Справа № 1-18/08 р.
В И Р О К

Іменем України

07
квітня 2008 року
Ємільчинський районний суд Житомирської області

в
складі: головуючої
судді Прищепи Т.П.

при секретарі Денисюку
О.В.

з участю прокурора Сьомко Л.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт
Ємільчине кримінальну
справу по обвинуваченню

ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця,

громадянина
України, освіта середня, не працюючого,
не одруженого,

раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 162 КК України, -

в с т а н о в и в:

Підсудний
ОСОБА_1. обвинувачується в тому, що 25 листопада 2007 року біля 11-ї години 30
хвилин, підійшов до будинку ОСОБА_2 в с. Кочичине, Ємільчинського району
Житомирської області. Зайшовши на подвір'я домоволодіння, підійшов до
господарського приміщення, з якого взяв вила, за допомогою яких умисно зірвав
навісний замок на вхідних дверях будинку, після чого всупереч волі господарки
будинку, з метою незаконного проникнення в житло, відкрив двері і незаконно
проник до житла, а саме в кімнату - веранду будинку. З веранди через коридор
незаконно проник у одну з кімнат, перебуваючи в якій підійшов до кухонної шафи,
яка розташована з правої сторони при вході в кімнату, відкрив шухляду та взяв
там 60 гривень, повертаючись назад прихопив зі столу три пляшки горілки ємкістю
0,5 л. державного виробництва і через коридор та веранду вийшов на вулицю та
пішов додому.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. свою вину у вчиненні злочину
передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України визнав повністю і пояснив суду, що 25
листопада 2007 року вирішив піти в магазин та купити цигарок. В магазині
цигарок йому в борг не продали і він пішов до ОСОБА_2., щоб позичити грошей,
оскільки часто допомагає їй по господарству. Біля 11 години 30 хвилин він
зайшов на подвір'я домоволодіння ОСОБА_2., побачив, що вхідні двері будинку
замкнуті на навісний замок. Вирішив проникнути у будинок без дозволу
господарки, взяв вила і зірвав ними
навісний замок на дверях веранди. Замок викинув у садок і зайшовши через двері
у веранду далі через коридор він проник у кімнату будинку, де з правої сторони
відносно вхідних дверей під стіною стояла дерев'яна шафа. Відкривши шухляду
шафи він побачив, що там знаходиться 60 гривень, які він забрав, і повертаючись
назад побачив на столі три пляшки горілки державного виробництва ємкістю 0,5
л., які також забрав. Після вчинення наведених дій він через коридор та веранду
вийшов на вулицю, прикривши за собою двері веранди пішов додому. Дозволу на
проникнення в будинок ОСОБА_2. йому не давала. У вчиненому щиро
розкаявся.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 299 КПК
України за згодою підсудного ОСОБА_1., який визнав вину в інкріминованому
злочині повністю, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих
фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються обмежившись дослідженням
матеріалів справи.

Крім повного визнання вини
підсудним, його вина у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, підтверджується
матеріалами кримінальної справи:

- протоколом про прийняття заяви про
вчинений злочин від 30 листопада 2007 року, з якого слідує, що ОСОБА_2.
звернулася до Ємільчинського РВ УМВС України в Житомирській області з заявою
про встановлення та притягнення до відповідальності особу, яка 25 листопада
2007 року незаконно проникла у її власний будинок і викрала звідти 60 гривень
та три пляшки горілки державного виробництва (а.с. 5);

- протоколом огляду місця події,
приміщення житлового будинку в с. Кочичине, який належить на правах індивідуальної
приватної власності громадянці ОСОБА_2. (а.с. 7-8);

- відтворенням обстановки і обставин
події від 12 січня 2008 року та фото таблицею, де ОСОБА_1. показує і розповідає
яким чином проникав у домоволодіння ОСОБА_2. в с. Кочичине Ємільчинського
району (а.с. 31-36);

Суд, аналізуючи зібрані по справі
докази, вину підсудного ОСОБА_1. вважає доведеною повністю, його дії кваліфікує
за ч. 1 ст. 162 КК України, які
виразились умисному порушенні недоторканості житла ОСОБА_2.

При обранні міри покарання
підсудному, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та
обтяжують покарання.

За місцем проживання підсудний характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України,
обставиною, яка пом'якшує покарання є щире каяття у вчиненому.

Відповідно до ст. 67 КК України
обставини що обтяжують покарання судом не встановлені.

З
урахуванням всіх обставин справи, особи підсудного, що вчинив злочин невеликої тяжкості, суд
прийшов до висновку про можливість виправлення та перевиховання підсудного без
відбування покарання у відповідності до ст. 75 КК України.

Цивільний
позов по справі не заявлено, судових
витрат та речових доказів по
справі не має.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст. 323-324 КПК України суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1
визнати винним за ч. 1 ст. 162 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75
КК України засудженого від відбування призначеного покарання звільнити з
випробуванням з іспитовим
строком на один рік.

Відповідно
до ст. 76 КК України на
засудженого покласти такі обов`язки:

- не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

Запобіжний захід до вступу вироку в
законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Житомирської області через Ємільчинський районний суд протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя

Ємільчинського районного суду Т.П.
Прищепа