АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
11-117- 2007 р. Головуючий у 1-й інст.:Безпрозванний
України Доповідач
апел.інст.:Тимошевський В.П.,
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області

у складі:

головуючої
Погорєлової Г.М.,

суддів Войтовського С.А.,
Тимошевського В.П.,

за участю прокурора Андрєєвої
Н.В.

20 лютого 2007 року розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1, на вирок
Корабельного районного суду м. Миколаєва від 4 грудня 2006
року, яким,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець смт. Веселинове, Веселинівського району Миколаївської області,
українець, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою,
проживаючий у АДРЕСА_1, зареєстрований в АДРЕСА_2, раніше судимий:

-11 листопада
1999 року
Веселинівським районним судом Миколаївської області за ст. 141ч.2 КК України з
застосуванням ст. 44 КК
України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки умовно , з іспитовим
строком на один рік;

-27 серпня 2000 року
Веселинівським районним судом Миколаївської області за ст.ст. 140ч.2, 143ч.2 КК
України, згідно ст.43 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений
23 травня 2003 року в зв'язку з
відбуттям строку покарання;

- 17 червня 2004 року Веселинівським
районним судом Миколаївської області за ч.З ст. 185 КК України з застосування ст. 69 КК України до
позбавлення волі на строк 1
рік і 6 місяців,
звільнений 13 жовтня 2005 року

1

постановою Снігурівського районного суду Миколаївської
області від 12 жовтня 2005 року згідно ст.
З Закону України «Про амністію» від 31
травня 2005 року,

-засуджений -
за ч.2 ст. 185 КК
України до покарання у виді позбавлення волі на 1 рік.

Згідно вироку, ОСОБА_1. визнаний винним в тому, що 8 серпня 2006 року в денний
час в стані алкогольного сп'яніння, перебуваючи за місцем проживання свого
родича ОСОБА_2 в АДРЕСА_1, скористувавшись тим, що ОСОБА_2 заснув, повторно,
таємно викрав належний потерпілому мобільний телефон «Сіменс М-75» вартістю 1161 грн. з сім
картою оператора мобільного зв'язку «Ді джус» вартістю 20 грн., а всього
причинив матеріальну шкоду в розмірі 1181
грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 не заперечуючи винності у
вчиненні злочину і кваліфікації його дій судом, просить вирок змінити і
пом'якшити покарання, вказує на те, що суд не врахував стан здоров'я, те що він
хворіє на хронічний туберкульоз, цироз печінки, Віч -3-го ступеню.

Крім того, апелянт посилається на позитивну
характеристику з місця проживання, що він мав непостійну роботу на ринку, та
активно сприяв розкриттю злочину.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора Андрєєвої
Н.В.про залишення вироку без зміни, вивчивши матеріали справи,обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з
слідуючих підстав.

Висновки суду грунтуються на доказах детально викладених
у вироку.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.2 ст. 185 КК України, як
таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, є правильною і в
апеляції не оспорюється.

Доводи засудженого про те, що суд недостатньо врахував
пом'якшуючі його покарання обставини і призначив надмірно суворе покарання
безпід ставні.

Як видно із матеріалів справи і вироку, при призначенні
ОСОБА_1 покарання суд, відповідно до вимог ст.ст. 65, 66 КК України
врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та
обставини, які пом'якшують покарання- визнання вини, щире каяття, поганий стан
здоров'я,( наявність тяжких захворювань), повне відшкодування потерпілому - причиненої
шкоди. Тобто, суд в належній мірі врахував усі ті обставини, на які посилався
апелянт.

Але суд врахував і такі дані про особу засудженого, які
свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

2

Колегія суддів вважає, що покарання ОСОБА_1 призначено в
мінімальних межах санкції ч.2 ст. 185
КК України, є справедливим, та не знаходить підстав пом'якшення покарання,
як того просить апелянт.

Керуючись ст .ст.365, 366 КПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 4 грудня 2006 року у
відношенні ОСОБА_1, залишити без зміни.

Головуючий