Справа № 161/6824/15-к
Провадження № 1-кп/161/342/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 21 травня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000841, що надійшов з прокуратури м. Луцька 06.05.2015 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, приватного підприємця, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 24.03.2015 близько 22.00 год., перебуваючи за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту зі своїм вітчимом ОСОБА_7 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин та переріс у бійку, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність та небезпечність своїх дій, умисно наніс останньому не менше семи ударів кулаками обох рук та близько трьох ударів правою ногою в ділянку голови, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді зламів кісток склепіння і основи черепа, множинних зламів кісток лицевого скелету (верхня щелепа, нижня щелепа, кістки носа), забою головного мозку з крововиливами під його оболонки, крововиливами у сполучнотканинні оболонки очей, двох забійних та трьох забійно-рваних ран обличчя та чола, трьох синців обличчя та чола, множинних саден обличчя та чола, які згідно висновку судово-медичної експертизи №119 від 23.04.2015, за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння, або в клінічному перебігу в різні проміжки часу і в даному конкретному випадку спричинили смерть потерпілого, яка настала через 1,5-3 години після їх нанесення.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, тобто умисно наніс потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_7 визнав повністю. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав повністю. Суду дав показання, що 24.03.2015 року близько 22.00 год., знаходячись за місцем свого проживання, під час конфлікту зі своїм вітчимом ОСОБА_7 , який переріс у бійку, наніс йому не менше семи ударів кулаками обох рук та близько трьох ударів правою ногою в ділянку голови, спричинивши тілесних ушкоджень. Ствердив, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження виникли внаслідок його дій. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винність у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть ОСОБА_7 підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

Потерпілий ОСОБА_4 повністю підтвердив показання обвинуваченого щодо фактичних обставин справи та нанесення тілесних ушкоджень, що спричинили смерть ОСОБА_7 . Збитки йому не відшкодовані. Просить задовольнити поданий цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Наполягає на суворому покаранні обвинуваченого.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_6 в порядку ст. 89 КК України судимості не має, вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті вчиненого злочину, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується задовільно, на його утриманні знаходиться малолітня дитина ОСОБА_8 , 2013 року народження, а також баба ОСОБА_9 , 1939 року народження, та дід ОСОБА_10 , 1943 року народження, проживає у цивільному шлюбі з гр. ОСОБА_11 (зі слів), однак вчинив злочин, який, згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, завдані збитки потерпілому не відшкодував, останній наполягає на суворому покаранні, що позбавляє суд можливості, за наявності ряду пом`якшуючих обставин, призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі. Враховуючи вищевказане, суд призначає мінімальне покарання у виді позбавленні волі, що встановлено санкцією ч.2 ст.121 КК України.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

На підставі ст. 128, 129 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити повністю, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь потерпілого ОСОБА_4 3210 (три тисячі двісті десять) грн. спричиненої матеріальної шкоди та 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди.
Матеріальна шкода судом стягується з врахуванням підтверджуючих документів (квитанцій).
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілого ОСОБА_4 , який заявив такий позов та характеру вимушених змін у його життєвих стосунках.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, знищити.
Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально та випливають із пред`явленого обвинувачення, визнаного судом доведеним, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, призначивши покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 27.03.2015 року, тобто з моменту затримання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь потерпілого ОСОБА_4 3210 (три тисячі двісті десять) грн. спричиненої матеріальної шкоди та 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди.
Речові докази кофта синього кольору, штани джинсові чорного кольору, кофта сірого кольору з чорними вставками зі слідами бурого кольору, зіскоби речовини бурого кольору, змиви речовини бурого кольору, вирізки з дивану, вирізка зі шпалер, вирізка з тюлі, з речовиною бурого кольору, частино дерев`яної лінійки зі слідами речовини бурого кольору, наволочка зі слідами речовини бурого кольору, зразки крові ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кофта темно-коричневого кольору, кофта темно-коричневого кольору на замку, штани вишневого кольору з чорними вставками, майка чорного кольору, черевики замшеві зі слідами речовини бурого кольору, дві частини лінійки зі слідами речовини бурого кольору, нижню білизну, шкарпетки, покривало та наволочки у кількості 5 шт. зі слідами речовини бурого кольору, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Луцького МВ УМВС України у Волинській області знищити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в доход держави 2947 (дві тисячі дев`ятсот сорок сім) грн.74 (сімдесят чотири) коп. судових витрат по справі за проведення судової трасологічної, дактилоскопічної та імунологічної експертиз.

До набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід залишити попереднім тримання під вартою.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії даного вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ: