Справа № 1-86/11 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2011 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючої - судді Сировєтнік Т.І.

при секретарі Махлай К.М.

з участю прокурора Новосел Р.І., Павлійчук В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працює реалі затором за домовленістю, незаміжня, має на утриманні малолітнього сина, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, в силу ст..89 КК України не судима,

- в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України ,

в с т а н о в и в :

22.09.2010 року в денний час ОСОБА_1, знаходячись за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5 умисно завдала своєму малолітньому сину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, побоїв, ударивши останнього долонею по різним частинам тіла за те, що той загубив ключі від квартири.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 вину в скоєні інкримінуємого їй злочину за ч.1 ст.126 КК України визнала повністю, пояснивши, що 22.09.2010 року син, повернувшись додому з прогулянки загубив ключі від квартири, і вона його заставила знайти ключі. За те, що син загубив ключі, вона дала йому декілька ляпасів по тілу, після чого син втік і не повертався додому на протязі тижня.

Крім повного визнання вина підсудної підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

Показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2, який пояснив, що 22.09.2010 року він загубив ключі від квартири, за що його лаяла мати і нанесла йому декілька ударів долонею по тілу, після чого він втік з дому і на протязі тижня не вертався додому, проживаючи в під*їздах будинків м. Кременчука.

Показаннями свідка ОСОБА_3, який дав аналогічні показання показанням підсудної ОСОБА_1

Показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_4, який пояснив, що при огляді малолітнього ОСОБА_2 1.10.2010 року в приміщенні Кременчуцького відділення СМЕ той пояснював, що мати наносила йому удари по тілу. Виявлені в нього легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на лівому стегні могли утворитися на протязі 5-7 діб назад і не могли утворитися 22.09.2010 року.

Крім того, вина підсудної повністю підтверджується зібраними письмовими доказами - матеріалами кримінальної справи, а саме протоколом допиту представника малолітнього потерпілого Артем*євої О.М., де вона пояснила, що 30.09.2010 року в дитячий притулок «Пролісок» м. Кременчука працівниками Автозаводського РВ КМУ УМВС України в Полтавській області був доставлений малолітній ОСОБА_2 за бродяжництво, який пояснив, що втік від матері ОСОБА_1, яка лаяла його, неодноразово наносила побої / а.с.42/ та іншими матеріалами кримінальної справи в їх сукупності, які не оспорювалися підсудною. Тому, суд не маючи сумнівів в істинності та достовірності показань підсудної, досліджував зібрані докази відповідно до ч.3 ст.299 КПК України в скороченому порядку.

Наведені докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для визнання підсудної винною у вчиненні встановленого судом злочину.

Тому, умисні дії ОСОБА_1, що виразилися в умисному завданні удару, побоїв своєму малолітньому сину ОСОБА_2, суд кваліфікує за ч.1 ст.126 КК України.

Обговорюючи питання про призначення підсудній покарання, суд враховує тяжкість вчиненого нею злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу підсудної, яка працює, посередньо характеризується за місцем проживання, пом'якшуючі та обтяжуючі покарання підсудної обставини.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудній, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття в скоєному, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудній, суд вважає вчинення злочину щодо малолітнього.

За висновком ЛКК підсудна в лікуванні від алкоголізму та наркоманії не потребує.

На підставі вище викладеного суд доходить до висновку про достатність виправлення та перевиховання підсудної без ізоляції її від суспільства, застосувавши їй покарання у вигляді штрафу в прибуток держави, в межах розмірів, передбачених санкцією ч.1 ст.126 КК України .

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною за ч.1 ст. 126 КК України, призначивши покарання у вигляді 510 / п*ятсот десять/ грн. штрафу в прибуток держави.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 до набрання вироком чинності залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 діб через Автозаводський райсуд м. Кременчука .

СУДДЯ: