У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Верещак В.М.,

суддів

Заголдного В.В., Гошовської Т.В.

за участю прокурора

Сухарєва О.М.,

розглянувши
в судовому засіданні 8 листопада 2007 року у м. Києві кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Снятинського
районного суду Івано-Франківської області від 27 червня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 жовтня
на 2006 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком засуджені:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

раніше неодноразово судимий, -

- за ст. 187 ч. 3 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією
майна;

- за ст. 162 ч. 1 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України
остаточно призначено 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження,

раніше судимий, -

- засуджений за ст. 187 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України
на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна.

Стягнуто зі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 8 404 грн. в рівних
частках та з них
же в такому
порядку на користь ОСОБА_4 250 грн.

Засуджені визнані винними у вчиненні злочинів за таких обставин.

19 червня 2005 року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 з метою вчинення розбійного
нападу приїхали у м. Снятин. ОСОБА_1 під виглядом працівника енергонагляду
проник у житло ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по вул. Заводській і по мобільному телефону
покликав на допомогу ОСОБА_2.

Залякуючи потерпілих, ОСОБА_1, демонструючи пістолет травматичної дії з
гумовими кулями, а ОСОБА_2- складний ніж, що потерпілі сприйняли як погрози,
небезпечні для життя і здоров'я, - заволоділи їх майном та грошима на загальну
суму 9 644 грн. Після цього з метою уникнення переслідування ОСОБА_1 і
ОСОБА_2зв'язали потерпілих і з місця вчинення злочину втекли.

Крім того, ОСОБА_1 27 червня 2005 року, близько 2 години ночі, перебуваючи
в нетверезому стані, в мотелі “Люкс” у с. Стримба Надвірнянського району
Івано-Франківської області, скориставшись незачиненими дверима, самовільно
зайшов до номера, де відпочивали потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6, разом з ОСОБА_7,
ввівши останнього в оману, повідомивши, що це його номер. Внаслідок цього останній почав сперечатися в
нецензурній формі, ображати потерпілих, порушуючи сон і спокій громадян.

Ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного
суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2006 року вирок залишено без
змін.

У касаційному поданні прокурора ставиться питання про скасування судових рішень і направлення справи на новий
судовий розгляд у зв'язку з м'якістю покарання, призначеного ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подання, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню, касаційна скарга засудженого
ОСОБА_1 - частковому задоволенню, судові рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене
покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових
злочинів.

Ці вимоги закону, як обґрунтовано йдеться у касаційному поданні, судом не
дотримані в повній мірі.

Призначаючи ОСОБА_1 мінімальну міру покарання, передбачену ч. 3 ст. 187 КК
України, а ОСОБА_2 - із застосуванням ст. 69 КК України, суд не врахував у
достатній мірі, що обидва неодноразово судимі і звільнені з місць позбавлення
волі після відбування покарання за злочини, серед яких - розбій за обтяжуючих
обставин, за який кожному з них було призначено 7 років позбавлення волі.

Однак, як обґрунтовано зазначено у поданні, ОСОБА_1 і ОСОБА_2належних
висновків з цього не зробили.

Як свідчать матеріали справи, обидва, не працюючи, не мали, тим самим,
законних джерел існування і невдовзі після звільнення знову вчинили аналогічний
особливо тяжкий злочин, попри стан здоров'я, на який міститься посилання у
вироку як на пом'якшуючу покарання обставину.

Не відповідає фактичним обставинам справи, як про це обґрунтовано йдеться у
касаційному поданні, посилання на щире каяття ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у вчинених
злочинах.

За викладених обставин колегія суддів вважає доводи касаційного подання про
невиправданість призначення ОСОБА_1 покарання у мінімальних межах, передбачених
санкцією ч. 3 ст. 187 КК України, а ОСОБА_2 - із застосуванням ст. 69 КК України, - такими, що ґрунтуються
на матеріалалх справи.

У зв'язку з цим судові рішення щодо них підлягають скасуванню, а справа -
направленню на новий судовий розгляд.

Якщо при новому розгляді справи буде доведено обвинувачення в об'ємі, не
менше раніше встановленому судом, - призначене ОСОБА_1 і ОСОБА_2 покарання слід
вважати м'яким.

Доводи скарги ОСОБА_1 підлягають перевірці в процесі розгляду справи.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційне подання прокурора
задовольнити, касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Снятинського районного суду від
27 червня 2006 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Івано-Франківської
області від 16 жовтня
2006 року щодо
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд.

судді:

В.М. Верещак Заголдний В.В. Гошовська
Т.В.