Дата документу Справа № 236/1632/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 236/1632/14-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/910/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 121 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2015 року м.Запоріжжя

Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6

розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 лютого 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, не працюючого, зареєстрований по АДРЕСА_1 , мешкає по АДРЕСА_2 , не судимого,

засуджено за ч. 2. ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі.

ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що 06 квітня 2014 року в період часу, приблизно з 16 години 45 хвилин по 17 годин 20 хвилин, у дворі домоволодіння АДРЕСА_2 між перебуваючими в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, трапилася сварка. Під час сварки ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність свого діяння, не маючи при цьому наміру, спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_9 , умисно, цілеспрямовано наніс декілька ударів долонею правої руки по голові ОСОБА_9 , після чого схопив лівою рукою останнього за шию та повалив на землю, і продовжуючи утримувати потерпілого за шию почав бити головою ОСОБА_9 об землю, ударивши таким чином близько 6 разів, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер в приміщенні ЦРЛ м. Красний Лиман. Причиною його смерті стала черепно-мозкова травма з крововиливом під субарахноідальну оболонку головного мозку, яка ускладнилась набряком головного мозку, котру він отримав при викладених обставинах.

В апеляційній скарзі прокурор не оскаржуючи вирок в частині кваліфікації дій обвинуваченого і доведеності його вини, вважає, що вирок не відповідає вимогам КПК України, оскільки судом не було стягнуто з обвинуваченого витрати на проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 294,84 грн на користь НДЕКЦ України в Донецькій області.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 зазначає, що вирок суду ухвалений незаконно та не застосований на доказах, підтверджуючих винуватість ОСОБА_7 у вчиненні вказаного вище злочину, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Слідчий експеримент був проведений в порушення його права на захист, без захисника, так як із довідки наркодиспансера він має діагноз «употребление канабиоидов с вредными последствиями». Прямих доказів винуватості ОСОБА_7 добуто не було. В судовому засіданні не був допитаний свідок ОСОБА_10 .

Просить вирок суду скасувати, провадження по справі закрити.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, розглянувши матеріали провадження та дослідивши посилання, що наведені в апеляції, колегія суддів підстав для задоволення апеляційних скарг не вбачає.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України, передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Так з матеріалів провадження вбачається що в рамках розслідування НДЕКЦ України в Донецькій області була проведення дактилоскопічна експертиза. Вартість проведення вказаної експертизи за твердженням прокурора складала 294,84 грн. Однак ці витрати документально не підтвердженні матеріалами провадження. За вказаних обставин суд першої інстанції не приймав рішення про стягнення судових витрат з обвинуваченого.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушень закону в цій частині допущено не було, натомість вимоги прокурора можуть бути вирішені на стадії виконання вироку в порядку п.14 ст. 537 КПК України, при умові, що витрати на залучення експерта будуть документально підтверджені. При цьому слід зауважити, що ці витрати можуть бути стягнуті з обвинуваченого на користь держави, а не експертної установи.

Стосовно доводів викладених в апеляційній скарзі захисника колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п.3 ч.2 ст. 52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальних провадженнях щодо осіб які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, і забезпечується з моменту встановлення цього факту.

З матеріалів провадження вбачається що 15.04.2014 р. в рамках вказаного кримінального провадження слідчим була призначена судово-психолого-психіатрична експертиза. Матеріали кримінального провадження були направленні в експертну установу.

Вказана експертиза була проведена 16.04.2014 р., про що 25.04.2014 р. складено акт амбулаторної комплексної судово-психолого-психіатрична експертизи №313.

При цьому слід зауважити, що экспертиза не встановила, що ОСОБА_11 має психічні чи фізичні вади внаслідок яких він не здатний повною мірою реалізувати свої права.

Відомості про те коли саме матеріали кримінального провадження разом актом амбулаторної комплексної судово-психолого-психіатрична експертизи №313 були повернуті слідчому відсутні.

Відповідно не можна погодитись з твердженням захисника що органу досудового розслідування було відомо про психічні вади ОСОБА_7 08.04.2014 р.

Сам факт знаходження ОСОБА_7 на обліку в наркологічному диспансері не міг беззаперечно свідчити про те, що останній дійсно є особою у якої наявні психічні вади, що заважали повною мірою реалізувати його права підчас досудового розслідування.

На переконання колегії судді вищевказана експертиза слідчим була призначена саме для усунення сумнівів щодо психічного стану ОСОБА_7 , і оскільки точної відповіді на це питання експертиза не дала 28.05.2015 р. слідчим було прийняте рішення про доручення призначення захисника.

Відтак колегія суддів вважає, що у вказаному випадку не було порушено право ОСОБА_7 на захист, оскільки захисник йому був призначений одразу після того, як слідчий не зміг усунути сумніви щодо психічного стану підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні злочину зазначеного у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

Суд першої інстанції обґрунтовуючи свою позицію щодо наявності вини ОСОБА_7 посилався на покази свідків, покази самого ОСОБА_7 , який спочатку показав, що все що було зазначено в документах, які містяться в матеріалах кримінального провадження і про те, що він показував та пояснював правильно, а потім відмовився від цього; на документальні докази: висновки та акти експертів, протоколи огляду місця події, трупа, слідчого експерименту.

Колегія суддів вважає безпідставним ствердження в апеляції захисника про неповноту судового розгляду без допиту свідка ОСОБА_10 , оскільки захисник не заявляв клопотання про його виклик та допит, а прокурор відмовився від заявленого клопотання про виклик цього свідка.

На підставі сукупності доказів, які були досліджені в суді, суд дав їм правильну оцінку, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляції прокурора у кримінальному провадженні та захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 лютого 2015 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4