Справа № 161/838/14-к Провадження №11-кп/773/2/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.3 ст. 307 та ч.3 ст. 305 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2015 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

перекладача - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 вересня 2014 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кедайняй, Литовської Республіки, громадянина Литовської Республіки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей: донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше несудимого,

виправдано за ч.3 ст. 307 та ч.3 ст. 305 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні даних злочинів.

Запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу, ОСОБА_12 залишено попередньо обраний у виді застави в розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень. Після набрання вироком законної сили вказані кошти постановлено повернути заставодавцю ОСОБА_8 .

Вироком вирішено долю речових доказів по справі, -

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням громадянин Литовської Республіки - ОСОБА_9 обвинувачувався у тому, що він вчинив незаконне придбання, зберігання та перевезення, у складі організованої групи, з метою збуту, психотропної речовини - метамфетаміну, в особливо великому розмірі, а також її контрабанду, тобто кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 305 та ч.3 ст.307 КК України при наступних обставинах:

В обвинувальному акті зазначено, що він, а також громадяни Литовської Республіки - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та громадянин України ОСОБА_15 , діючи умисно, без відповідного на це дозволу, з корисливих мотивів, у складі організованої групи, тобто попередньо зорганізувавшись у стійке міжнародне об`єднання для вчинення незаконного придбання, зберігання та перевезення, з метою збуту, психотропних речовин, обіг яких обмежено, в особливо великому розмірі, будучи об`єднані єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи, 23-30.01.2009 року, вчинили незаконне придбання, зберігання та перевезення, з метою збуту, в особливо великому розмірі психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетаміну.

Для реалізації спільного злочинного наміру, у вересні 2008 року обвинувачений ОСОБА_9 прибув у м. Вінницю, де під час зустрічі з ОСОБА_15 між ними було досягнуто домовленості про незаконний обіг психотропних речовин, згідно якої ОСОБА_9 повинен був організувати незаконне придбання, зберігання та перевезення на територію України психотропних речовин, а їх подальший збут - проводити ОСОБА_15 ..

Було узгоджено, що перевезення психотропних речовин буде здійснюватись легковим автомобілем моделі АУДІ А-8, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням інших учасників організованої групи громадянина Литовської Республіки ОСОБА_16 та громадянина Литовської Республіки ОСОБА_14 . У вказаному транспортному засобі, в конструктивній порожнині, біля коробки перемикання передач, було обладнано спеціальний тайник, куди її було поміщено для незаконного перевезення.

27.11.2008 року до ОСОБА_15 , на його стільниковий телефон, № НОМЕР_2 з телефону № НОМЕР_3 литовського оператора зв`язку, зателефонував ОСОБА_9 і повідомив про прибуття у м. Вінницю двох інших учасників організованої групи ОСОБА_16 та ОСОБА_14 .. Одночасно, в ході вказаної розмови, було досягнуто домовленості про збут психотропної речовини вартістю 3700 євро за 1кг..

З метою погодження деталей незаконного обігу психотропних речовин, в кінці листопада 2008 року, у м. Вінницю, легковим автомобілем моделі АУДІ А-8, р.н. НОМЕР_1 , прибули ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які зустрілись з ОСОБА_15 .

Під час наступних зустрічей, які проводились в готельному комплексі Автопорт, ОСОБА_13 погодив з ОСОБА_15 умови та визначили місце зустрічі, прийому-передачі психотропних речовин та проведення грошових розрахунків - готельний комплекс Автопорт. Для підтримання зв`язку між ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , ОСОБА_13 передав останньому апарат телефонного стільникового зв`язку з СІМ-карткою телефонного оператора Литовської Республіки.

Орієнтовно в середині січня 2009 року ОСОБА_13 і ОСОБА_9 , діючи з відома ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , придбали в невстановленому місці порошкоподібну речовину, достеменно знаючи про те, що вона містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін.

ОСОБА_9 та ОСОБА_13 приховали цю речовину в спеціально обладнаному, для вчинення незаконного обігу, тайнику, в конструктивній порожнині біля коробки перемикання передач, легкового автомобіля моделі АУДІ А-8, р.н. НОМЕР_1 , який надали ОСОБА_14 .

У свою чергу, ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_15 про орієнтовний час прибуття ОСОБА_14 у м. Вінницю з психотропною речовиною, а також про умови отримання грошових розрахунків за її подальший збут.

23.01.2009 року ОСОБА_14 , будучи попередньо обізнаним з маршрутом руху та кінцевим місцем доставки психотропної речовини, вказаним вище транспортним засобом вирушив з Литовської Республіки до м. Вінниця (Україна), транзитом через територію Республіки Польща, завідомо знаючи, що здійснює незаконне зберігання та перевезення автомобільним транспортом психотропної речовини з метою її подальшої передачі ОСОБА_15

ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , шляхом обміну СМС-повідомленнями посередництвом стільникового зв`язку, проводили спільну координацію дій ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , спрямовану на досягнення спільного злочинного результату.

ОСОБА_14 24.01.2009 року, приблизно о 23:15год. за київським часом, слідуючи з Республіки Польща в Україну, та, незаконно зберігаючи психотропну речовину, здійснив її незаконне перевезення легковим автомобілем моделі АУДІ А-8, р.н. НОМЕР_1 , на територію України через ВМО № 1 митного поста Володимир-Волинський Ягодинської митниці, що знаходиться на території м. Устилуг Волинської області.

Під час митного огляду автомобіля було виявлено порошкоподібну вологу речовину з грудками світло-бежевого кольору, яка знаходилась в 12 вакуумованих пакетах з полімерного матеріалу, розмірами 300х300мм.

Вказана вище речовина ОСОБА_14 не була вказана в митній декларації та не заявлена ним митному контролю під час усного опитування, а попередньо прихована способом, що утруднював її виявлення в спеціально обладнаному тайнику, який був розташований в конструктивній порожнині біля коробки перемикання передач і доступ до якого став можливим внаслідок демонтажу окремих вузлів автомобіля.

Після вилучення психотропної речовини, на підставі постанови, від 26.01.2009 року, з метою викриття всіх осіб, причетних до вчинення незаконного обігу психотропних речовин, імітатор психотропної речовини було поміщено в тайник, що знаходився в легковому автомобілі моделі АУДІ А-8, р.н. НОМЕР_1 , та, під керуванням ОСОБА_14 , здійснено його контрольоване постачання до м. Вінниці, а вилучена речовина направлена на експертне дослідження.

30.01.2009 року ОСОБА_14 під контролем та у супроводі співробітників СБ України, близько 18.30 передав ОСОБА_15 три пакунки.

Після отримання від ОСОБА_14 імітатора психотропної речовини та його поміщення в салон власного автомобіля, ОСОБА_17 був затриманий співробітниками СБ України.

Відповідно до експертного висновку за № 20/5, від 05.06.2009 року, вилучена 24.01.2009р. порошкоподібна волога речовина, з грудками світло-бежевого кольору містить в собі метамфетамін, активна частка якого становить 12%, а загальна вага - 1 423,1927гр., яка, згідно Постанови КМУ, від 06.05.2000 року Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (Таблиця ІІ, Список 2), віднесена до психотропних речовин, обіг яких обмежено і кількість якого, відповідно до таблиці 2 Невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що перебувають у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України №188, від 01.08.2000 року, становить особливо великий розмір.

Дане обвинувачення не знайшло свого підтвердження в суді, тому ОСОБА_9 виправдано на підставі п. 2 ч.1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 305 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор у своїй апеляції вказує на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що в ході судового розгляду було здобуто достатньо доказів вини ОСОБА_9 , однак суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку про невинуватість останнього.

Просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у інкримінованих йому злочинах та призначити йому покарання, запропоноване державним обвинувачем в судових дебатах.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляції, прокурора, який підтримав свою апеляцію, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечили апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора до задоволення не підлягає.

У відповідності до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, суд повинні оцінювати докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ при цьому не має наперед встановленої сили. Судом першої інстанції зроблено правильний висновок, з яким погоджується колегія суддів, що стороною обвинувачення не подано суду першої інстанції достатніх доказів того, що ОСОБА_9 вчинив незаконне придбання, зберігання та перевезення, у складі організованої групи, з метою збуту, психотропної речовини - метамфетаміну, в особливо великому розмірі, а також її контрабанду, тобто кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 305 та ч.3 ст.307 КК України.

В обвинувальному акті сторона обвинувачення, а в апеляційній скарзі прокурор посилаються як на докази винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих злочинів на показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , висновок фоноскопічної екпертизи та матеріали по наслідках оперативно-розшукових заходів.

Згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Ці вимоги закону суд першої інстанції дотримав, допитавши свідків та обвинуваченого, а також дослідив зазначені матеріали безпосередньо в судовому засіданні і ці показання та отримані дані поклав в основу вироку.

Так, допитаний в суді свідок ОСОБА_14 показав, що ОСОБА_9 він не знає, а також йому нічого не відомо про участь обвинуваченого у вчиненні злочинів, пов`язаних із незаконним обігом психотропної речовини. В матеріалах провадження відсутні докази не тільки того, що ОСОБА_9 та ОСОБА_13 спільно з іншими особами придбавали психотропну речовину, а й докази факту знайомства ОСОБА_9 з ОСОБА_21 .

Зокрема, свідок ОСОБА_18 показав, що під час попереднього ув`язнення він деякий час перебував в одній камері із ОСОБА_15 , який йому розповідав про свою участь у злочині спільно із особою, яка проживає в Прибалтиці, прізвища цієї особи не називав. Чому у протоколі його допиту від 03.12. 2013 року слідчим зазначено прізвище ОСОБА_9 , пояснити суду не зміг.

Свідок ОСОБА_15 показав, що не домовлявся, не готував і не вчиняв спільно з ОСОБА_9 будь-яких злочинів. Під час досудового слідства оговорив ОСОБА_9 під тиском працівників правоохоронних органів.

За таких обставин, доказів вчинення ОСОБА_9 злочинів у складі організованої групи, про що ставиться питання в апеляції прокурора, на думку колегії суддів, стороною обвинувачення не надано.

Показання у суді свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 суд першої інстанції правильно не взяв до уваги. Дані працівники СБУ у Волинській області приймали участь у затриманні ОСОБА_14 , а згодом і ОСОБА_15 , із психотропними речовинами. Факт затримання вказаних вище осіб із психотропними речовинами не свідчить про те, що до злочину причетний і обвинувачений ОСОБА_9 .

Суд першої інстанції правильно зазначив, що пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення є суперечливим, оскільки з обвинувального акту вбачається, що злочин ОСОБА_9 вчиняв у складі організованої групи в період з 23 по 30 січня 2009 року, а на іншій сторінці зазначено, що обвинувачений з іншими особами придбав психотропну речовину у середині січня 2009 року. Під час розгляду апеляційної скарги прокурором ці суперечності також не усунуто.

Крім того, суд першої інстанції підставно не взяв до уваги матеріали по наслідках здійснення оперативно-розшукових заходів. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_9 відмовився надавати зразки свого голосу для проведення криміналістичної експертизи, після чого слідчий виніс постанову про проведення такої експертизи, надавши як зразки голосу, зафіксовані на відео і аудіо записі протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_9 , від 09.10. 2013 року, який знаходився на носії інформації - оптичному диску. Оскільки докази здобуто з порушенням закону, тому вони обгрунтовано визнані судом першої інстанції як недопустимі відповідно до вимог ст.ст. 86 89 КПК України.

Щодо смс-повідомлень, на які посилається сторона обвинувачення як на докази координації ОСОБА_9 дій інших учасників групи та які свідчили б про вчинення останнім злочинів, то дані про їх наявність в матеріалах провадження відсутні. Будь-яка інформація щодо причетності ОСОБА_9 до вчинення злочинів відсутня і у вилучених у ОСОБА_9 та ОСОБА_14 мобільних телефонах (т.2 а.п. 127-138, т.4 а.п. 37-41).

Інших доводів з посиланням на докази, які вказували б на вчинення ОСОБА_9 інкримінованих йому злочинів та на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, прокурор в апеляції не навів.

Виходячи з положень презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини за ст. 17 КПК України, а саме, що ніхто не зобов`заний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи; положення ст. 62 Конституції України, та положення ст. 5 Право на свободу та особисту недоторканість Конвенції про захист прав і основоположних свобод, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 вересня 2014 року щодо ОСОБА_9 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення копії даної ухвали.

Головуючий

Судді