Справа № 1-93/08
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Любешів
10 вересня 2008 року

Любешівський
районний суд Волинської області під головуванням:

судді Гапончука
В.В.,

за участю

секретаря судового засідання Літвинчук І.М.,

прокурора Веремчук О.М.,

потерпілої ОСОБА_1,

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду в смт.Любешів кримінальну
справу про обвинувачення

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя с. Велика Глуша Любешівського
району Волинської області, громадянина України, українця, з базовою загальною
середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні троє осіб,
раніше судимого 04.02.2008 року Любешівським районним судом за ч.1 ст. 296 КК
України з призначенням покарання
у вигляді 2-х років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України
звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік,

у
вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 296 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3,
будучи засудженим Любешівським районним судом 04.02.2008 року за ч.1 ст.296 до
2 років обмеження волі, на шлях виправлення не став, а знову скоїв аналогічний
злочин. Так, підсудний ОСОБА_3 27 квітня 2008 року біля 20 год., перебуваючи на
вул. Янівка в с. Велика Глуша Любешівського р-ну, грубо порушуючи громадський
порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою
зухвалістю, безпричинно, в присутності односельчан та малолітніх дітей, із
хуліганських спонукань наніс удар топорищем від сокири в ділянку голови для
ОСОБА_1, внаслідок чого заподіяв їй легкі тілесні ушкодження, що потягнули за
собою короткотривалий розлад здоров'я до 21 дня. Крім того, під час вчинення хуліганських дій,
поряд з ОСОБА_1 знаходилась її малолітня дитина - ОСОБА_2, яка внаслідок
протиправних дій ОСОБА_3 отримала психотравму, а саме легкий посттравматичний
стресовий розлад. Вказаний психічний розлад стоїть в прямому причинному зв'язку
з психотравмою, яка мала місце
27.04.2008 року та не обумовлений іншими захворюваннями.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав частково
та вказав, що повернувшись 27.04.2008 року з сезонних робіт, він побачив, що
його дружини немає вдома. Сусіди повідомили йому, що ОСОБА_4 разом з ОСОБА_1
поїхала в м. Камінь-Каширський. На ніч дружина не повернулася додому та на
телефонні дзвінки не відповідала. Біля 17 год. наступного дня ОСОБА_4
повернулася додому в стані алкогольного сп'яніння. Коли підсудний почав
розпитувати її, де вона була, вона повідомила, що її споювала спиртними напоями
ОСОБА_1 і вони разом були в м. Камінь-Каширський. Почувши такі пояснення він дуже
розсердився, взяв сокиру та пішов до магазину з'ясовувати стосунки з ОСОБА_1,
оскільки вже неодноразово попереджав її, щоб вона не схиляла до вживання
алкогольних напоїв його дружину. На вулиці Янівка він зустрів ОСОБА_1, яка
також була в стані алкогольного сп'яніння. Підсудний почав розпитувати її, чому
вона схиляє до вживання алкогольних напоїв його дружину і з якою метою вони
їздили в м. Камінь-Каширський та не ночували вдома. ОСОБА_1 нічого не відповіла
йому. Розсердившись, він взяв руками ОСОБА_1 за комір та за волосся і почав її
штовхати. При цьому потягнув потерпілу до себе і вона впала на дорожнє
асфальтне покриття, внасідок чого пошкодила на обличчі брову. Зазначив, що
сокиру він не використовував і вона лежала поряд з ним на землі. Вказав, що в
той час на вулиці знаходились також односельчани, які допомогли госпіталізувати
ОСОБА_1 в лікарню і, що будь-яких тілесних ушкоджень для ОСОБА_1 він не наносив
та був у той день в тверезому стані.

Разом з
тим винність ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України, повністю доведена зібраними у справі
доказами, а саме матеріалами кримінальної справи, показаннями свідків та
потерпілих.

Так,
допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 розповіла, що 26.04.2008 року
вона разом з ОСОБА_4 поїхала на базар в м. Камінь-Каширський. Коли купили
необхідні речі ОСОБА_4 запропонувала зайти в будинок, де вона раніше проживала.
Там разом з незнайомими їй людьми вони почали розпивати алкогольні напої.
ОСОБА_4 сильно сп'яніла та заснула. Оскільки розбудити її не вдалося, тому
ОСОБА_1 пішла до знайомих ночувати. Вранці 27.04.2008 року вона разом зі своїми
кумами пішла до будинку, де залишилась ОСОБА_4 Коли вони прийшли, то ОСОБА_1
побачила, що ОСОБА_4 знову знаходилася в стані алкогольного сп'яніння та спала
за столом. Не чекаючи її, потерпіла пішла на зупинку та мала намір їхати
додому. Коли вона стояла на зупинці, то
до неї під'їхала ОСОБА_4 на таксі, яким вони і заїхали додому. Того ж дня біля
20 год. ОСОБА_1 йшла разом зі своєю
дочкою в магазин по вул. Янівка в с. Велика Глуша та побачила, що їм назустріч
іде ОСОБА_3 з сокирою в руках. Підійшовши до неї, він сказав: „Я тебе
попереджав” і, замахнувшись, вдарив її топорищем сокири по голові. Від даного
удару вона впала на асфальтне покриття дороги та втратила свідомість.

Потерпіла
ОСОБА_2 пояснила, що 27 квітня 2008 року біля 20-ої години вона разом із своєю
мамою ОСОБА_1 пішли в центр села Велика Глуша з метою купити морозива. По
дорозі до них підійшов ОСОБА_3 в руках якого була сокира. Коли підсудний
наблизився до них, то топорищем сокири вдарив ОСОБА_1 по голові. Від удару її
мама впала на дорогу, а вона перелякавшись почала плакати та побігла до своєї
прабаби ОСОБА_5 Після цієї події ОСОБА_2 була сильно перелякана та неспокійно
спала.

Свідок
ОСОБА_4 в судовому засіданні розповіла, що 26 квітня 2008 року до неї додому
прийшла односельчанка ОСОБА_1 та просила гроші. ОСОБА_4 відмовилась давати їй
гроші і сказала, що на наступний день вони поїдуть в м. Камінь- Каширський та
придбають для її дітей одяг. Маршрутним транспортом вони заїхали в м.
Камінь-Каширський, де на ринку купили речі для дітей. Також в той день вони
заходили в заклади громадського харчування, де харчувалися та вживали
алкогольні напої. Пізніше з примусу ОСОБА_1 вони пішли додому до кума
потерпілої, де разом знову вживали алкогольні напої. Також з примусу потерпілої
ОСОБА_4 була змушена ночувати в будинку знайомого ОСОБА_1 та на наступний день
вживати алкогольні напої. В другій половині дня на таксі разом з потерпілою
вони поїхали в с. Велика Глуша. Коли ОСОБА_4 прийшла додому, то в будинку
знаходився її чоловік ОСОБА_3, який дивився телевізор. Дочка свідка щось
сказала ОСОБА_3 на вухо і він вийшов на вулицю. На наступний день ОСОБА_4
дізналася, що ОСОБА_1 знаходиться в лікарні.

Свідок
ОСОБА_6 пояснив, що 27 квітня 2008 року до нього на мобільний телефон
зателефонував ОСОБА_3, який повідомив, що він знаходиться в с. Велика Глуша на
вул. Янівка і біля нього на дорозі лежить односельчанка ОСОБА_1 Підсудний
повідомив, що вона мабуть нетвереза і ОСОБА_6 порадив йому йти додому. Про те,
що ОСОБА_3 вдарив її топорищем від сокири свідок дізнався від ОСОБА_1

В
судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розповіли, що 27 квітня 2008 року
біля 20-ої години вони знаходилися на вулиці Янівка села Велика Глуша і бачили,
як по дорозі йшов ОСОБА_3 із сокирою в руках. Підсудний пройшов позаду них і
вони почули звук дзвінкого удару. Коли свідки повернулися, то побачили, що
ОСОБА_3 взяв руками ОСОБА_1 за одяг та волосся та потягнув її на себе.
Внаслідок цього потерпіла без свідомості впала на асфальтне покриття дороги і з
голови в неї текла кров. Після цього ОСОБА_3 присів біля ОСОБА_1, приставив
лезо сокири до її шиї та почав щось говорити. Присутні на вулиці люди почали
кричати, щоб підсудний не чіпав потерпілу, а ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_3 з
метою заспокоїти його та надати допомогу ОСОБА_1 Але підсудний обізвав ОСОБА_9
нецензурними словами та махнув в його бік сокирою, наказавши близько не
підходити. Присутні люди перелякалися, а діти почали плакати. Приблизно через
10 хвилин до ОСОБА_3 підійшла сусідка ОСОБА_10, яка заспокоювала його після
чого він відійшов в сторону. Люди зупинили автомобіль та завезли ОСОБА_1 в
лікарню с. Велика Глуша.

Свідки
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дали пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_7 та ОСОБА_8
крім того додавши, що особисто бачили, як ОСОБА_3 наніс удар топорищем від
сокири по голові ОСОБА_1 та взявши її за одяг та волосся кинув на асфальтне
покриття дороги. В результаті таких дій підсудного потерпіла втратила
свідомість і в неї почалася кровотеча в ділянці голови, а її малолітня дочка
ОСОБА_2 перелякалася та почала плакати.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_11 розповіла, що 27 квітня 2008 року біля 20-ої
години вона виходила з власного будинку, коли до неї підбігла дочка її онуки ОСОБА_2,
яка була налякана та заікалася. Дещо заспокоївшись ОСОБА_2 розповіла, що
ОСОБА_3 зарубав сокирою її матір і вона лежить на вулиці села в крові. Коли
свідок вийшла на вулицю, то побачила, що на асфальті без свідомості лежала
ОСОБА_1 і з голови в неї текла кров. ОСОБА_3, погрожуючи сокирою, не дозволяв
людям близько підійти та надати допомогу потерпілій. Після цієї події правнука
ОСОБА_2 неспокійно спала та була більш збудженою і боязкою.

Свідок
ОСОБА_12 пояснив, що 27 квітня 2008 року він бачив, як на дорозі лежала без
свідомості ОСОБА_1 з кровотечією в ділянці голови, а біля неї зібралися люди.
Поряд стояв ОСОБА_3, який розмовляв по мобільному телефону, і лежала сокира.
Свідок поміряв в потерпілої пульс, та, переконавшись, що вона жива почав зупиняти
автомобілі. Пізніше ОСОБА_1 була завезена в лікарню для надання медичної
допомоги.

Як
вбачається з рапорту оперативного чергового Любешівського РВ УМВС України,
27.04.2008 року о 20 год. 50 хв. від дільничного інспектора міліції ОСОБА_6
надійшло повідомлення про те, що 27.04.2008 року біля 20 год. на вул. Янівка в
с. Велика Глуша Любешівського району ОСОБА_3 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_1
(а.с. 4).

Відповідно
до заяви ОСОБА_1 від 27.04.2008 року 27.04.2008 року на вул. Янівка в с. Велика
Глуша Любешівського району ОСОБА_3 наніс їй тілесні ушкодження. (а.с. 5).

Згідно
висновку експерта №177 від 13.05.2008 року Камінь-Каширського міжрайвідділення
Бюро СМЕ у громадянки ОСОБА_1 виявлено слідуючі тілесні ушкодження: крововилив,
рана і зсадина в ділянці голови, зсадина в ділянці верхньої лівої кінцівки,
крововилив в ділянці лівої нижньої кінцівки, які виникли при контакті з тупими
твердими предметами, давністю утворення можуть відповідати строку вказаному
вище (27.04.2008 року), по ступені тяжкості кожне окремо з врахуванням даних,
які мають місце на даний час відносяться: зсадини та крововиливи до категорії
легких тілесних ушкоджень, рана до категорії легких, що потягнули за собою
короткотривалий розлад здоров'я до 21 дня. (а.с. 33).

Як
вбачається з акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 298, у зв'язку
з психотравмою, отриманою 27.04.2008 року у ОСОБА_2 розвинувся легкий
посттравматичний стресовий розлад на що вказують розлади сну; поведінка,
направлена на уникнення можливого контакту з кривдником; дратівливість; страх;
зниження успішності. Вказаний психічний розлад стоїть у прямому причинному зв'язку з
психотравмо, яка мала місце 27.04.2008 року, він не обумовлений іншими
захворюваннями. (а.с. 62-63).

В
судовому засіданні також були оглянуті речові докази по даній кримінальній
справі, а саме сокира та медична карта на ім'я ОСОБА_2. Згідно записів в медичній карті 16.05.2008
року потерпіла проходила медичний огляд в лікаря невропатолога. Записані скарги
на головні болі, поганий сон, підвищену дратівливість та встановлений діагноз:
астено-невротичний розлад.

Таким
чином, суд повно, всесторонньо, об'єктивно аналізуючи зібрані по справі та
дослідженні в ході судового розгляду справи докази, приходить до висновку про
доведеність вини підсудного, як особи, яка раніше судима за вчинення
хуліганства, у тому, що він 27 квітня 2008 року біля 20 год., перебуваючи на
вул. Янівка в с. Велика Глуша Любешівського р-ну, грубо порушуючи громадський
порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою
зухвалістю наніс удар топорищем від сокири в ділянку голови для ОСОБА_1,
внаслідок чого заподіяв їй легкі тілесні ушкодження, що потягнули за собою
короткотривалий розлад здоров'я до 21 дня.

Дії
ОСОБА_3 на досудовому слідстві кваліфіковано вірно. Вони повністю підпадають під ознаки злочину, передбаченого
ч.3 ст.296 КК України.

Показання
підсудного ОСОБА_3 про те, що він не наносив удар топорищем від сокири в
ділянку голови для ОСОБА_1 спростовуються показаннями потерпілих, свідків
ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_12 та іншими, дослідженими в
судовому засіданні доказами. Невизнання своєї вини ОСОБА_3 у вчиненні
інкримінованих йому дій в повному обсязі, є способом зменшити свою
відповідальність за вчинений злочин в той час, коли вона встановлена і доведена
зібраними доказами у справі, показаннями свідків та потерпілих.

Обставин,
що пом'якшуть чи обтяжують покарання підсудного суд не вбачає.

Враховуючи
обставини справи та їх наслідки, особу підсудного, який по місцю проживання
характеризується посередньо, має на утриманні троє осіб, раніше судимий, суд
вважає, що для підсудного слід обрати міру покарання, пов'язану із його
ізоляцією від суспільства та визначити її з врахуванням вищевказаних обставин.

Оскільки
ОСОБА_3 раніше судимий 04.02.2008 року Любешівським районним судом за ч.1
ст.296 КК України терміном на 2 роки обмеження волі з іспитовим строком на 1
рік вчинив злочин протягом іспитового строку, суд вважає за необхідне до
покарання призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуте покарання
за вироком Любешівського районного суду від 04.02.2008 року у виді двох років
обмеження волі, перевівши відповідно до ч.1 ст. 72 КК України покарання у виді
двох років обмеження волі в більш
суворий вид покарання - 1 рік позбавлення волі, з розрахунку, що одному дню
позбавлення волі відповідають два дні
обмеження волі, і остаточне покарання визначити за сукупністю вироків.

Цивільний
позов по справі не заявлявся.

Судові
витрати по справі в сумі 765,24 гривень за проведення судово-дактилоскопічної
та судово-психіатричної експертиз стягнути з підсудного в користь держави.

Речові
докази по справі, а саме сокиру знищити, амбулаторну карту ОСОБА_2 повернути
опікуну малолітньої потерпілої - ОСОБА_1

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати
винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 Кримінального кодексу України,
призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На
підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково
приєднати невідбуте покарання за вироком Любешівського районного суду від
04.02.2008 року у виді двох років обмеження волі, перевівши відповідно до ч.1
ст.72 КК України покарання у виді двох років обмеження волі в більш суворий вид
покарання - 1 рік позбавлення волі, з розрахунку, що одному дню позбавлення
волі відповідають два дні обмеження
волі, і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді
позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Міру
запобіжного заходу на час вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_3
змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою, взявши його під варту із
зали суду.

Строк
відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту взяття його під варту - з 10
вересня 2008 року.

Судові витрати по справі в сумі 765,24 гривень за
проведення судово-дактилоскопічної та судово-психіатричної експертиз стягнути з
ОСОБА_3 в користь держави.

Речові
докази по справі, а саме сокиру знищити, амбулаторну карту ОСОБА_2 повернути
ОСОБА_1

Цивільний
позов по справі не заявлявся.

На
вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області через
Любешівський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення,
а засудженому, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому
копії вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ Гапончук В.В.

З
оригіналом вірно.

СУДДЯ ЛЮБЕШІВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ
В.В. ГАПОНЧУК