Справа № 357/6901/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2013 Білоцерківський міськрайонний
суд Київської області в складі:

головуючий - суддя Бобкова Н.
В. ,

при секретарі - Тарасенко А.
В.,

за участю: прокурора Гриценко
К.О.

потерпілої - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Білої Церкви
кримінальне провадження, внесене в
Єдиний реєстр досудових розслідувань
за №785 від 30.01.2013 р. відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Біла
Церква Київської області, українця,
громадянина України, з середньою
освітою, розлученого, не працюючого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, в
силу ст.89 КК України судимості не
маючого, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1,-

обвинуваченого в скоєнні злочину,
передбаченого ст.164 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 скоїв злісне ухиленні від
сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання дитини (аліментів),
за наступних обставин.

Згідно рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської обл. від
27 липня 2006 р. ОСОБА_2 зобов'язаний до
сплати встановлених рішенням суду
коштів (аліментів) на утримання дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь матері
дитини - ОСОБА_1, в розмірі 1/4 частини
всіх видів його заробітку, але не менше
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 30
червня 2006 р. і до досягнення дитиною
повноліття.

Однак ОСОБА_2 покладений на нього
обов'язок в період часу з 20.03.2008 р. по
31.03.2013 р. виконував не в повному обсязі,
встановлений судом розмір суми
аліментів сплачував частково та з
затримками в часі, а саме за вказаний
період сплатив грошові кошти в сумі 2480
грн., з розрахунку: в серпні 2009 року - 200
грн., в червні 2010 р.- 400 грн., у вересні 2010
р. - 200 грн., в грудні 2010 р. - 200 грн, в
лютому 2011 р. - 380 грн., в березні 2011 р. - 190
грн., в липні 2011 р. - 310 грн., в жовтні 2011 р.
- 300 грн., в січні 2012 р. - 300 грн.

21.05.2012 р., 12.09.2012 р. та 06.12.2012 р. ОСОБА_2
попереджався державним виконавцем
міського відділу ДВС БЦ МРУЮ про
кримінальну відповідальність за
злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дітей. Але останній на
вказане попередження не відреагував, а
навпаки віднісся до цього вкрай
байдуже і продовжував ухилятися від
сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання дітей (аліментів).

ОСОБА_2 свідомо розуміючи, що за злісне
ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання
дитини (аліментів) настає кримінальна
відповідальність, належних висновків
для себе не зробив, офіційно не
працевлаштувався, в центр зайнятості
на облік не ставав, займався
випадковими заробітками в різних
місцях, за що отримував кошти в сумі від
1000 до 2000 гривень щомісячно, про те
будь-якої матеріальної допомоги на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 не
надавав, а став на шлях злісного
ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання
дітей (аліментів), в результаті чого
заборгованість по аліментах за період
часу з 20.03.2008 р. по 31.03.2013 р., станом на
31.03.2013 р. становить суму 22775 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у
скоєнні вказаних дій визнав повністю і
ствердив, що дійсно згідно рішення
Білоцерківського міського суду від
27.07.2006 р. зобов'язаний сплачувати
аліменти на утримання сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь бувшої држини -
ОСОБА_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів
свого заробітку, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, до
повноліття дитини.

Дійсно в період часу з березня 2008 р. по
квітень 2013 р. сплачував аліменти
частково та з затримками в часі, всього
за вказаний період сплатив 2480 грн.: в
серпні 2009 р. - 200 грн., в червні 2010 р.- 400
грн., у вересні 2010 р. - 200 грн., в грудні 2010
р. - 200 грн, в лютому 2011 р. - 380 грн., в
березні 2011 р. - 190 грн., в липні 2011 р. - 310
грн., в жовтні 2011 р. - 300 грн., в січні 2012 р.
- 300 грн.

Сума заборгованості станом на квітень
2013 р. становить 22775 грн., яку має на
меті поступово виплачувати. У скоєному
розкоюється, просить суворо не карати.

Потерпіла ствердила покази
обвинуваченого, зазначила, що ОСОБА_2
дійсно життям сина не цікавиться,
матеріальну допомогу на утримання
останнього не надає.

Визнаючи себе повністю винним та не
оспорюючи фактичні обставини справи,
обвинувачений ОСОБА_2 просив суд не
досліджувати докази зібрані під час
досудового розслідування і після
роз'яснення положень ч.3 ст. 349 КПК
України у суду немає сумнівів в
добровільності та істинності його
позиції.

Інші учасники судового провадження не
заперечували проти задоволення
клопотання обвинуваченого і суд визнав
недоцільним дослідження доказів щодо
тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину
ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих
йому дій доведено у повному обсязі і
його дії вірно кваліфіковані за ст. 164
ч.1 КК України, оскільки він вчинив
скоїв злісне ухиленні від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дитини (аліментів) .

Призначаючи міру покарання
обвинуваченому, суд враховує характер
та ступінь суспільної небезпеки
скоєного злочину, особу винного,
обставини справи.

ОСОБА_2 чистосердечно розкаюється у
вчиненому, судимості не має, як особа
за місцем проживання характеризується
посередньо.

Пом'якшуючих та обтяжуючих
відповідальність ОСОБА_2 обставин по
справі суд не вбачає і рахує доцільним
призначити йому покарання у вигляді
обмеження волі та звільнити від
відбування покарання умовно, з
іспитовим терміном.

Запобіжний захід обвинуваченому
ОСОБА_2 - не обирався.

Судові витрати та речові докази у
провадженні - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК
України і призначити покарання -
1(один) рік обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України
звільнити ОСОБА_2 від відбування
призначеного судом покарання, якщо він
протягом іспитового строку 1(один) рік
не вчинить новий злочин та виконає
покладені на нього обов'язки: не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти вказану інспекцію про
зміну місця проживання, періодично
з'являтися на реєстрацію.

Контроль за поведінкою обвинуваченого
ОСОБА_2 покласти на відділ виконання
покарань Білоцерківського МВВС за
місцем проживання засудженого.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд. протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Н. В. Бобкова