ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-248/07

21 квітня 2008 року Печерський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Карабаня В.М.,

при секретарі - Журавель І.Д.,

за участю прокурора - Бевзенко Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського
районного суду м. Києва кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м. Києва, українця, громадянина України,
не одруженого, освіта неповна середня, не працюючого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, раніше судимого: 28.12.1999 року Старокиївським районним судом м.
Києва за ч. 2 ст. 206 КК України 1960 року до 3 років 7 місяців позбавлення
волі, 04.11.2003 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч.2
ст. 190 КК України 2001 року до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 30.04.2004
року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України 2001 року
до 2 років позбавлення волі, але в силу ч. 4 ст. 70 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш
суворим призначеним Деснянським районним судом м. Києва від 04.11.2003 року,
визначено остаточне покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі та
звільненого 04.02.2008 року по відбуттю покарання, у вчиненні злочину
передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1,
будучи раніше неодноразово засудженим та маючи не зняту та не погашену у
встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив злочин з наступних
обставин.

11.02.2008 року, приблизно о 01 год. 00 хв., ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та
знаходячись в арці буд. АДРЕСА_2, з
метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_2 та подавляючи
його волю до опору, наніс йому удар кулаком в лице. Від отриманого удару
ОСОБА_2 впав на асфальт. Притиснувши ОСОБА_2 коліном, не даючи можливості
піднятися, ОСОБА_1 наніс ще декілька ударів в різні частини тіла, завдавши останньому фізичного болю.
Після цього, ОСОБА_1 обшукав кишені потерпілого та витягнув з них мобільний
телефон «Самсунг», навушники до телефону та зняв з руки годинник. Застосувавши
насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, ОСОБА_1
повторно, відкрито викрав вказане чуже майно, що належить ОСОБА_2, а саме
мобільний телефон «Самсунг Е 900» разом з навушниками, загальною вартістю 2000
грн. 00 коп., в якому знаходилась сім-карта «Ді-Джус», вартістю 25 грн. 00 коп.
на рахунку якої було 10 грн. 00 коп. і сім-карта «Лайф» вартістю 25 грн. 00
коп., наручний годинник «Мері Кей» вартістю 400 грн. 00 коп., сумку вартістю 50
грн. 00 коп. в якій знаходились пара шкіряних рукавиць, вартістю 200 грн. 00
коп., в'язана шапка «Колінз», вартістю 100 грн. 00 коп., сорочка білого
кольору, вартістю 50 грн. 00 коп. та гроші в сумі 70 грн. 00 коп., а всього на
загальну суму 02 930 грн. 00 коп.

Допитаний
в ході судового слідства підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненому злочині визнав
повністю, щиро розкаявся і підтвердив свої покази, які давав під час досудового
слідства, вказуючи на те, що 11.02.2008 року приблизно о 00 год. 30 хв. він
зустрівся зі своєю знайомою ОСОБА_3 та разом з нею пішли у кафе
«Погребок», яке розташоване по вул. Басейна у м. Києві. ОСОБА_3 в кафе познайомилась з двома
хлопцями, які сиділи за
іншим столом та був розташований поряд з їхнім. Через деякий час вони з ОСОБА_3 пересіли
за сусідній стіл, та разом з хлопцями, які пили пиво допили свою горілку. Потім
всі вийшли на вулицю приблизно о 01 год.
00 хв. Коли він також вийшов на вулицю, то помітив, що між ОСОБА_3 та хлопцями з якими вона познайомилася
у кафе виникла штовханина. Він
одразу підбіг до ОСОБА_2 та вдарив його кулаком в обличчя, від чого останній впав на асфальт. Після цього
він наніс йому ще декілька ударів
руками в різні частини тіла, та обшукав кишені останнього, з яких забрав мобільний телефон,
навушники до мобільного телефону і зняв з руки годинник, а також викрав сумку з особистими речами, яку у
нього було вилучено в
присутності понятих працівниками міліції, після його затримання. Мобільний телефон та годинник він викинув по
дорозі, коли тікав, але куди саме вже не пам'ятає.

Покази підсудного дані під час судового слідства є
послідовними та об'єктивними та такими, що не змінювались протягом досудового
та судового слідства і тому приймаються судом як такі, що відповідають
фактичним обставинам справи.

За згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів
по справі, як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового
слідства по справі, стосовно фактичних обставин справи, які правильно розуміє
підсудний та інші сторони, і які ніким не оспорювались. Відповідно
до ч. 3 ст.299 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів у справі,
обмежившись допитом підсудного.

Тому суд обмежився дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що
характеризують особу підсудного, і надійшов до висновку про те, що дії
підсудного за ст. 186 ч. 2 КК
України кваліфіковано правильно, як викрадення
чужого майна, поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя чи
здоров'я потерпілого, вчиненим повторно.

При призначенні підсудному міри покарання суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та його особу, який добре
характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря
психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом'якшують покарання
винного, є його щире каяття у вчиненому та добровільне відшкодування завданого
збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує його покарання, є
вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

На підставі викладеного, суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_1 можливо
тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання
у вигляді позбавлення волі. Питання
з речовими доказами суд вирішує у відповідності до ст. 81 КПК України. Міру
запобіжного заходу підсудному до вступу вироку в законну силу слід залишити без
змін у вигляді триманні під вартою. Керуючись
ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину
передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і
призначити йому покарання у вигляді 4 (чотири) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 слід
обраховувати починаючи з 13.02.2008 року, відповідно до вимог ст. 72 КК
України.

Речові докази, а саме: сумку чорного кольору із зеленими
стрічками з боків, яка зроблена з матерії та має напис «Окружная
научно-практическая конференция «Актуальные вопросы…» в якій знаходиться вісім цукерок «Сніжок», зарядний пристрій для
мобільного телефону «Самсунг», брелок з емблемою «ОТР Банк» з двома ключами та
брелок у вигляді емблеми «Вінстон» з одним ключем, дві запальнички «Cricket»,
одна пара шкіряних рукавиць чорного кольору, в'язана шапка кремового кольору
«Колінз», упаковка презервативів, три рекламні візитівки по виклику таксі,
тимчасова картка «Сільпо», коробок сірників «Піваріум», взуттєва лопатка
синього кольору, кулькова ручка жовтого кольору, зубочистка, упаковка вологих
серветок «Фрешка», тюбик крему для рук «Бархатні руки», пара чорних шкарпеток,
сорочка білого кольору та гроші в сумі 20 грн. 00 коп. - залишити у власника
ОСОБА_2

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку
в законну силу залишити без зміни у вигляді триманні під вартою та утримувати
його у Київському СІЗО № 13 Державного департаменту України з питань виконання
покарань.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя В.Карабань