Справа
№1-66 /2007 p.
Вирок Іменем
України

8 травня
2007 року

Буринський районний суд Сумської області:

в складі головуючого судді Міщенко В.М.

при секретарі: Ключник
О.М.

за участю
прокурора Бокатової С.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Буринь справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженки та мешканки села Успенка Буринського району Сумської області, українки, гр. України, освіта
не повна середня, заміжня, тимчасово
не працюючої, раніше не судимої

в скоєнні злочину ,передбаченого ст.296 ч.1
КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженка та мешканка села Успенка Буринського району Сумської
області, раніше не судима, 5 серпня 2006 року, близько 13 години, знаходячись на вулиці 40
років Перемоги села Успенка Буринського району, безпричинно, з хуліганських
спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, підійшла до ОСОБА_2, 1930
року народження, мешканки цього ж
села та без всяких на те причин, скориставшись безпомічністю останньої як особи похилого віку, нанесла
один удар обома кулаками рук в область
грудей ОСОБА_2, від чого остання впала на землю, а ОСОБА_1, не зупинившись
на вчиненому та продовжуючи свої хуліганські дії, продовжила наносити удари кулаками та ногою по всім частинам тіла ОСОБА_2,
доки вона знаходилась на землі. В результаті побиття, ОСОБА_2 були спричинені
тілесні ушкодження у вигляді: синця лівої біля орбітальної області, синця
спинки носа, лівої скулової кістки та лівої щоки, правої щоки, нижньої щелепи зправа, правого передпліччя, які
відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Будучи допитаною в судовому засіданні ОСОБА_1 свою
вину у скоєні злочину передбаченого ч.1
ст.296 України не визнала та
пояснила, що 5 серпня
2006 року
вона йшла на присадибну ділянку її колишнього господарства, де вона раніше
мешкала. Коли вона проходила повз подвір'я
своєї сусідки ОСОБА_3., то побачила, що біля господарства ОСОБА_3. стоять розмовляють ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 Коли ОСОБА_1 проходила
поряд, ОСОБА_2 несподівано почала виказувати претензії з приводу стосунків між ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_2 - ОСОБА_3. ОСОБА_1 нічого на це не відповіла, а ОСОБА_2 замахнулась
на ОСОБА_1 дерев'яною
палицею, яку тримала в руках. ОСОБА_1
ухилилась від палиці та пішла собі
геть. ОСОБА_2 вона не чіпала взагалі, тим більше
не била і не ображала. Чи падала ОСОБА_2 сама вона також не бачила, але як сусідка знає, що ОСОБА_2
часто падає сама через свій похилий
вік, тому й ходить з палицею. Чи були на вулиці в той час ще хтось крім ОСОБА_4.
та ОСОБА_2, вона не
пам'ятає.

Свідчення підсудної ОСОБА_1, дані нею в судовому засіданні та на досудовому
слідстві повністю спростовуються і її вина в повному обсязі пред'явленого їй
обвинувачення доводиться іншими матеріалами кримінальної справи.

Будучи допитана в судовому засіданні потерпіла
ОСОБА_2, пояснила, що 5 серпня
2006 року
вона знаходилась близько 13 години
біля господарства своєї доньки ОСОБА_3.
разом з ОСОБА_4. Через деякий час до них підійшла ОСОБА_1
і без всяких на те причин нанесла один удар обома кулаками рук
в область грудей ОСОБА_2, від
чого остання впала, а ОСОБА_1, не
зупинившись на вчиненому та продовжуючи свої хуліганські дії, продовжила
наносити удари кулаками та ногою по всім частинам тіла ОСОБА_2, доки вона знаходилась на землі. Потім підбігла
до них ОСОБА_5 забрала ОСОБА_1
і відвела в сторону, а ОСОБА_2 забрала додому її онука -
ОСОБА_6

Потерпіла ОСОБА_2, відмовилась від своїх позовних вимог,
але просить призначити

підсудній міру покарання у відповідності до Закону

Свідок ОСОБА_6, пояснила, що 5 серпня 2006
року вона знаходилась
в своєї бабусі - ОСОБА_2
в с. Успенка. Близько
13 години
до бабусі прийшла ОСОБА_4 і вони
разом вийшли з подвір'я на вулицю, через деякий час вона також вийшла на вулицю, бабуся та ОСОБА_4 стояли вже біля двору
ОСОБА_3. Потім з свого двору вийшла
ОСОБА_1 і
пішла в напрямку де стояла її бабуся та ОСОБА_4, підійшовши до них ОСОБА_1
без всяких на те причин відразу
вдарила її бабусю - ОСОБА_2
після удару бабуся впала, але ОСОБА_1
не зупинившись на вчиненому продовжувала
наносити бабусі удари кулаками та
ногою по всім частинам тіла та виражатись нецензурними словами. Потім ОСОБА_6 підбігла до бабусі та відборонила
від ОСОБА_1 і
забрала ОСОБА_2 додому, а
ОСОБА_1 забрала ОСОБА_5 та відвела до дому.

Свідок ОСОБА_4, показала, що 5 серпня 2006 року вона близько 13.00 год. стояла біля господарства ОСОБА_3. та розмовляла зі
своєю сусідкою ОСОБА_2 цей час до них
підійшла ОСОБА_1 та
стала лаяти нецензурною лайкою ОСОБА_2 з приводу того, що іі донька - ОСОБА_3. веде аморальний спосіб життя, а потім замахнулась на ОСОБА_2 та намагалась вдарити її.
ОСОБА_2 від удару ухилилась та впала
від цього на землю. ОСОБА_1 продовжувала
лаяти нецензурною лайкою ОСОБА_2.
В цей час до них підійшла онука ОСОБА_2 - ОСОБА_6 та забрала бабусю додому.

Раніше ОСОБА_4 7.08 2006 року
в своєму поясненні на ім'я начальника Буринського РВ УМВС дала свідчення , що ОСОБА_1 05.08.2006 року дійсно безпричинно нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_2, виражаючись ,при цьому
нецензурною лайкою.Дані
свідчення,
на думку суду,
є достовірними, які знаходяться у
відповідності з іншими доказами по
справі, а часткову зміну свідчень ОСОБА_4. суд розцінює як її небажання портити відносини з сусідами.

ОСОБА_7, показала
що 5 серпня
2006 року
вона була на роботі з 12.00 год. до 15.00 год. Про те, що ОСОБА_1 побила ОСОБА_2 їй стало відомо від односельців, сама вона цього не бачила. Стосунки між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 зажди були доброзичливі.

ОСОБА_8суду
показав , що
5 серпня
2006 року
в обідню перерву до нього в будинок приходила ОСОБА_2 з метою подзвонити в
міліцію, так як її побила ОСОБА_1 На обличчі ОСОБА_2 він бачив тілесні ушкодження ,
які не так давно були отримані, поскільки перед цим він ушкоджень на потерпілій не
бачив.

необхідність одночасно з виплатою заробітної плати сплачувати і прибутковий
податок з громадян, а з 1 січня
2004 року
податок з доходів фізичних осіб, але готівкові кошти, які надходили до каси підприємства були мізерними і
використовувались в основному на господарські
потреби підприємства : плата
за енергоносії, погашення банківського кредиту, придбання паливно-мастильних матеріалів, запчастин до
техніки. Без проплати цих
нагальних потреб підприємство
взагалі припинило б свою діяльність. Від сплати прибуткового податку вона не ухилялась, податок бухгалтером
нараховувався, але вона сподівався
сплатити його з коштів, отриманих від реалізації врожаю. Але в подальшому через скрутне матеріальне становище підприємства
було накладено арешт на всі банківські рахунки і сплатити податки можливості не було, а заборгованість з
заробітної плати як і раніше
погашали в натуральній формі. Також підприємство на виконання рішення господарського суду гасило заборгованість до
Пенсійного фонду та Фонду зайнятості. З таких же причин не сплачувався і податок на додану вартість протягом 2005-2006
років. При цьому пояснила, що умислу на несплату податків у неї не було.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_9 скоїла злочин
, передбачений
ст.367 ч.2 КК України - службова
недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх
службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло шкоду охоронюваним законом державним
інтересам, кваліфікуючою ознакою якого є спричинення тяжких
наслідків

При призначенні покарання для підсудної суд враховує характер і ступінь
суспільної небезпеки скоєного, особу винної.

ОСОБА_9 розкаялася у скоєному, позитивно
характеризується, знаходиться на обліку в Слобідській лікарні з діагнозом :
гіпертонічна хвороба 2
ступеню. Вказані обставини, суд визнає такими, що пом'якшують відповідальність
підсудної та дають можливість при призначенні
покарання застосувати положення ст.. 69 КК України і призначити їй покарання більш м'якого, ніж передбачено законом.

Обставин, що обтяжують
відповідальність підсудної, судом не встановлено.

Цивільні позови по справі не заявлялись, судових витрат не має, вилучені
речові докази( бухгалтерські документи) знаходяться при справі.

Керуючись ст.. 321-324 КПК
України, суд

Засудив:

ОСОБА_9визнати винною в скоєнні
злочину, передбаченого
ст..367 ч.2,
КК України та призначити їй покарання, з застосуванням ст.. 69 КК України в виді штрафу в сумі 510
(п'ятсот десять) гривень на користь
держави з позбавленням права на один рік обіймати посади на підприємствах,
установах чи організаціях , незалежно від форм власності, пов'язані з виконанням
організаційно - розпорядчих
чи адміністративно-господарських обов'язків.

Запобіжний захід до вступу вироку в
законну силу залишити раніше встановлений -

підписка про невиїзд.

Речові докази- вилучені документи
(т. З а.с. 1-407; т,
4 а.с, 1-640; т. 5 а.с.
1-586;т.6а.с.1-140;т.
7 а.с.
1-412; т.
8 а.с. 1-360; т.
9 а.с.
1-463; т.
10 а.с.
1-531; т.
11 а.с.
1-560; т.
12 а.с. 1-951; т. 13 а.с.
1-852; т.
14 а.с. 1-1003; т. 15 а.с. 1-538; т. 16 а.с. 1-848)-залишити
при

справі.

Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Сумської
області через Буринський районний суд на протязі
15 діб з моменту його проголошення.