на лавочці ОСОБА_3,
який перебував в стані алкогольного сп"яніння, вирішивши з нього поглузувати,
та зірвавши декілька зелених груш почав кидати ними по ОСОБА_3., в зв"язку
з чим двоє невідомих дівчат, які перебували на автобусній зупинці зробили йому
зауваження, але останній продовжував кидати грушами по ОСОБА_3. Після цього
ОСОБА_2., який прийшов разом з ОСОБА_2на автобусну зупинку, підняв за руки
ОСОБА_3 та відвів до туалету. Через деякий час повернувся та тримав у руках
спортивні брюки. Крім цього ОСОБА_2. перебували в громадському місці, а саме на
автобусній зупинці, де перебували і сторонні не відому йому особи, почав кидати
в них грушами, в зв"язку з чим вони вимушені були покинути автобусну
зупинку.

Таким
чином своїми навмисними противоправними діями ОСОБА_2. скоїв умисними
противоправними діями грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної
неповаги до суспільства, що супроводжується винятковим цинізмом, тобто склад
злочину передбачений ст. 296
ч. 1.

Допитаний
в судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_2. вину свою в скоєнні злочину,
передбаченого статтею 186
ч. 1 КК
України визнав повністю та показав, що він дійсно 27 липня 2007 року близько 22 години,
знаходячись на території автостанції по вул. Леніна в смт. Краснокутськ
Харківської області, маючи на намір на відкрите заволодіння чужим майном,
підійшов до гр. ОСОБА_3, який в цей час сидів на лавочці. Після чого
скористався тим, що ОСОБА_3. перебував в стані алкогольного сп"яніння,
підняв його з лавочки і підтримуючи, перевів до місця знаходження туалету на
території автостанції, де відкрито заволодів його одягом та взуттям, а саме: брюками
спортивними вартістю 45 грн.,
гумовими сланцями вартістю 10
грн., всього на загальну суму 55
грн. На прохання ОСОБА_3 припинити пограбування не відреагував і довів
злочинний намір до кінця, а потім з місця пригоди зник, а викраденим
розпорядився на власний розсуд. В скоєному злочині щиро кається.

Крім
повного визнання своєї вини в скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України
вина підсудного ОСОБА_2. в інкримінованому йому злочині підтверджується
зібраними матеріалами по справі, дослідженими в судовому засіданні, а справу
розглянуто в порядку ст. 299 КПК України, проти чого ніхто з учасників судового
процесу не заперечував, а учасникам судового процесу роз"яснено наслідки
ст. 299 КПК України.

Дії
підсудного суд кваліфікує за ст. 186
ч.1 КК України, оскільки він здійснив таємне викрадення чужого майна.

Допитаний
в судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_2. пояснив, що 27 липня 2007 року близько 22 години він,
знаходячись на території автостанції по вул. Леніна в смт. Краснокутськ
Харківської області, маючи намір на грубе порушення громадського порядку, з
мотивів явної неповаги до суспільства, помітивши в цей час на лавочці ОСОБА_3,
який перебував в стані алкогольного сп"яніння, вирішивши з нього
поглузувати, та зірвавши декілька зелених груш почав кидати ними по ОСОБА_3., в
зв"язку з чим двоє невідомих дівчат, які перебували на автобусній зупинці
зробили йому зауваження, але він продовжував кидати грушами по ОСОБА_3. Після

3

цього ОСОБА_2.,
який прийшов разом з ОСОБА_2на автобусну зупинку, підняв за руки ОСОБА_3 та
відвів до туалету. Через деякий час повернувся та тримав у руках спортивні
брюки. Крім цього він перебуваючи в громадському місці, а саме на автобусній
зупинці, де перебували і сторонні не відомі йому особи, почав кидати в них грушами
поки вони не покинули автобусну зупинку.

Крім
повного визнання своєї вини в скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч.1 КК
України вина підсудного ОСОБА_2. в інкримінованому йому злочині підтверджується
зібраними матеріалами по справі, дослідженими в судовому засіданні, а справу
розглянуто в порядку ст. 299 КПК України, проти чого ніхто з учасників судового
процесу не заперечував, а учасникам судового процесу роз"яснено наслідки
ст. 299 КПК України.

Дії
підсудного суд кваліфікує за ст. 296
ч.1 КК України, оскільки він здійснив таємне викрадення чужого майна.

Вивченням
особистості підсудного ОСОБА_2 встановлено, що він, відповідно до ст. 55 КК України ( ред. 1960р.) не судимий, на
обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах Краснокутської ЦРЛ не перебуває,
не одружений, являється учнем Краснокутського ПАЛ, за місцем проживання
характеризується позитивно.

Обставиною,
що пом"якшує відповідальність підсудного, відповідно до ст. 66 КК України,
є його щире каяття в скоєному злочині.

Обставин,
що обтяжують відповідальність підсудного, відповідно до ст. 67 КК України не
встановлено.

Вивченням
особистості підсудного ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий 07.08.2006 року
Краснокутським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років
позбавлення волі, із застосуванням ст. 75,
104 КК України з іспитовим терміном 1
рік, за що судимість не знята та не погашена в установленому законом
порядку, не працює, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах
Краснокутської ЦРЛ не перебуває, не одружений, освіта неповна-середня, за
місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною,
що пом"якшує відповідальність підсудного, відповідно до ст. 66 КК України,
є його щире каяття в скоєному злочині.

Обставин,
що обтяжують відповідальність підсудного, відповідно до ст. 67 КК України не
встановлено.

При призначенні
покарання підсудним суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність скоєних
злочинів, дані про особи підсудних, також скоєння злочину будучи
неповнолітніми, інші обставини і вважає, що виправлення і перевиховання
підсудних можливе без реального відбування покарання з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.
Судових витрат по справі немає. Цивільний позов по справі не заявлено. Долю
речових доказів вирішити відповідно до ст. 81 ч. 5
КПК України.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК
України, суд -

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України і
призначити йому покарання у вигляді 2
(двох) років позбавлення волі.

4

Застосувавши
ст. 75, 104 КК
України - звільнити
ОСОБА_2. від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк
тривалістю 1 (один)
рік.

Відповідно
до ст. 76 КК
України - зобов'язати
ОСОБА_2. повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4
визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України і
призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 8500 (вісім тисяч
п"ятсот) гривень.

Речові
докази по справі повернути їх законному володільцю, тобто ОСОБА_3.

Міру
запобіжного заходу - підписку
про невиїзд - до
вступу вироку в законну силу залишити без зміни.

Вирок
може бути оскаржено протягом 15
діб з дня його проголошення до апеляційного суду Харківської області шляхом
подання апеляційної скарги через Краснокутський районний суд.