АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-482/2007р. Головуючий
ст.125 КК Гончарук
України Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2007
р. Колегія судців судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Щепоткіної В.В.

суддів Літвінцева В.М.,
Євтушенка В.Г.

за участю прокурора Демиденко С.А.

потерпілого ОСОБА_1

представника ОСОБА_2

потерпілого

адвоката ОСОБА_3

виправданого ОСОБА_4

розглянула
кримінальну справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_1 на вирок Корсунь - Шевченківського
районного суду від 27 березня 2007 p., яким

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н.,
уродженець м. Корсунь -Шевченківський,
судимості немає,

виправданий
за недоведеністю його участі у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК
України.

Вирішено в задоволенні цивільного
позову ОСОБА_1 відмовити.

Постановлено провадження по справі - закрити.

Згідно наданою до суду в порядку ст. 27
КПК України скарги ОСОБА_1 ОСОБА_4 обвинувачувався в тому, що він 18 травня 2006 року близько 12 год. 15 хв. в центрі
міста Корсунь-Шевченківський по вул. Леніна в салоні належного йому автомобіля
«Део-Сенз» -таксі, в присутності водія ОСОБА_5 та громадянина ОСОБА_6, у
відповідь на вимогу ОСОБА_1 виплатити заробітну плату, умисно наніс удар
кулаком в обличчя зліва, чим заподіяв ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження у
вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми надбрівної
дуги, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Згідно вироку ОСОБА_4 виправданий за недоведеністю його
участі у вчиненні інкримінованого йому ОСОБА_1 злочину. Суд встановив, що
скарга ОСОБА_1 про нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 спростовується
показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8, а також висновком
судово-

медичної
експертизи про неможливість встановлення
давності нанесення потерпілому тілесних ушкоджень.

У своїй апеляції ОСОБА_1, вважаючи
що судовий розгляд справи проведено неповно і однобічно, що судом неправильно
дана оцінка показанням свідків та висновку експерта, просить скасувати
виправдувальний вирок суду першої інстанції і постановити новий вирок, яким
ОСОБА_4 притягнути до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 К
України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення і промови учасників
судового розгляду, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновок суду про недоведеність участі ОСОБА_4 у вчиненні
злочину, інкримінованого йому за скаргою ОСОБА_1, підтверджується розглянутими
в судовому засіданні доказами, яким суд дав вірну оцінку.

У скарзі про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину ОСОБА_1 посилався як
на докази, окрім своєї заяви, на пояснення самого ОСОБА_4, і очевидців
події ОСОБА_9 та ОСОБА_5, а також на акт судово-медичного обстеження №НОМЕР_1, та на
постанову органу дізнання від 18.05.2006
року про відмову в порушенні кримінальної справи та роз'ясненням права
звернутися до суду в порядку приватного обвинувачення згідно ст.27 КПК України.

Проте, із змісту доданих до скарги копій, пояснень
зазначених осіб, акту та постанови, вбачається, що в них немає конкретних
даних, які б підтверджували винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину.

Більш того, як видно з протоколу судового засідання сам
ОСОБА_4, будучи притягнений за скаргою ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України,
своєї вини у вчиненні злочину не визнавав. Зазначені у скарзі ОСОБА_1 очевидці
конфлікту між ОСОБА_4 і ОСОБА_1 18.05.2006 року о 12 год.15 хв. в центрі м.
Корсунь-Шевченківський з приводу невиплати заробітної плати прямо показали, що
ОСОБА_4 не застосовував фізичної сили до ОСОБА_1.

З показань свідків ОСОБА_7. - оперативного
чергового Корсунь - Шевченківського
РВ УМВС видно, що ОСОБА_4 і ОСОБА_1 18
травня 2006 року
заходили в райвідділ з питання спору між ними за гроші. Будь-яких заяв про
побиття ОСОБА_1 не поступало і у ОСОБА_1 не бачив будь-яких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи вбачається, що
при обстеженні ОСОБА_1 10.07.1007
року у останнього не виявлено тілесних ушкоджень, а згідно наданої медичної
документації встановити давність утворення описаних лікарем ушкоджень неможливо
із-за їх недостатнього опису в медичній документації (а.с. 10,93).

Таким чином, колегія суддів знаходить, що суд першої
інстанції, достатньо повно дослідивши усі докази, на які посилалися сторони як
обвинувачення так і захисту, дав належну, вірну і об'єктиву оцінку розглянутим
доказам в їх сукупності, що належно умотивовано у вироку суду, а доводи у
апеляції ОСОБА_1 про неповноту і однобічність судового розгляду справи та про
невідповідність висновків суду встановленим обставинам є безпідставними.

Не мають істотного значення для вирішення справи по суті
показання свідка ОСОБА_10, яким суд дав вірну критичну оцінку, оскільки
ОСОБА_10 фактично сама не бачила, щоб ОСОБА_4 наносив удар ОСОБА_1, а стверджує
це лише зі слів останнього, про що показав у суді і сам ОСОБА_1.

Враховуючи, що об'єктивних і достовірних доказів, які б
підтверджували факт нанесення виявлених у ОСОБА_1 тілесних ушкоджень саме
ОСОБА_4, у справі немає, виходячи з вимог ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може
ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи
тлумачаться на її користь, колегія суддів вважає, що суд законно і обґрунтовано
виправдав ОСОБА_4 за недоведеністю його участі у вчиненні злочину.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія
судців, -

ухвалила:

Вирок Корсунь -
Шевченківського районного суду від 27
березня 2007 р відносно
ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляцію
потерпілого ОСОБА_1 -без
задоволення.