Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2008 року Городнянський районний суд Чернігівської
області у складі :

головуючого - судді Березовського О.Д.,

при секретарі - Швачко О.В.,

з участю прокурора - Кириєнко Я.В.,

потерпілого - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Городня кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Тупичів Городнянського району Чернігівської області, українця, громадянина
України, освіта базова загальна середня, неодруженого, тимчасово не працюючого,
раніше не судимого, зареєстрованого проживаючим за адресою : АДРЕСА_1, фактично
проживаючого за адресою : АДРЕСА_2,

у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2, знаючи, що в нежилому
будинку, який належить ОСОБА_1 і який розташований в АДРЕСА_2, зберігаються
радіатори опалення вирішив їх викрасти. 08 серпня 2008 року ОСОБА_2
запропонував своєму товаришу ОСОБА_3 допомогти йому завантажити батареї, при
цьому він пояснив, що батареї будуть знаходитись в будинку, який належить його
матері. В цей же день, біля 13 години, ОСОБА_2, з метою скоєння крадіжки, на
автомобілі «Москвич» д.з. НОМЕР_1, яким він керував за усним дорученням свого
односельця ОСОБА_4, разом з ОСОБА_3 приїхав до нежилого будинку АДРЕСА_2, що
належить ОСОБА_1, де шляхом відриву прибою навісного замка на вхідних дверях
проник до будинку, а потім спільно з ОСОБА_3, який не усвідомлював, що приймає
участь у скоєнні злочину, викрав з будинку 6 чавунних семисекційних радіаторів
опалення, вартістю 74 гривні за одну секцію, загальною вартістю 3108 гривень,
що належать ОСОБА_1, чим завдав останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_2 свою вину у пред'явленому йому обвинуваченні по ч. 3 ст. 185 КК України
визнав повністю і підтвердив обставини скоєного злочину, викладені у
обвинуваченні. У скоєному щиро кається. Від дачі показів в судовому засіданні
відмовився, повністю підтримав свої покази дані на досудовому слідстві як
обвинуваченим та просив суд їх оголосити в судовому засіданні. Будучи допитаним
на досудовому слідстві як обвинувачений показав, що він проживає в с. Тупичів
разом з матір'ю. Неподалік від його будинку, між вулицею Щорса та вулицею
Чапаєва, знаходиться нежилий будинок, який, як йому було відомо, належить
ОСОБА_1. Одного разу, коли він проходив через двір вказаного будинку, то з цікавості
заглянув у вікно і побачив, що в коридорі на підлозі лежали радіатори опалені,
складені в стопку. Він ніде не працює і постійного заробітку не має. Оскільки
йому для особистих потреб потрібні гроші, то він вирішив здавати металобрухт.
Для цього він вирішив залізти в нежилий будинок, який належить ОСОБА_1, та
викрасти звідти батареї, які він бачив раніше. 08.08.2008 року він перебував
вдома і біля 13 години до нього прийшов його товариш ОСОБА_3. Він попросив
останнього допомогти йому перевезти старі батареї опалення, які він хотів
продати, оскільки йому потрібні гроші. ОСОБА_2 показав, що ОСОБА_3 він не
казав, що хоче викрасти батареї, а сказав йому, що батареї лежать в старій
хаті, яка належить його матері. Разом вони сіли в автомобіль марки „Москвич”
д.н. НОМЕР_1, яким він тимчасово керував за усним дозволом мешканця с. Тупичів
ОСОБА_4. Цим автомобілем вони поїхали до будинку, де лежали батареї. ОСОБА_3
він сказав чекати в машині, а сам зайшов в двір нежилого будинку. З метою
відкрити двері, які були закриті на навісний замок, він знайшов в дворі якийсь
металевий прут за допомогою якого швидко зірвав прибій навісного замка й зайшов
до будинку. Потім він покликав ОСОБА_3 і вони разом зайшли в будинок. В
коридорі з правої сторони біля котла опалення він побачив складені в стопку
батареї опалення. Батареї були покриті іржею, але були в нормальному стані. Їх
було 6 штук, вони були чавунні, семисекційні. Вони з ОСОБА_3 перенесли 6
батарей до машини і поклала їх в багажник і на заднє сидіння. Потім вони поїхали
до нього додому. Машину він поставив біля двору і сказав ОСОБА_3, щоб він йому
допоміг розвантажити батареї, коли їх буде продавати. Біля 18 години вони з
ОСОБА_3 знову зустрілися і цією ж машиною „Москвич” поїхали до їх односельця
ОСОБА_4, щоб продати йому батареї. Останнього вдома не було, а тому поговоривши
з його дружиною і запевнивши її, що батареї особисто його, вони вивантажили
батареї у двір і поїхали. Про те, що батареї викрадені ні ОСОБА_3, і ніхто
інший не знав. Через деякий час він був затриманий міліцією, яка встановила, що
саме він скоїв крадіжку. Батареї були повернуті власнику ОСОБА_1. Просить
вибачення у потерпілого та обіцяє, що більше такого не повториться.

Допитаний в судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_1 показав, що за адресою : АДРЕСА_2, знаходиться нежилий
будинок, який належить йому. В будинку ніхто не проживає, але він обробляє
прилеглий до будинку город і у вказаному господарстві буває майже щодня.
Ввечері 08.08.2008 року він був у дворі вказаного господарства та рвав траву і
нібито все було в порядку, але в будинок він не ходив і до дверей не підходив.
09.08.2008 року вранці він прийшов до двору вказаного господарства і виявив, що
двері будинку були відчинені. Оглянувши двері, він також виявив, що на дверях
зірваний прибій на який кріпився навісний замок. Також у вікні коридору була
витягнута нижня шибка. Оглянувши будинок, він виявив, що з коридору будинку
пропали шість батарей. Вказані чавунні батареї в кількості 6 штук по 7 секцій
він придбав біля 5 років тому в магазині для власного господарства і зберігав
їх в коридорі вказаного нежилого будинку. Крім шести батарей опалення з будинку
більше нічого не пропало. На вулиці Чапаєва, біля хвіртки двору вказаного
нежилого будинку, він також виявив осип іржі та зробив висновок, що батареї в
цьому місці завантажувались на якийсь транспорт. З заявою про викрадення
батарей він відразу звернувся до міліції. В послідуючому було встановлено, що
крадіжку батарей з його господарства вчинив житель їх села ОСОБА_2. Всі шість
батарей опалення йому повернуті, а тому ніяких претензій матеріального та
морального характеру він до ОСОБА_2 не має. Просить суд ОСОБА_2 суворо не
карати та не позбавляти його волі.

З'ясувавши думку учасників судового
розгляду про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши
недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким
не оспорюються, враховуючи, що учасниками процесу не оспорюється доведеність
вини підсудного та кваліфікація його дій, з'ясувавши правильне розуміння підсудним
змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності
його позиції, роз'яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права
оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що
обвинувачення, пред'явлене ОСОБА_2, знайшло своє підтвердження у судовому
засіданні у повному обсязі, та його дії правильно кваліфіковані органами
досудового слідства за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого
майна ( крадіжка ), поєднане з проникненням у житло.

Вирішуючи питання про міру
покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує характер та ступінь тяжкості
вчиненого злочину, конкретні обставини справи, спосіб
викрадення, кількість та вартість викрадених речей, наслідки, що настали від
злочину, відсутність цивільного позову
потерпілого, думку потерпілого по справі, який щодо призначення
покарання підсудному, просить суд суворо його не карати, особу винного - його
вік, сімейний стан, освіту, стан здоров'я, негативну характеристику за місцем
проживання, а також те, що він раніше не судимий.

Обставиною, яка пом'якшує покарання
підсудному ОСОБА_2 суд вважає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання
підсудному ОСОБА_2, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_2 необхідно
призначити покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті, якою
передбачена відповідальність за вчинений підсудним злочин, що є необхідним і
достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів та
враховуючи особу винного, обставини вчиненого злочину, спосіб викрадення майна,
наслідки, що настали від злочину, відсутність цивільного позову та претензій
потерпілого до підсудного, а також обставини, що пом'якшують покарання ( щире
каяття ), суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без
відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням
на підставі ст. 75 КК України. У зв'язку зі звільненням підсудного від
відбування покарання з випробуванням покласти на нього обов'язки, передбачені
ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не
заявлявся.

Речові докази по справі, а саме
шість радіаторів опалення ( батарей ) залишити потерпілому ОСОБА_1 ( а.с. 26-27
), автомобіль марки «Москвич» д.н. НОМЕР_1 залишити ОСОБА_4 ( а.с. 31 ).

Судові витрати по
справі відсутні.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили слід залишити без
змін - підписка про невиїзд.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити
йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК
України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного судом покарання з
випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік, не вчинить
нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти
на засудженого такі обов'язки :

- повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично з'являтись для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу
ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити без змін -
підписку про невиїзд.

Речові докази по справі, а саме
шість радіаторів опалення ( батарей ) залишити потерпілому ОСОБА_1 ( а.с. 26-27
), автомобіль марки «Москвич» д.н. НОМЕР_1 залишити ОСОБА_4 ( а.с. 31 ).

На вирок
може бути подана
апеляція до апеляційного суду
Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення

Суддя :
О.Д.Березовский