Справа № 214/9058/14-к
1-кп/214/91/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0005000 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, раніше судимого:
1) 17.01.2005 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
2) 12.04.2005 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.307 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
3) 29.06.2010 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
4) 05.05.2014 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 УКК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на один рік;
який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , повторно, 17 жовтня 2014 року близько 13.30 год., знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном та звернення його на власну користь, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою раніше знайомого йому ОСОБА_6 , ввівши останнього в оману відносно своїх дійсних намірів, під приводом взяти в борг у останнього грошові кошти в сумі 100 гривень, що знаходились на пенсійній карті № НОМЕР_1 ПАТ КБ «ПриватБанк», яка належить потерпілому, попросив у останнього належну йому пенсійну карту № НОМЕР_1 ПАТ КБ «ПриватБанк», на якій знаходились грошові кошти в сумі 137 198,18 гривень. ОСОБА_6 , будучи впевненим у доброчесних намірах ОСОБА_5 , передав останньому належну йому пенсійну карту № НОМЕР_1 ПАТ КБ «ПриватБанк» на якій знаходились грошові кошти в сумі 137 198,18 гривень, при цьому повідомивши пін-код, з метою зняття останнім грошових коштів у сумі 100 гривень. У свою чергу ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір, за допомогою пенсійної карти № НОМЕР_1 ПАТ КБ «ПриватБанк», що належить ОСОБА_6 , використав не 100 гривень, згідно усної домовленості з останнім, а грошові кошти в сумі 57 091 гривень, обернувши їх на свою користь і розпорядившись ними на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 , зловживаючи довірою ОСОБА_6 , заволодів належними йому грошовими коштами в сумі 57 091 гривень, заподіявши останньому майновий збиток на вищевказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України за ознакою: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, що 17 жовтня 2014 року, приблизно о 12-00 годині, він разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 , підійшли до столика біля будинку АДРЕСА_2 де спілкувалися та випивали горілку. Потім він попросив у потерпілого ОСОБА_6 , щоб останній позичив йому кошти в сумі 100 грн., але останній відповів, що у нього з собою лише карта «Приватбанку». Потерпілий дав йому картку «Приватбанку» та сказав пін-код від неї. Він пішов і зняв кошти з вищезазначеної картки «Приватбанку», але не сто гривень, як домовлявся, а по частинам зняв 16 тис. грн.. Крім того з вищезазначеної картки «Приватбанку» він протягом двох діб купував товари. Всього він використав майже 58 тисяч гривень належних потерпілому. Картку «Приватбанку» належну потерпілому він повернув 19 жовтня 2014 року в Саксаганському РВ. Розкаюється у скоєному та просить суворо його не карати

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому визначаються щиросердне каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до ст.69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.66 КК України а саме щиросердного каяття і добровільного часткового відшкодування завданого збитку, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку, передбаченого відповідною санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_5 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2 а.с. 94).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховую ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони (Т. 2 а.с. 82), раніше судимий (Т. 2 а.с. 85-86, 89-90), на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (Т. 2 а.а.с. 92, 94).

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності, з урахуванням положень ст.69-1 КК України, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Крім того, при визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає, необхідним застосувати ч. 1 ст. 71 КК України та до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Першотравневого міського суду Дніпропетровської області від 05.05.2014 року, призначивши остаточно покарання за сукупністю вироків.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Першотравневого міського суду Дніпропетровської області від 05.05.2014 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років 01 (одного) місяця позбавлення волі та відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної чинності.
Речові докази планшет марки «Леново» в корпусі білого кольору серійний номер 33412, чохол під планшет рожевого кольору та кільце з жовтого металу 585 проби, які зберігаються у ОСОБА_7 залишити у розпорядженні останньої, дозволивши використовувати та розпоряджатися ними на власний розсуд (Т. 2 а.с. 24).

Речові докази каблучка золота з жовтого металу 585 проби з трьома камінцями білого кольору, ланцюжок золотий з жовтого металу 585 проби плетіння Бісмарк, довжиною 40 см., кулон золотий з жовтого металу 585 проби з камінням білого та чорного кольору, ноутбук марки «ДЕЛЛ» в корпусі чорного кольору «АТЕХ», сумка з під ноутбуку, чорного кольору тканева «Кронін», документи на ноутбук, карта пам`яті «Кінгстон», планшет марки «Леново» в корпусі чорного кольору модель 60041, коробка з під планшету білого кольору, які знаходяться у потерпілого ОСОБА_6 - залишити у розпорядженні останнього, дозволивши використовувати та розпоряджатися ними на власний розсуд (Т. 2 а.с. 28, 33).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1