У Х В А Л А
Справа № 338/2071/13-к

11 березня 2014 року смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани кримінальне провадження №0000387 про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 12 вересня 2013 року приблизно о 19 год. 00 хв. на присадибній ділянці, що в с. Кривець Богородчанського району, на ґрунті особистих неприязних відносин умисно заподіяла ОСОБА_4 тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про призначення у справі повторної судово-медичної експертизи з метою визначення тяжкості тілесних ушкоджень.

Клопотання мотивоване тим, що висновок первинної експертизи є не об`єктивним. В ньому не досліджено, чому лікування потерпілої пройшло без оперативно-хірургічного втручання. Не зрозуміло, чи ОСОБА_4 відмовилась від операції, чи у хірургічному втручанні не було необхідності. Експертом не досліджувались медичні документи про лікування потерпілої

Клопотання захисника підтримала обвинувачена ОСОБА_6 .

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно з п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №8 Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах, повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №93 від 10 жовтня 2013 року, у ОСОБА_4 малися тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма з забоєм головного мозку, вдавленим уламковим переломом лівої скроневої кістки, забійною раною лівої скроневої ділянки голови, яка утворилася від дії твердого предмета з обмеженою діючою поверхнею, могла утворитися при нанесенні удару таким предметом, яким могла бути сапа, в ліву скроневу ділянку голови. Тілесне ушкодження може відповідати терміну, вказаному в постанові, і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення.

З описової частини висновку експерта видно, що при проведенні експертизи досліджувались: медична карта №6160 стаціонарного хворого неврологічного відділення на ім`я ОСОБА_4 , консультативна довідка лікаря-нейрохірурга ОСОБА_8 , завірена особистою печаткою, консультативна довідка рентгенодіагностичного відділення, комп`ютерна томограма №5504 від 19 вересня 2013 року, аудіограма від 02 жовтня 2013 року, карта виїзду швидкої допомоги Солотвинської районної лікарні №1924 від 13 вересня 2013 року та медична карта №1672 стаціонарного хворого травматологічного відділення Солотвинської районної лікарні на ім`я ОСОБА_4 .

При визначенні тяжкості тілесних ушкоджень експерт дійшов висновку, що такі є тяжкими, як небезпечні для життя в момент заподіяння, що відповідає Правилам судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ №6 від 17 січня 1995 року.

Згідно з п.2.1.3 Наказу, до ушкоджень, що небезпечні для життя, відноситься також забій головного мозку тяжкого ступеня як зі здавленням, так і без здавлення головного мозку, відкриті й закриті переломи кісток склепіння та основи черепа.

Тому у суду немає підстав сумніватися у правильності висновку експерта.

Керуючись ст. 242, 332 КПК України, суд,

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання захисника про призначення повторної судово-медичної експертизи відмовити.

Головуючий