Справа № 1-558/10
Провадження № 1-558/10
В И Р О К

іменем України

14.12.2010 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Комендат М.Р.

за участю прокурора Юркової Ю.В.

поетрпілої ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має повну загальну середню освіту, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого вироком від 22.11.2007 року Жовтневого районного суду м. Луганська за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до двох років шести місяців обмеження волі, умовно-достроково звільненого за постановою від 14.03.2008 року Червонолуцького міського суду Луганської області на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 11 днів,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, -

встановив:

ОСОБА_3, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та повторно скоїв умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, 22 липня 2010 року близько 16 години ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись по вул. Машинобудівників в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, підійшов до першого підїзду будинку № 15-А, де, скориставшись тим, що на лавочці відпочивала в стані алкогольного спяніння ОСОБА_1, нагнувся над нею та відкрито, шляхом ривка із шиї, зірвав золотий ланцюжок 750 проби вагою 10 грам вартістю 4096,82 грн., на якому була золота підвіска 750 проби у вигляді «хрестика» вагою 3 грами вартістю 1054,64 грн., після чого з викраденим з місця скоєння злочину намагався втекти, завдавши потерпілій матеріального збитку на суму 5151,46 грн., однак, з причин, які не залежали від його волі, не зміг вчинити усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий ОСОБА_4.

Підсудний ОСОБА_3 під час допиту у судовому засіданні свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав та пояснив, що в грудні місяці 2009 року він приїхав в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, щоб лікуватися в реабілітаційному центрі «Територія життя» від алкоголізму, який розташований по вул. Жовтневій, 21. Проживав на території центру в м. Вишневе. В процесі лікування працював на металобазі, яка розташована в м. Вишневе по вул. Київській, але не офіційно. Через деякий час познайомився із жінкою ОСОБА_5, яка немає житла. 22.07.2010 року у нього як завжди розпочався день із вживання алкогольних напоїв. Цього ж дня, приблизно о 13 години, біля міського стадіону, що по вул. Жовтневій в м. Вишневе він зустрів знайому ОСОБА_5, з якою ще випив пляшку горілки «Хлібний дар» ємністю 0,7 л. Після чого, він із ОСОБА_5 вирушив в бік будинку № 15-А по вул. Машинобудівників м. Вишневе. Рухаючись по вул. Машинобудівників біля підїзду № 1 будинку № 15-А на лавці він побачив незнайому жінку. Підійшовши ближче він побачив, що жінка знаходилася в стані алкогольного спяніння, нагнувся над її тілом та з шиї зірвав ланцюжок, на якому був хрестик з металу жовтого кольору, схожий на золото та побіг в напрямку будинку № 15, що по вул. Машинобудівників. Коли біг, він обернувся назад та побачив, що його наздоганяє незнайомий йому чоловік. Коли чоловік наздогнав його, то штовхнув, він впав та з правої руки у нього випав ланцюжок, на якому був хрестик. Через деякий час приїхали працівники міліції та доставили його до відділення міліції Вишневого МВМ для вияснення обставин справи. У вчиненому щиро розкаявся, свою поведінку пояснив станом алкогольного спяніння, просив його суворо не карати, у потерпілої поросив вибачення. Після дослідження письмових доказів у справі заявив, що на досудовому слідстві співробітники міліції застосовували до нього психологічний тиск, а також били його. У судових дебатах звинуватив потерпілому в тому, що все так сталося, пояснив, що він не може повністю пригадати всіх події, оскільки був дуже пяний, при визначенні покарання послався на розсуд суду.

Незважаючи на суперечливі покази підсудного, його вина у вчинені злочину за ч. 3 ст. 15; ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується іншими доказами, дослідженими по справі, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_1, яка показала суду, що 22.07.2010 року вона приїхала до сестри в м. Вишневе погостювати. Десь о 15 годині вона вийшла з будинку, в якому проживає сестра Світлана та вирушила до магазину «Продукти», який розташований по вул. Машинобудівників в м. Вишневе. Зайшла в магазин, де зустріла подругу ОСОБА_6, з якою вони в магазині випили приблизно по 50 грам коньяку, оскільки у її доньки було весілля. Після випитого вона почувала себе тверезою. Але коли вийшла з магазину та закурила цигарку їй стало погано. Вона рушила в напрямку будинку № 15-А, що по вул. Машинобудівників, де присіла на лавочку, яка розташована біля підїзду цього будинку, а потім втратила свідомість. Прийшла до тями від того, що незнайомий їй чоловік, як це зясовано підсудний, нагнувся над нею та ривком зірвав золотий ланцюжок, на якому був золотий хрестик. Вказаний золотий ланцюжок та хрестик у 2005 році придбав та подарував їй колишній чоловік. Потерпіла заявила цивільний позов, в якому просила стягнути з підсудного на свою користь 6000 грн. матеріальної та 10000 моральної шкоди, пояснивши, що матеріальна шкода складається з 1500 грн. вартості ремонту золотого ланцюжка, 2000 грн. вартості ліків, які вона купувала для лікування, 1500 грн. втраченого заробітку у звязку з перебуванням на лікарняному, 1000 грн. вартості аналізів та медичних консультацій; розмір моральної шкоди визначений з урахуванням пережитих страждань, почуття страху, яке постійно переслідує її. При визначенні міри покарання послалася на розсуд суду;

- показами свідка ОСОБА_4, який, будучи допитаним в судовому засіданні, пояснив, що 22.07.2010 року близько 16 години він знаходився за місцем свого проживання у квартирі № 144, яка розташована на першому поверсі будинку № 15-А по вул. Машинобудівників в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, на балконі кухонної кімнати та дивився на подвіря біля будинку. Біля будинку на лавочці він побачив незнайому йому жінку, яка лежала, чому вона лежала йому не відомо. Через деякий час він побачив, що до жінки підійшов незнайомий йому чоловік присів на лавочці нагнувся над жінкою, яка лежала та зірвав з її шиї ланцюжок з підвіскою у вигляді «хрестика». Побачивши це, він швидко вибіг на вулицю та побіг за чоловіком. Йому вдалося наздогнати цього чоловіка та штовхнути його. Злодій упав на землю, при цьому у нього із руки випав ланцюжок, на якому знаходилася підвіска у вигляді «хрестика». Після його затримання він чекав на працівників міліції. Приїхали працівники міліції та доставили незнайомого чоловіка, якого він затримав, до Вишневого МВМ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області. Метал, з якого був виготовлений ланцюжок та підвіска, був жовтого кольору, тому вважає, що це були золоті вироби;

- протоколом усної заяви (повідомлення) про злочин, відібраної від ОСОБА_1 від 22.07.2010 року, в якій вона повідомила, що в цей день близько 16 години за адресою: м. Вишневе, вул. Машинобудівників, 15-А невідома особа відкритим шляхом заволоділа золотим ланцюжком та хрестиком (а.с. 5); протоколами огляду місця події від 22.07.2010 року, під час якого була оглянута земельна ділянка розміром 1х1 метр, що розташована в м. Вишневе по вул. Машинобудівників Києво-Святошинського району Київської області, яка являється частиною дитячої площадки, на якій був виявлений ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною приблизно 50-55 см плетіння «кільцями» та має пошкодження в місці застібки, а саме розірвана частина зєднувального кільця, також поряд знаходиться хрестик з металу жовтого кольору розміром близько 2х3 см з розпяттям ОСОБА_7; вказані вироби вилучено та поміщено в прозорий пакет та скріплено печаткою (а.с. 12-13); протоколом огляду місця події від 22.07.2010 року, під час якого було оглянуто місце, де під час вчинення злочину перебувала потерпіла ОСОБА_1 (а.с. 14); довідкою про вартість одного граму золота 750 проби станом на 22.07.2010 року 190 гривен (а.с. 15); висновком про проведення експертизи металів та сплавів від 02.08.2010 року, відповідно до якого ланцюжок та підвіска у вигляді «хрестика» є ювелірними виробами, виготовленими промисловим способом із золота (а.с. 62-65); звітом про проведення товарознавчої експертизи рухомого майна від 02.08.2010 року, відповідно до якого загальна дійсна оцінка золотого ланцюжка 750 проби вагою 10 грам та золотого хрестика 750 проби вагою 3 грами, які зі слів придбані у 2005 році, становить 5151,46 грн. (а.с. 71-75); протоколом огляду речових доказів від 10.08.2010 року (а.с. 78-79); вироком від 22.11.2007 року Жовтневого районного суду м. Луганськ, яким ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 , ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі (а.с. 126-127); протоколом відтворення обстановки і обставин події від 13.12.2010 року, під час якого ОСОБА_3 вказав, де та яким чином він відкрито заволодів золотими виробами потерпілої ОСОБА_1 (а.с. 190-192).

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд визнає, що підсудний ОСОБА_3С під час допиту у судовому засіданні, потерпіла та свідок давали суду правдиві покази, які відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються сукупністю зібраних по справі доказів.

Покази підсудного, які він надав після дослідження письмових доказів та в судових дебатах, суд оцінює критично та вважає їх спробою ОСОБА_3 уникнути відповідальності за вчинене, оскільки вони спростовуються показами потерпілої ОСОБА_1, показами свідка ОСОБА_4, протоколом відтворення обстановки та обставин події, проведеного 13.12.2010 року за участю підсудного, постановою від 08.11.2010 року помічника прокурора Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_6 про відмову у порушенні кримінальної справи відносно слідчої ОСОБА_5 та о/у СКР Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 на підставі п. 2 ст. 6 КПК України за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 364, 365, 366 КК України (а.с. 177-178), висновком експерта № 392 від 22.10.2010 року, відповідно до якого при огляді 22.10.2010 року у ОСОБА_3 будь-яких пошкоджень на тулубі та правій гомілці не виявлено (а.с. 182).

Суд визнає, що вина підсудного у вчиненні злочину доведена повністю, його дії кваліфікуються судом за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного, висновки акту амбулаторної судово-наркологічної експертизи № 277 від 28.07.2010 року про те, що ОСОБА_3 страждає на хронічний алкоголізм (а.с. 57) та висновки амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 896, відповідно до яких ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому діянь на психічне захворювання не страждав, в тому числі не знаходився в тимчасовому хворобливому стані, а перебував в стані простого алкогольного спяніння, тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, ОСОБА_3 страждає на хронічний алкоголізм (а.с. 180-181).

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 186 КК України відноситься до тяжких злочинів, підсудний за місцем проживання характеризується посередньо, з 01.11.2009 року по 15.02.2010 року пройшов курс стаціонарного лікування в реабілітаційному центрі «Молодіжний Центр Територія Життя», де поводився незадовільно, зухвало, постійно порушував поведінку, вчиняв дрібні крадіжки, самовільно залишив реабілітаційний центр, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем реєстрації перебуває на диспансерному обліку у лікарня-нарколога з 05.06.2007 року з приводу активної залежності від алкоголю, обставин, що помякшують покарання, судом не встановлено, обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, та вважає доцільним призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 КПК України постановляючи вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

За таких умов, цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 в частині стягнення завданого матеріального збитку не підлягає до задоволення як не підтверджений документально. Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд, виходячи з вимог розумності та справедливості, вважає такими, що підлягають до задоволення вимоги про щодо стягнення з підсудного на користь потерпілої 2000 грн. завданої моральної шкоди.

Судові витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324, 328 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15; ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, тобто з 23 липня 2010 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) гривен у відшкодуванні завданої моральної шкоди. В решті позову відмовити.

Речові докази у справі: золотий ланцюжок з підвіскою у вигляді «хрестика», який знаходяться на відповідальному зберіганні ОСОБА_1 (а.с. 80), - залишити у її розпорядженні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою в Київському СІЗО ДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з часу його проголошення, а засудженим в той же строк, з часу отримання копії вироку.

Суддя М.М. Омельченко