№621/309/14-к
Пр.1-кп/621/44/2014

ВИРОК
Іменем України
16.03.2015 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого:
1) 20.01.2012 року Волчанським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки;
2) 06.08.2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки;
3) 28.02.2014 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 286, ст. 71 КК України до штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн., без позбавлення права керування транспортними засобами, за сукупністю вироків приєднано не відбуте покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки. Вироком Апеляційного суду Харківської області від 11.02.2015 року вирок Зміївського районного суду Харківської області від 28.02.2014 року скасовано в частині призначеного покарання, ОСОБА_4 призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком повністю приєднано покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.08.2012 року і остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки. ОСОБА_4 змінено запобіжний захід на тримання під вартою, строк відбування покарання відраховується з 11.02.2015 року,
у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
02 січня 2015 року близько 13 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , вживаючи спиртні напої, вирішив викрасти майно раніше йому невідомого ОСОБА_5 , який без нагляду залишив в приміщенні вказаного кафе належну йому барсетку з грошовими коштами.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні вказаного кафе, скориставшись тим, що його злочинні дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, викрав барсетку шкіряну, вартістю 160 грн., в якій знаходилися грошові кошти в сумі 4000 грн., які належали ОСОБА_6 .
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 залишив місце скоєння злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 06 січня 2015 року № 2, матеріальну шкоду на загальну суму 4160 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.
Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, показав, що кримінальне правопорушення вчинене ним при вищевикладених обставинах.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове повернення викраденого майна.
Обставинами, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом визнається вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Суд враховує особу винного, який раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується, як особа відносно якої скарги відсутні, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, особу винного, обставини справи і дійшов висновку, що виправлення і перевиховання його можливе в умовах ізоляції від суспільства, що запобігатиме вчиненню нових злочинів. Підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України щодо нього у суду немає.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приймає до уваги, що обвинувачений вчинив даний злочин після постановлення вироку Зміївського районного суду Харківської області від 28.02.2014 року, але до повного відбуття покарання за ним, з урахуванням вироку Апеляційного суду Харківської області від 11 лютого 2015 року, яким ОСОБА_4 на підставі ст. 71, 72 КК України остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами на 2 роки, строк відбування покарання за яким рахується з 11 лютого 2015 року, суд рахує вірним призначити обвинуваченому покарання за правилами ст. 71 КК України.
Відповідно до ст. 63 КК України обвинувачений ОСОБА_4 для відбування покарання направляється до кримінально-виконавчого закладу.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня набрання вироком законної сили.
З урахуванням встановлених, беззаперечних ризиків, визначених ст. 177 КПК України, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили належить обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою в СІЗО м. Харкова.
Строк перебування ОСОБА_4 під вартою в умовах СІЗО у період з 16 березня 2015 року до набрання даним вироком законної сили зарахувати у строк відбування покарання за цим вироком.
Цивільного позову заявлено не було.
Питання щодо речових доказів належить вирішити згідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд-
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення воліу кримінально-виконавчому закладі.
В силу ст. 71 КК України, до призначеного покарання приєднати не відбуту частину покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 28 лютого 2014 року у вигляді 5 (п`яти) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік 10 (десять) місяців 25 (двадцять п`ять) днів, визначив остаточне покарання ОСОБА_4 у вигляді 5 (п`яти) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчому закладі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік 10 (десять) місяців 25 (двадцять п`ять) днів.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 належить обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою в СІЗО м. Харкова.
Строк перебування ОСОБА_4 під вартою в умовах СІЗО у період з 16 березня 2015 року до набрання вироком законної сили зарахувати у строк відбування покарання за даним вироком.
Речові докази: барсетка шкіряна, б/в, яка зберігається у потерпілого ОСОБА_6 , вважати йому повернутою.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: