Справа № 1 /57 -2008
В И Р О К

і мям України

23 квітня 2008
року. Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Дубчака А.Г.

при
секретарі Залокоцької
В. Д .

з участю
прокурора Каменяр
О. В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду справу
про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця та мешканця
с. Рахнів-Лісових Шаргородського району Вінницької області, проживаючого по
АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не
працюючого, не військовозобов язанного, раніше судимого Шаргородським районним
судом від 08 листопада 2007 року за ч. 1 ст. 164 КК України до сто двадцяти
годин громадських робіт,-

в
скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 389 та ч. 2 ст. 164 КК України,-

В
С Т А Н О В И В :

Підсудний
ОСОБА_1 скоїв злочини передбачений ч. 2 ст. 389 та ч. 2 ст.164 КК України, а
саме ухилення від відбування громадських робіт особою засудженою до цього виду
покарання та злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на
утримання дітей /аліментів/, особою раніше судимою за злочин передбачений цією
статею при слідуючих обставинах, а саме:

Так, за рішенням Тульчинського районного
суду Вінницької області від 15.03.2004 року та виконавчого листа від 01.04.2004
року ОСОБА_1було зобов язанно сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2народження в розмірі 150 грн. зі всіх видів
заробітку, шомісячно, починаючи з 15.03.2004 року і до досягнення дитиною
повноліття, однак ОСОБА_1 період часу з 15.03.2004 року по 01.12.2006 року,
злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3народження і допустив заборгованість по сплаті
аліментів на суму 4 875 грн.. В результаті злісного ухилення ОСОБА_1 був
засуджений Шаргородським районним судом від 8.11.2007 року за ч. 1 ст. 164 КК
України до покарання у вигляді громадських робіт строком на сто двадцять годин.

27 листопада
2007 року на виконання Шаргородської міжрайонної кримінально-виконавчої служби
Державного департаменту з питань

виконання
покарань у Вінницькій області поступило розпорядження Шаргородського районного
суду про виконання вироку, що набрав законної сили та вирок Шаргородського
районного суду від 8 листопада 2007 року на засудженого до покарання у виді
громадських робіт строком на сто двадцять годин ОСОБА_1

4 грудня 2007 року на
Рахнівсько-Лісову сільську раду Шаргородського району Вінницької області
кримінально-виконавчою інспекцією Шаргородського району було направлено
повідомлення та вирок Шаргородського районного суду від 8 листопада 2007 року з
метою забезпечення виконання покарання у вигляді громадських робіт засудженим
ОСОБА_1

11 грудня
2007 року ОСОБА_1було викликано до кримінально-виконавчої інспекції державного
департаменту з виконання покарань Шаргородського району, де його було
ознайомлено під розписку з порядком та умовами відбування покарання, і тоді ж
ОСОБА_1 був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від
відбування покарання, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України.

З моменту вступу
вироку Шаргородського районного суду в законну силу ОСОБА_1 умисно в порушення
вимог п. 3 ст. 40 КВК України до виконання покарання не приступив, на вимоги
голови сільської ради с. Рахнів-Лісових приступити до виконання покарання не
реагував і без поважних причин не виходив на громадські роботи.

Продовжуючи
свою злочинну діяльність ОСОБА_1, маючи реальну можливість сплачувати аліменти
на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, в період
часу з грудня 2006 року по 01 березня 2008 року злісно ухилявся від сплати
аліментів на утримання свого сина ОСОБА_3, ніде не працевлаштувався на роботу і
не став на облік в Шаргородському районному центрі зайнятості, в результаті
чого допустив заборгованість по сплаті аліментів на загальну сум 2 250
гривень.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у пред явленому йому
обвинуваченні визнав повністю і суду пояснив, що він дійсно будучи засудженим
Шаргородським районним судом до громадських робіт та зобов язаним по рішенню
суду сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 для утримання їхнього
неповнолітнього сина ОСОБА_3, навмисне ухилявся від відбування покарання та
сплати аліментів для утримання дитини і не приймав мір до працевлаштування та
їх виплати, в скоєному щиро розкаюється.

Крім повного
визнання своєї вини підсудним, його вина в пред явленому йому обвинуваченні
підтверджується іншими зібраними по справі доказами, а саме :

поданням
ст.. інспектора МР КВІ ДДПВП у Вінницькій області /а.с. 4/;

вироком
Шаргородського районного суду від 08 листопада 2007 року про визнання виним за
ч. 1 ст. 164 КК України та засудження ОСОБА_1до міри покарання у виді ста
двадцяти годин громадських робіт /а.с. 5/;

корінцями
виклику, повідомлення та розписки про умови відбування покарання /а.с. 6-9/;

довідками-характеристиками виконкому Рахнівсько-Лісової сільської ради
Шаргородського району /а.с. 14-16/;

поданням
про привід засудженого та рапортами про неможливість приводу через відсутність
ОСОБА_1за місцем проживання /а.с. 17-19/;

документами з виконавчої служби Шаргородського району /а. с. 30-50/;

поясненнями законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2,
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в сукупності про те, що підсудний
ОСОБА_1, будучи засудженим до громадських робіт та по рішенню суду зобов
язанним сплачувати аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина ухилявся
від відбуття покарання та від сплати аліментів, хоча письмово попереджався про
кримінальну відповідальність за ухилення від відбуття покарання та сплати
аліментів /а. с. 24-26, 66, 67/.

Дані докази
суд приймає до уваги, оскільки підсудний згідний з ними в повному обсязі і
підстав для сумніву в їх достовірності та об єктивності у суда не має.

Таким чином,
оцінив всі обставини справи суд вважає, що дійсно підсудний ОСОБА_1 скоїв
злочини передбачені ч. 2 ст. 389 та ч. 2 ст. 164 КК України, а саме ухилення
від відбування громадських робіт, особою засудженою до цього виду покарання та
злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини
/аліментів/, особою раніше судимою за злочин передбачений цією статтею,
оскільки він будучи засудженим судом до міри покарання у виді громадських робіт
за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання
дитини /аліментів/ та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення
від виконання на нього обов'язків, навмисне з корисливих спонукань, злісно
ухилявся від відбуття громадських робіт та
сплати встановлених рішенням суду коштів /аліментів/ на утримання
дитини, ніде не працевлаштувався на роботу і не став на облік в Шаргородському
районному центрі зайнятості, в результаті чого допустив заборгованість в сумі 2
250 гривень, за що він повинен нести відповідальність.

При обрані
міри покарання суд враховує характер та ступінь громадської небезпеки злочину,
особу підсудного, який по місцю проживання характеризується з негативної
сторони.

Обставини
пом'якшуючі його відповідальність ті, що він молодий, в скоєному щиро
розкаюється.

Обставин
обтяжуючих його відповідальність суд не вбачає, разом з тим враховуючи те, що
підсудний добровільно на шлях виправлення не став вважає, що його випралення та
перевиховання можливе в місцях обмеження волі, а тому, -

Керуючись ст.
323, 324 КПК України, суд,-

П Р И С У Д И В :

Визнати
ОСОБА_1 винним за ч. 2 ст.. 389 КК України і призначити йому покарання у виді
одного року шести місяців обмеження волі.

Визнати його
винним за ч. 2 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у виді двісті
сорока годин громадських робіт.

На підставі
ч. 1 ст. 70, ч. 1 п. 4 ст. 72 КК України шляхом переведення менш суворого виду
покарання у більш суворий та часткового
складання покарань за сукупністю злочинів обрати йому міру покарання у виді
одного року шести місяців обмеження волі.

На підставі
ч. 1 ст. 71 та ч. 1 п. 4 ст. 72 КК України шляхом переведення менш суворого
виду покарання у більш суворий та повного складання покарань обрати йому
остаточну міру покарання у виді одного року шести місяців п'ятнадцяти днів
обмеження волі.

Строк
відбуття покарання рахувати з дня його затримання.

Міру запобіжного заходу до вступу
вироку у законну силу обрати йому у вигляді підписки про не виїзд.

Апеляційну
скаргу на вирок суду можна подати протягом пятнадцяти діб з дня його
проголошення.

Головуючий: