АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/28/2015 Головуючий у 1-ій інстанції суддя ОСОБА_1
Категорія: ст. 291 КПК Доповідач суддя ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 , який здійснює такі повноваження у кримінальному провадженні № 0005949 та брав участь у підготовчому судовому розгляді, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року.
Цією ухвалою з підстав невідповідності вимогам кримінально-процесуального закону суддя повернув прокурору обвинувальний акт, яким ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.3 ст.189, ч.2 ст.186 КК України.
За змістом судового рішення, суддя погодився з відповідним клопотанням про це обвинуваченого, який на час розгляду справи у підготовчому засіданні не досяг повноліття, а також його законного представника і захисника та визнав їх аргументи такими, що заслуговують на увагу.
Зокрема, підставою повернення обвинувального акту прокурору, суддя уважав, що в порушення вимог, передбачених ст.484 ч.2 КПК України, у цьому процесуальному документі та доданому до нього реєстрі матеріалів, не зазначені відомості про те, що група слідчих, яка здійснювала досудове провадження у цій справі, уповноважена на це керівником органу досудового розслідування, бо спеціалізується на категорії проваджень щодо неповнолітніх.
Також в реєстрі матеріалів досудового розслідування немає даних про виконання слідчим вимог ст.290 КПК України про надання обвинуваченому, його захиснику та законному представнику доступу до матеріалів досудового розслідування.
Крім того, в порушення вимог п.3 та 4 ч.4 ст.291 КПК України не долучені розписки цих осіб про отримання ними копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
В апеляційній скарзі, не погоджуючись з висновками судді як безпідставними, прокурор порушив питання про скасування ухвали та направлення кримінального провадження до суду першої інстанції на новий розгляд, навівши такі доводи.
На переконання прокурора, відповідно до ст.291 КПК України такі вимоги як зазначення у обвинувальному акті відомостей про те, що досудове провадження щодо неповнолітнього здійснювалось спеціально уповноваженим на це слідчим та процесуальним керівником, не передбачені, оскільки відображаються у відповідних відомчих наказах та розпорядженнях, які не є тими процесуальними рішеннями, що ухвалюються під час досудового розслідування.
Також не передбачена ст.109 КПК України й вимога щодо обов`язкового зазначення у реєстрі матеріалів досудового розслідування відомостей про їх відкриття слідчим іншій стороні. Поряд з цим, поза увагою судді залишився той факт, що в матеріалах містяться дані про те, що обвинувачений, його захисник та законний представник проігнорували неодноразові виклики слідчого для ознайомлення зі справою, а також для вручення їм копії обвинувального акту.
В запереченнях ОСОБА_10 , законний представник обвинуваченого, який брав участь у підготовчому судовому засіданні, наполягає на безпідставності доводів прокурора та уважає ухвалу судді законною й обґрунтованою.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу державного обвинувача, заперечення обвинуваченого, його захисника проти цих доводів, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить її такою, що підлягає задоволенню.
З огляду на зміст вказаної ухвали, суддя повернув обвинувальний акт з підстав, що не ґрунтуються на законі.
Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суддя вправі прийняти рішення про повернення обвинувального акту лише у випадку, якщо він не відповідає вимогам ст.291 КПК України, зокрема не містить відомостей, визначених цією статтею.
Проте такі недоліки обвинувального акту колегією суддів не встановлені.
Висновок судді про те, що у обвинувальному акті повинні міститися відомості, які б свідчили, що слідчий спеціально уповноважений керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх, як визначається положеннями ст.484 КПК України, є помилковим, оскільки суперечить вимогам ст. 291 КПК України, згідно до яких відображення таких даних не є обов`язковим.
Так, за змістом п.4 ч.1 вказаної статті закону, в обвинувальному акті повинно бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора.
У вказаному обвинувальному акті містяться такі дані, що проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні щодо неповнолітнього ОСОБА_8 доручено заступнику начальника слідчого відділу 3-го ВМ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_11 та слідчому цього ж відділу ОСОБА_12 .
Поряд цим, з урахуванням визначених положень ст.484 КПК України, у випадку сумнівів щодо наявності таких повноважень у слідчого, прокурора у даному кримінальному провадженні, суддя під час розгляду справи має з`ясувати ці питання, зокрема шляхом витребування відповідного наказу або розпорядження керівника органу досудового розслідування.
Разом з тим, як убачається зі справи, суддею ці питання залишені без відповідної перевірки.
В апеляційній інстанції прокурором надана копія наказу Першого заступника начальника Головного управління начальника слідчого управління від 11 січня 2014 року про надання таких спеціальних повноважень старшому слідчому ОСОБА_11 на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх.
За твердженнями прокурора в апеляційній інстанції, відповідні розпорядження видані й щодо слідчого ОСОБА_12 та процесуального керівника прокурора ОСОБА_9 .
Що стосується висновку у судовому рішенні про невиконання слідчим вимог ст.290 КПК України, то він також не ґрунтується на даних, що містяться в наданому суду реєстрі матеріалів досудового розслідування.
За змістом ч.1 ст.290 КПК України, прокурор або слідчий, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Як убачається з наданого суду реєстру матеріалів досудового розслідування, ці особи неодноразово повідомлялися про завершення досудового розслідування та відкриття цих матеріалів (а.с.12, 15, 16).
Також у надісланих до суду, крім обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, містяться відомості прокурора ОСОБА_9 про те, що він на виконання вимог ст.293 КПК України намагався вручити копію обвинувального висновку, але від отримання якої обвинувачений відмовився, у зв`язку з чим він направив ці процесуальні документи поштою.
Крім того, за змістом ст.314 КПК України, ці обставини не є підставою для ухвалення судом у підготовчому судовому засіданні рішення про повернення обвинувального акту.
Отже, з огляду на наведене, доводи прокурора про незаконність судового рішення про повернення обвинувального акту, є обґрунтованими, оскільки зазначені в ухвалі обставини не свідчать про його невідповідність вимогам ст.291 КПК України.
Керуючись ст.ст.314, 404, 405,407, 415 КПК України, колегія суддів

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0005949 щодо обвинуваченого ОСОБА_8 скасувати та призначити у суді першої інстанції новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
Матеріали кримінального провадження направити до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4