Справа № 1-156/2011 рік
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 серпня 2011 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Лицура І.М.,

секретаря - Бойків В.П.,

з участю прокурора - Назарчука В.Й.,

захисника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Долині справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки с.Раків Долинського району Івано-Франківської області, що має середню освіту, українки, громадянки України, одруженої, яка має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючої, несудимої,

за ст. 129 ч.1 КК України,-

встановив:

ОСОБА_2 вчинила погрозу вбивством при реальних підставах побоюватися здійснення цієї погрози.

Злочин вчинено за таких обставин:

ОСОБА_2 24.06.2011 року о 11.00 год. на дорозі в с.Раків Долинського району Івано-Франківської області, неподалік свого господарства, на грунті тривалих неприязних стосунків вчинила сварку зі своєю сусідкою ОСОБА_3, під час якої, погрожуючи останній позбавленням життя, приклала їй до шиї лезо коси, внаслідок чого у ОСОБА_3 були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози. Переживаючи за своє життя, ОСОБА_3 схопилася руками за лезо коси і відштовхнула його. В цей час підбігла сусідка ОСОБА_4, яка забрала в ОСОБА_2 косу, а ОСОБА_3, скориставшись цим, втекла.

Підсудна ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, пояснивши, що вона разом зі своєю сім'єю проживає в с.Раків Долинського району Івано-Франківської області. По сусідству з нею проживає ОСОБА_3, з якою вона протягом тривалого часу перебуває у неприязних стосунках. 24 червня 2011 року близько 10.30 год. у неї виникла суперечка з сусідом ОСОБА_9 через земельну ділянку, в яку втрутився ОСОБА_5 В цей час його дружина ОСОБА_3, з якою у неї неприязні стосунки, вийшла з будинку на подвір'я і стала її обзивати нецензурними словами. Після цього вона вирішила їй помститися. Вона взяла в себе з господарства косу, вийшла на дорогу і стала чекати ОСОБА_3 Близько 11.00 год. ОСОБА_3 вийшла на дорогу і пішла в напрямку до автобусної зупинки. Коли ОСОБА_3 проходила повз її будинок, вона підійшла до неї з косою в руках і сказала, що зараз відріже їй голову косою. На це ОСОБА_3 розвернулася і втекла на своє подвір'я. Через декілька хвилин ОСОБА_3 знову вийшла на дорогу разом з своїм чоловіком ОСОБА_5 і в неї з останнім виникла сварка. Після цього ОСОБА_6 пішов на своє подвір'я, а ОСОБА_3 пішла по дорозі в напрямку до автобусної зупинки. Вона вийшла з свого господарства, маючи в руках косу і стала наздоганяти ОСОБА_3, щоб налякати її. Вона наздогнала ОСОБА_3 напроти господарства ОСОБА_4 і сказала, що зараз відріже їй косою голову та приклала лезо коси їй до шиї. Між ними розпочалася боротьба, під час якої вони обзивали одна одну нецензурними словами. Конфлікт припинила сусідка ОСОБА_4, яка забрала у неї косу. Коли конфлікт був вичерпаний, ОСОБА_4 повернулася до свого будинку, ОСОБА_3 пішла далі по дорозі, а вона пішла додому. Наміру позбавити життя ОСОБА_3 у неї не було - вона тільки хотіла її налякати, щоб вона її боялася і більше не чіплялася до неї.

Крім повного визнання вини самою підсудною ОСОБА_2, її вина у вчиненні інкримінованого їй злочину повністю доведена в судовому засіданні показаннями потерпілої, свідків по справі, письмовими та речовими доказами, фактичними даними, що містяться в протоколах слідчих та судових дій.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що по сусідству з її будинком розташований будинок гр. ОСОБА_2, яка постійно влаштовує сварки та скандали з усіма сусідами і з якою в неї вже протягом багатьох років склалися неприязні стосунки. ОСОБА_2 обзиває її та інших сусідів нецензурними словами, погрожує вбивством та фізичною розправою. Вранці 24.06.2011 року її чоловік ОСОБА_6 підійшов до сусідки ОСОБА_4, з якою в той час сварилася ОСОБА_2 Вона покликала свого чоловіка додому, а ОСОБА_2 в цей час обзивала їх нецензурними словами. Вона не мала бажання вступати з нею у конфлікт і сказала їй, щоб вона залишила її в спокої. Коли вона вийшла з літньої кухні, щоб їхати на

ринок в м.Долина, то побачила, що ОСОБА_2 стоїть на дорозі біля своїх воріт і тримає косу в руках. Коли вона вийшла на дорогу, то ОСОБА_2 почала бігти до неї та кричати, що переріже горло. Вона злякалася і повернулася додому та покликала свого чоловіка. Чоловік вийшов і завернув ОСОБА_2, провівши до її хвіртки. Після цього чоловік пішов додому, а вона пішла в напрямку до автобусної зупинки. Коли вона пройшла близько 100 метрів і знаходилася біля господарства ОСОБА_4, до неї підбігла ОСОБА_2 з косою в руках, при цьому кричала, що переріже їй горло та обзивала її нецензурними словами. ОСОБА_2 накинулася на неї і вона стала з нею шарпатися, але оскільки та молодша і фізично сильніша, то вона приставила їй до горла лезо коси, погрожуючи вбивством. Вона стала відсторонювати руками косу від свого горла і при цьому порізала долоню правої руки. Її врятувала сусідка ОСОБА_4, яка побачивши, що відбувається, прибігла і відібрала косу у ОСОБА_2 Після цього вона пішла до автобусної зупинки, а ОСОБА_2 кричала їй вслід, що переріже їй горло, коли вона повернеться з базару. Вона дуже злякалася за своє життя, бо знає, що ОСОБА_2 могла виконати свої погрози.

Свідок ОСОБА_4 на досудовому слідстві підтвердила, що 24.06.2011 року, близько 11.00 год., коли вона знаходилася на подвір'ї біля свого будинку, то побачила, що в напрямку від свого будинку до автобусної зупинки біжить ОСОБА_3, а слідом за нею, з косою в руках, біжить ОСОБА_2 При цьому остання кричала ОСОБА_3, що вб'є її, відріже косою голову. Навпроти її будинку ОСОБА_2 наздогнала ОСОБА_3 і стала замахуватись на неї косою, при цьому кричала, що вб'є її і тримала косу над її головою. Вона вийшла з свого подвір'я на дорогу і відібрала косу у ОСОБА_2 Після цього ОСОБА_3 пішла до автобусної зупинки, а ОСОБА_2 пішла до себе додому, вигукуючи на адресу ОСОБА_3 погрози та нецензурні слова.

Допитаний органом досудового слідства свідок ОСОБА_5 підтвердив, що ОСОБА_2 постійно погрожувала його дружині, що відріже їй голову, а року близько 11.00 год. на дорозі в с.Раків приклала їй до шиї лезо коси та погрожувала вбивством.

Згідно з актом судово-медичного експерта № 101/93-Е від 08.07.2011 року (а.с. 39-40), у ОСОБА_3 виявлено тілесне ушкодження: різану рану по долонній поверхні правої кисті. Описане тілесне ушкодження спричинене дією ріжучого предмета, можливо в термін, вказаний обстежуваною і відноситься до легких тілесних ушкоджень, як таких, що викликали короткочасний розлад здоров'я.

З протоколу огляду місця події (а.с. 9) вбачається, що місцем події являється ділянка дороги по АДРЕСА_1, навпроти господарства ОСОБА_2, де остання року близько 11.00 год. погрожувала вбивством, застосовуючи косу до громадянки ОСОБА_3 Оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина підсудної ОСОБА_2 у вчиненні погрози вбивством при реальних підставах побоюватися здійснення цієї погрози повністю доведена в судовому засіданні зібраними по справі доказами і її дії слід кваліфікувати за ст. 129 ч.1 КК України.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 1 п. в) Закону України „Про амністію" від 08 липня 2011 року, оскільки вона вчинила злочин невеликої тяжкості, на день набрання чинності цим Законом мала двох неповнолітніх дітей, щодо яких не позбавлена батьківських прав, про що свідчать матеріали кримінальної справи.

Заслухавши думки учасників процесу, які не заперечили щодо задоволення заяви та дослідивши матеріали кримінальної справи, суд вважає за необхідне застосувати щодо підсудної ОСОБА_2 Закон України «Про амністію» і звільнити останню від кримінальної відповідальності, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 п. в) Закону України „Про амністію" від 08 липня 2011 року, звільняються від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, особи, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося вісімнадцять років, або дітей-інвалідів незалежно від їх віку.

Згідно вимог ч.1 ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин,

звільняється від кримінальної відповідальності на підставі закону України про амністію.

Підсудна ОСОБА_2 вчинила умисний злочин невеликої тяжкості, на день набрання чинності Закону України „Про амністію" від 08.07.2011 року мала двох дітей, а саме: дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, яким не виповнилося вісімнадцять років і щодо яких вона не позбавлена батьківських прав, про що свідчать матеріали кримінальної справи, просить застосувати щодо неї Закон України „Про амністію".

При таких обставинах суд вважає, що заяву ОСОБА_2 слід

задоволити та звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 1 п. в) Закону України „Про амністію" від 08 липня 2011 року, а провадження у справі про обвинувачення її за ст. 129 ч.І КК України закрити.

Згідно зі ст. 28 КПК України заявлений потерпілою по справі ОСОБА_3 цивільний позов слід залишити без розгляду.

Питання речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного, ст. 1 п. в) Закону України „Про амністію" від 08 липня 2011 року, ст.ст. 44, 86 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 6 п. 4, 273, 282 Кримінально-процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 1 п. в) Закону України „Про амністію" від 08 липня 2011 року, а провадження у справі про обвинувачення її за ст. 129 ч.1 КК України - закрити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 у вигляді підписки про невиїзд - скасувати.

Речовий доказ по справі (а.с. 27) косу - знищити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи діб з дня її винесення через Долинський районний суд.

Суддя: