У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

Головуючого

Синявського О.Г.,

суддів

Гриціва М.І.,
Пекного С.Д.

з участю прокурора

Кривов'яза Я.І.,

засудженого

ОСОБА_1

ОСОБА_1

розглянула в судовому засіданні в
м.Києві “ 13 “ лютого 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на вирок апеляційного суду Волинської області від 31 жовтня
2006 року щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина
України, учня ІНФОРМАЦІЯ_2,

судимого 14
червня 2006 року за ст.185 ч.3 КК України

на 3 роки
позбавлення волі, -

яким:

- вирок
Володимир-Волинського міського суду від 7 вересня 2006 року відносно ОСОБА_1
скасовано;

- визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст.187 ч.3 КК України, та призначено йому покарання із
застосуванням ст.69 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

- на підставі ст.70 ч.4 КК України,
за сукупністю вироків, шляхом повного поглинення менш суворого покарання за
вироком Старовижівського районного суду від 14 червня 2006 року більш суворим
за даним вироком, остаточно ОСОБА_1 визначено 3 роки 6 місяців позбавлення
волі;

- строк відбування покарання
постановлено рахувати з 6 червня 2006 року, тобто з моменту затримання.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 23 травня 2006 року близько 21
години проник у будинок АДРЕСА_1, де вчинив напад на ОСОБА_2 з метою
заволодіння її грошима в сумі 87 грн., у процесі якого спричинив потерпілій
середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить звернути увагу на його
неповнолітній вік, позитивні характеристики, щире каяття, вчинення злочину під
впливом дорослих, та обрати йому покарання. що не пов'язане з позбавленням
волі.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_1, який підтримав касаційну
скаргу, думку прокурора про необхідність залишення вироку без зміни, а
касаційної скарги - без задоволення, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню
не підлягає на наступних підставах.

Висновок
суду про винуватість засудженого ОСОБА_1 у вчиненні злочину за обставин,
викладених у вироку, грунтується на доказах, досліджених і належним чином
оцінених судом.

Вина
засудженого ОСОБА_1 стверджується його показаннями, в яких він визнавав себе
винним, як у ході досудового слідства, так і в судовому засіданні. Він
підтвердив, що дійсно після вживання спиртного пішов до потерпілої ОСОБА_2
Зайшовши в будинок і взявши гроші, він побачив потерпілу, якій наніс декілька
ударів.

Виходячи
з наведеного, колегія суддів вважає, що суд обгрунтовано визнав ОСОБА_1 винним
у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України.

Доводи
касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 про те, що вирішуючи питання про обрання
покарання, суд не врахував його неповнолітній вік, позитивні характеристики,
щире каяття, вчинення злочину під впливом дорослих та призначив йому надто
суворе покарання, є безпідставними.

Суд,
призначаючи покарання, врахував, що ОСОБА_1 скоїв особливо тяжкий злочин
стосовно особи похилого віку, вперше притягується до кримінальної
відповідальності, щиро розкаявся, вчинив злочин у неповнолітньому віці,
позитивно характеризується, раніше був судимий за корисливий злочин.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає, що покарання засудженому ОСОБА_1 призначено
відповідно до вимог ст.65 КК України і підстав для його пом'якшення, про що
ставиться питання у касаційній скарзі, немає.

Керуючись
статтями 395, 396 КПК України, -

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок апеляційного суду
Волинської області від 31 жовтня 2006 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

с у д д і:

Синявський
О.Г. Гриців М.І. Пекний
С.Д.