Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
жовтня 2007 року. м.
Острог.

Острозький
районний суд Рівненської області в складі:

головуючого
судді Назарука В.А. при секретарі Черемновій О.В.

з участю

прокурора
Ковальчук Л.В. потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу
по обвинуваченню

ОСОБА_1,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с
Крива Хустського району Закарпатської області, громадянина України, з
середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за місцем
проживання АДРЕСА_1, проживаючого в с. Садки Острозького району Рівненської
області, не судимого

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України

встановив:

ОСОБА_1
щодо якого 20.12.2002 року постановою Острозького районного суду Рівненської
області встановлено стягнення на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно,
але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи
з 11.12.2002 року до її повноліття, в період з грудня 2004 року по липень 2007
року, отримуючи грошові кошти, а саме: з 27.12.2004 року по 02.10.2005 року
виплату допомоги по безробіттю відповідно до п.1 ст.22 та п.1 ст.23 Закону
України " Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на
випадок безробіття " в сумі 3128 грн. 88 коп.; з 25.08.2005 року по
10.01.2007 року заробітну плату на загальну суму 2104 грн. 07 коп., працюючи
водієм автомобіля в ВАТ " Острозька меблева фабрика " та в період з
10.07.2007 року по даний час, перебуваючи на обліку як безробітний в
Острозькому міськрайонному центрі зайнятості, кошти із отриманих грошових
виплат на утримання малолітньої дочки ОСОБА_1 не перераховував, тим самим
злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання
дитини (аліментів).

Внаслідок
злісного ухилення від сплати аліментів, заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_2
становить 5165 грн. 48 коп.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.
164 КК України винним себе визнав повністю. При цьому він показав, що про те,
що повинен сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 знав так як знав про
існування судового рішення про стягнення з нього аліментів. З жовтня 2006 року
по даний час проживає в с
Садки Острозького району Рівненської області з дружиною і в другому шлюбі
дітей не має. При цьому зареєстрований за місцем проживання АДРЕСА_1. Взагалі
за цей час він проживав АДРЕСА_2, потім по АДРЕСА_3. До 2004 року він працював
в м. Острог в ТОВ " Острозький
завод

мінеральної води
" і там же працювала його колишня дружина ОСОБА_2 Коли працював в ТОВ
"Острозький завод мінеральної води", то призначені судом аліменти на
користь дочки ОСОБА_3 сплачував. З 2004 року він перестав працювати на зазначеному
підприємстві та аліменти не сплачував. Про те, що повинен сплачувати аліменти
на утримання дочки ОСОБА_3 в центр зайнятості, де перебував на обліку з грудня
2004 року до жовтня 2005 року не повідомляв. Також він не повідомляв бухгалтера
Острозької меблевої фабрики про необхідність сплати аліментів, коли працював
водієм на зазначеному підприємстві з жовтня 2005 року до січня 2006 року. В
липні 2007 року він став в Острозький районний центр зайнятості на облік як
безробітний, де також нікого не повідомляв про необхідність сплати аліментів. З
державної виконавчої служби до нього листи не надходили, про зміну свого місця
проживання та роботи він ДВС не повідомляв. Причину цього пояснити не може. За
цей час з дружиною і дочкою практично не спілкувався і матеріальної допомоги не
надавав.

У вчиненому щиро
розкаюється і просить суворо не карати.

Крім
повного визнання підсудним вини та його показань про обставини вчинення злочину
його винність у вчиненні злочину повністю доведена дослідженими доказами.

Потерпіла
ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що відповідно до постанови суду від
20.12.2002 року її колишній чоловік ОСОБА_1, повинен був сплачувати на
утримання доньки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. З
2004 року ОСОБА_1, виплату аліментів не проводив і з того часу вона свого
колишнього чоловіка не бачила. До неї чи дочки з приводу надання коштів на
утримання дочки він весь цей час не звертався.

Свідок
ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що працює державним виконавцем в
Острозькому РВ ДВС і в неї на виконанні знаходиться виконавчий лист стосовно
сплати аліментів ОСОБА_1, на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку. На неодноразові виклики в ДВС ОСОБА_1, не з'являвся, а
потім направлені йому виклики почали повертатись в ДВС з поміткою, що адресат
вибув. Про зміну свого місця проживання чи роботи ОСОБА_1 ДВС не повідомляв.
Нею на адресу батьків ОСОБА_1, надсилались офіційні попередження з приводу
несплати аліментів.

Свідок
ОСОБА_5 показала, що в період з грудня 2004 року до грудня 2005 року на обліку
в Острозькому районному центрі зайнятості перебував ОСОБА_1, і у вказаний
період отримував допомогу по безробіттю. При цьому аліменти з нього не
стягувались, так як ОСОБА_1, про той факт, що повинен сплачувати аліменти
працівників центру зайнятості не повідомив, а виконавчий лист на адресу
установи не надходив. На даний час ОСОБА_1, також перебуває на обліку як
безробітний, однак допомога по безробіттю йому буде надаватись з жовтня 2007
року, так як з попереднього місця роботи - ВАТ " Острозька меблева фабрика
" він звільнився за власним бажанням.

Окрім
показань потерпілої та свідків вина підсудного знайшла своє підтвердження в
зібраних на досудовому слідстві та перевірених в судовому засіданні матеріалах.

З
постанови Острозького районного суду про стягнення аліментів від 20 грудня 2002
року встановлено, що ОСОБА_1, повинен сплачувати щомісячно на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частин всіх видів заробітку,
але не менше Уз неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину,
починаючи з 11.12.2002 року та до повноліття доньки (а.с. 10).

Відповідно
до виконавчого листа по справі № 2-606/02 встановлено, що він виданий 20 грудня
2002 року на стягнення з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2 щомісячно аліментів на
утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частин всіх видів заробітку, але не
менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи
з 11.12.2002 року та до повноліття доньки ( а.с. 14 ) та за даним виконавчим документом
відкрито виконавче провадження ( а.с. 15 ).

Зі
свідоцтва про народження ОСОБА_1, встановлено, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_2
і її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і на даний час вона є неповнолітньою (а.с.
12 ).

Відповідно
до свідоцтва про розірвання шлюбу встановлено, що шлюб між потерпілою та
підсуднім розірвано 03 грудня 2002 року ( а.с. 11).

З
довідки ТзОВ " Острозький завод мінеральної води " вбачається, що
утримання аліментів з ОСОБА_1, по виконавчому листу № 2-606 від 20 грудня 2002
року проведено по 15 грудня 2004 року
( а.с. 6 ).

Відповідно
до розрахунку по заборгованості по аліментах встановлено, що на даний час вона
складає 5165 грн. 48 коп. ( а.с. 16-17 ).

З листів
ДВС підсудному встановлено, що на протязі 2006 року ОСОБА_1 тричі надсилались
попередження з приводу несплати аліментів, однак до ДВС вони були повернуті з
приміткою, що ОСОБА_1, за вказаною адресою не проживає ( а.с. 19-22 ).

Відповідно
до трудової книжки ОСОБА_1, встановлено, що 15.12.2004 року він був звільнений
з роботи в ТзОВ " Острозький завод мінеральної води " за угодою
сторін, 27.12.2004 року йому розпочато виплату допомоги по безробіттю, яку
припинено 03.10.2005 року, з 25.08.2005 року він працював водієм в ВАТ "
Острозька меблева фабрика " звідки звільнився за власним бажанням
10.01.2006 року ( а.с. 30 ).

З
довідки ВАТ " Острозька меблева фабрика " встановлено, що ОСОБА_1, з
25.08.2005 року по 10.01.2006 року працював водієм в даному товаристві та
отримував заробітну плату ( а.с. 39 ).

З
довідки Острозького міськрайонного центру зайнятості встановлено, що ОСОБА_1, з
27.12.2004 року по 03.10.2005 року перебував на обліку як безробітний та
отримав доход в розмірі 3128 грн. 88 коп. ( а.с. 40 ).

Оцінивши
сукупність доказів, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1, слід кваліфікувати
по ч. 1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). .

При
призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що
відповідно до ст. 12 КК України даний злочин кваліфікується як злочин невеликої
тяжкості і передбачає альтернативу видів покарання.

При
призначенні покарання суд прийшов до висновку, що обтяжуючих покарання ОСОБА_1,
обставини немає. Окрім цього, суд, відповідно до ст.. 66 КК України враховує,
що обставиною, яка пом'якшує покарання ОСОБА_1, є те, що він щиро розкаявся у
вчиненому злочині.

Беручи
до уваги особу підсудного, суд враховує, що ОСОБА_1, раніше не судимий, по
місцю проживання характеризується позитивно.

Дані
обставини суд вважає такими, що дозволяють прийти до висновку про можливість
призначення ОСОБА_1, мінімального покарання, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК
України.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та
призначити йому покарання у виді громадських робіт строком вісімдесят годин.

Запобіжний
захід до вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_1 попередній - підписку
про невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області протягом 15
діб з моменту його проголошення.