Справа № 1-165/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2008 року
Лебединський
районний суд

Сумської областi

в складi: головуючого суддi -
Бакланова Р.В.

при секретарi -
Кальченко О.В.

за участю: прокурора -
Ревнівцева І.С.

розглянувши
у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Лебединi справу про
обвинувачення

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с. М.Бобрик Лебединського району
Сумської області, українця, громадянина України, освіта - середня спеціальна,
одруженого, проживаючого у АДРЕСА_1, працюючого робітником у ТОВ «Гадяцьке», не
судимого, -

по ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця с. М.Бобрик Лебединського району
Сумської області, українця, громадянина України, освіта - середня, не
одруженого, не працюючого проживаючого у АДРЕСА_2, не працюючого, не судимого в порядку ст. 89
КК України,-

по ч. 2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2008 року близько 20 години ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, прийшли на територію тракторної
бригади в с. М.Бобрик Лебединського району Сумської області де умисно, грубо
порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалась особливою зухвалістю, ОСОБА_2, з хуліганських спонукань,
незважаючи на словесне зауваження ОСОБА_3, наніс два удари: один - кулаком
правої руки в обличчя, інший - двома
руками по плечах спереду ОСОБА_4, який охороняв приміщення тракторної бригади,
а ОСОБА_1, наніс один удар правою рукою у потиличну частину голови та один удар
кулаком правої руки по тулубу ззаду ОСОБА_4, в результаті чого потерпілому
завдано фізичного болю та страждань, а також тілесні ушкодження у вигляді синця
лівого ока, синця у лівій підключичній ділянці, які відповідно до висновку
судово-медичної експертизи № 213 від 22.07.2008 року відносяться до легких
тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою
вину у скоєному при вказаних вище обставинах визнав повністю, суду пояснивши,
що він 12 липня 2008 року разом із ОСОБА_2 випив горілки, а потім вони разом
поїхали на територію тракторної бригади в с. М.Бобрик Лебединського району
Сумської області де зустріли потерпілого. Між ними виникла словесна суперечка,
яка перейшла в бійку під час якої підсудний наніс один удар правою рукою у
потиличну частину голови та один удар кулаком правої руки по тулубу ззаду
потерпілому. У скоєному розкаявся, попрохав вибачення у потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою
вину у скоєному при вказаних вище обставинах визнав повністю, суду пояснивши,
що він 12 липня 2008 року разом із ОСОБА_1 випив горілки, а потім вони разом
поїхали на територію тракторної бригади в с. М.Бобрик Лебединського району
Сумської області де зустріли потерпілого. Між ними виникла словесна суперечка,
яка перейшла в бійку під час якої підсудний наніс два удари: один - кулаком
правої руки в обличчя, інший - двома
руками по плечах спереду потерпілому. У скоєному розкаявся, попрохав вибачення
у потерпілого.

Заслухавши пояснення підсудних, дослідивши докази у
справі, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 доведена в повному обсязі та
вважає за необхідне вчинені ним дії кваліфікувати за ч. 2 ст. 296 КК України
так як він скоїв хуліганство, а саме, грубе порушення громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою
зухвалістю, вчинене групою осіб.

При обранні міри покарання підсудному ОСОБА_1 суд
враховує характер i ступінь тяжкості вчиненого злочину, характеристику по місцю
проживання те, що він має на утриманні двох малолітніх дітей.

Враховуючи обставини, що пом'якшують покарання та
істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що
підсудний вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, потерпілий просить
суворо його не карати, вперше притягується до кримінальної відповідальності,
шкода завдана злочином відшкодована, суд
вважає за можливе застосувати ст.75 КК України та звільнити його від
відбуття покарання з випробуванням оскільки його можливо виправити i
перевиховати без ізоляції від суспільства.

Крім того суд вважає за необхідне застосувати до
підсудного ОСОБА_1 ст. 76 КК України та покласти на нього обов'язок повідомляти
органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання.

Мiру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_1 суд вважає за
необхідне залишити підписку про невиїзд.

Заслухавши пояснення підсудних, дослідивши докази у
справі, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_2 доведена в повному обсязі та
вважає за необхідне вчинені ним дії кваліфікувати за ч. 2 ст. 296 КК України
так як він скоїв хуліганство, а саме, грубе порушення громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою
зухвалістю, вчинене групою осіб.

При обранні міри покарання підсудному ОСОБА_2 суд
враховує характер i ступінь
тяжкості вчиненого злочину, характеристику по місцю проживання.

Враховуючи обставини, що пом'якшують покарання
та істотно зменшують ступінь
тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що підсудний вину визнав повністю, у
вчиненому розкаявся, потерпілий просить суворо його не карати, шкода завдана
злочином відшкодована, суд вважає за можливе застосувати ст.75 КК України та звільнити
його від відбуття покарання з випробуванням оскільки його можливо виправити i
перевиховати без iзоляцiї від суспільства.

Крім того суд вважає за необхідне застосувати до
підсудного ОСОБА_2 ст. 76 КК України та покласти на нього обов'язок повідомляти
органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання.

Мiру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_2 суд вважає за
необхідне залишити підписку про невиїзд.

На пiдставi наведеного, керуючись ст.ст. 299, 323, 324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним
у скоєнні злочину передбаченого
ч. 2 ст. 296 КК України i призначити
покарання по цьому закону у вигляді одного року обмеження волі,
застосувавши ст. 75 КК України звільнити від
відбуття покарання з випробуванням на один рік, застосувати ст.
76 КК України та покласти на ОСОБА_1 обов'язок повідомляти органи кримінально
виконавчої системи про зміну місця проживання.

Мiру запобіжного заходу ОСОБА_1 залишити підписку
про невиїзд.

ОСОБА_2 визнати
винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України i
призначити покарання по цьому закону у
вигляді двох років обмеження волі, застосувавши ст. 75 КК України звільнити
від відбуття покарання
з випробуванням на два роки, застосувати
ст. 76 КК України та покласти на ОСОБА_2 обов'язок повідомляти органи
кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання.

Мiру запобіжного заходу ОСОБА_2 залишити підписку
про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до апеляцiйного
суду Сумської областi протягом 15 дiб
з моменту проголошення
через Лебединський районний суд Сумської областi.

Суддя Р.В.
Бакланов