Справа № 362/4995/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/73/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 13.01.2015

УХВАЛА
Іменем України
13 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
при секретарі ОСОБА_6 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 26.11.2007 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 24.02.2010 р. на підставі постанови Богунівського районного суду м. Житомира 16.02.2010 р. на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково з іспитовим строком 1 рік 5 місяців 10 днів,-
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В С Т А Н О В И Л А:
вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України і призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Цим же вироком стягнуто з обвинуваченого на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 10265,35 гривень та 2000,00 гривень - моральної шкоди, на користь ОСОБА_12 - матеріальну шкоду в розмірі 4900,00 гривень та моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень.
Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

У апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_8 не заперечуючи правильність кваліфікації дій його підзахисного, вважає призначене судом покарання несправедливим і таким, що не відповідає ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок своєї суворості. Просить вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року року щодо його підзахисного змінити та призначити покарання за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, а врешті вирок залишити без змін.
Свої вимоги обґрунтовує доводами про те, що суд першої інстанції повинен зясувати дані про особу обвинуваченого, а саме: дослідити його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину в побуті та за місцем роботи чи навчання, його минуле, дані про сім`ю (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку, стан їх здоров`я, матеріальний стан сім`ї) тощо. Зазначає, що призначаючи покарання ОСОБА_9 суд неповною мірою врахував всі обставини, які пом`якшують покарання, оскільки не врахував, що його підзахисний за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває; ОСОБА_9 з самого початку досудового слідства та під час розгляду провадження в суді вину свою визнав повністю, щиросердечно розкаявся, а отже надав критичну оцінку своєї злочинної поведінки і готовність нести кримінальну відповідальність, зробив для себе певні висновки, обіцяючи в подальшому вести добропорядний спосіб життя, активно допомагав слідчим органам встановити істину по справі, даючи правдиві послідовні покази протягом всього досудового та судового слідства, про що було вказано і прокурором під час судових дебатів в суді першої інстанції, жодних доказів намагання обвинуваченого уникнути відповідальності чи ввести в оману слідство та суд матеріали провадження не містять; є молодою людиною, неофіційно одружений, має реальні плани для подальшого сімейного життя. Крім вищезазначеного, звертає увагу, що ОСОБА_9 визнав повністю заявлені цивільні позови, попросив вибачення та примирився з потерпілими і вони не наполягали на позбавленні його волі.
Обвинувачений у апеляційній скарзі також вважає призначене покарання суворим та просить призначене йому покарання пом`якшити шляхом застосування до нього ст. ст. 75-76 КК України.

Зазначає, що обираючи міру покарання, судом не враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, обставини, що пом`якшують покарання.

На вказані апеляційні скарги свої заперечення надав потерпілий ОСОБА_10 . Вважає, що призначене судом покарання є справедливим та достатнім для обвинуваченого та просить вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року залишити без змін. Зазначає, що крадіжки, вчиненні обвинуваченим були системними, вкрадене ОСОБА_9 у потерпілого золото не було повернуто та останній не просив вибачення, не йшов на примирення.

За вироком суду, восени 2013 року ОСОБА_9 маючи намір на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, та реалізуючи свій злочинний намір, проник на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_11 . Після чого за допомогою викрутки пошкодив металопластикове вікно, проник до середини будинку, звідки таємно викрав відеокамеру марки «Sony NDR СХ 110Е Black» вартістю 2988.90 грн. з карткою пам`яті марки Team SDHC32 GB ClasslO вартістю 315.90 грн., зовнішнього жорсткого диску марки «Transcend Store Jet 500 TS 500 GSJ25D2» вартістю 464,55 грн. та цифрового фотоапарату марки «Canon NEOS 1100D» вартістю 6500 грн.
У подальшому ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим потерпілій ОСОБА_11 завдав матеріальної шкоди на загальну суму 10269,35 гривень.
Крім того, встановлено, що в період з 13.10.2013 року по 19.10.2013 року ОСОБА_9 маючи намір на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло та у приміщення, та реалізуючи свій злочинний намір, проник на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_12 . Після чого за допомогою викрутки пошкодив металопластикове вікно, проник до середини будинку, звідки таємно викрав телевізор марки «Saturn» вартістю 1900 гривень. Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, за допомогою ключів, які знайшов у будинку, відчинив навісний замок гаражного приміщення, після чого проник до середини приміщення, звідки таємно викрав електролобзик вартістю 700 гривень, перфоратор марки «Bosh» вартістю 3200 гривень та набір інструментів вартістю 100 гривень.
У подальшому ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим потерпілому ОСОБА_12 завдав матеріальної шкоди на загальну суму 6800 гривень.
Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, в період з 06.03.2014 року по 10.03.2014 року (точного часу не встановлено), ОСОБА_9 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи свій злочинний намір, проник через паркан на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, шляхом пошкодження вікна проник в середину будинку, звідки таємно викрав ноутбук марки «HP», золотий перстень з янтарем, золотий кулон з янтарем, золоту чоловічу обручку, золоту жіночу обручку, дві жіночі каблучки, золотий чоловічий перстень та золотий дитячий ланцюжок на загальну суму 15 000 гривень.
У подальшому ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим потерпілому ОСОБА_10 завдав матеріальної шкоди на загальну суму 15 000 гривень.
Засухавши суддю доповідача, доводи апелянтів, які підтримали вимоги апеляційних скарг, думку прокурора та потерпілого, які заперечили проти вимог апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у таємному викраденні чужого майна, поєднаний з проникненням у житло та у приміщення, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на зібраних у справі доказах, які всебічно, повно та об`єктивно перевірені в судовому засіданні і яким суд дав належну юридичну оцінку.

Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується сукупністю доказів по справі, зокрема показами самого обвинуваченого, який свою вину та заявлені цивільні позови визнав повністю; показами потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; протоколом огляду місця події від 31.08.2014 року домоволодіння ОСОБА_11 (а.с. 41) та ілюстративною таблицею до вказаного протоколу; протоколом огляду слідчим предмету від 05.10.2014 року, а саме: телевізора «Сатурн» (а.с.46); протоколом огляду місця події та ілюстративною таблицею до нього від 10.03.2014 року домоволодіння ОСОБА_10 (а.с. 48-52); інформаційним відомостями ломбарду «Скарбниця» щодо кількості речей зданих ОСОБА_9 до ломбарду, (а.с. 59-64); протоколом проведення слідчого експерименту та ілюстративною таблицею до протоколу від 15.10. 2014 року за фактом крадіжки у потерпілого ОСОБА_12 (а.с.69-79); протоколом проведення слідчого експерименту та ілюстративної таблиці до протоколу від 15.10. 2014 року за фактом крадіжки у потерпілого ОСОБА_10 (а.с.80-90); протоколом проведення слідчого експерименту та ілюстративною таблицею до протоколу від 17.10.2014 року за фактом крадіжки у потерпілої ОСОБА_11 (а.с.91 -100).
Колегія суддів вважає, що з огляду на наведене, судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності. а сукупності доказів з достатності та взаємозв`язку.
Доводи апеляційних скарг потерпілого та його захисника в частині несправедливості призначеного покарання та такого, що не відповідає ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок своєї суворості є необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам справи, оскільки, як вбачається з вироку суду першої інстанції, судом враховано те, що злочин, вчинений ОСОБА_9 є тяжким, обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується за місцем проживання позитивно. Крім того, судом враховано пом`якшувальну обставину щире каяття, та обтяжуючу - рецидив злочинів.

Колегія суддів вважає, що призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також, що відсутні підстави для застосування положень ст. 69 та ст. 75 КК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом першої інстанції вироку щодо ОСОБА_9 .. Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника є безпідставними.

Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам, передбачених ст. ст. 370, 374 КПК України.

Істотних порушень кримінально процесуального закону під час судового розгляду кримінального провадження, які потягли б за собою зміну чи скасування вироку суду колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року щодо ОСОБА_9 , яким його визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України без змін.

Головуючий

Судді

З оригіналом згідно: / підпис/

Головуючий ОСОБА_3