УХВАЛА

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Апеляційний суд
Закарпатської області в складі суддів :

дорчинець с.г.
(головуюча), животова г.о. та лізанця п.м., з участю прокурора сирохман л.і.,

розглянув
11 квітня 2007 року у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді
кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь в її розгляді судом
першої інстанції, на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської
області від 19 грудня 2006 року, яким засуджений

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, несудимий, громадянин України,

за ч.І ст.204 кк
України на два роки обмеження волі;

за ч.2 ст.204 кк
України на три роки позбавлення волі;

за ч.3 ст.204 кк
України на п'ять років позбавлення волі з вилученням

та знищенням
вироблених товарів;

за ч.2 ст.216 кк
України на три роки позбавлення волі;

за ч.2 ст. 191
КК України на три роки обмеження волі з позбавленням

права займатися
підприємницькою діяльністю на три роки;

на підставі
ст.ст.70, 75 кк України остаточно за сукупністю злочинів

на п'ять років
позбавлення волі з вилученням та знищенням вироблених

товарів і
позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю на

три роки, та
звільненням від відбування основного покарання з

випробуванням
протягом трирічного іспитового строку.

питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.81 кпк
України.

Як визнав суд першої інстанції, за вказівкою директора ТОВ "Родник" ОСОБА_1.
з лютого 2003 року по грудень 2004 року на арендованому зазначеним товариством
у СП "Касликс"
обладнанні, що забезпечує масове виробництво, в м.Ужгороді,
вул.краснодонців, 36, було незаконно виготовлено, транспортовано і з метою
збуту зберігалось за вказаною адресою та в складському приміщенні
ТОВ "Альфа-Трейд" в
Ужгородському районі,

Справа: № 11-279

категорія: частини 1, 2, 3 статті
204;

частини другі статей 191 та 216 кк України

Головуючий у першій інстанції:
Домніцький В.В.

доповідач: животов
г.о.

с.Баранинці,
вул.Коритнянська, буд.№8, 160866 пляшок ємністю по 0.5 літра горілчаних
(алкогольних) виробів марок "пшенична", "посольська" та
"Екстра", з яких 32780 пляшок марки "пшенична" - з
недоброякісної сировини, що становило загрозу для життя та здоров'я людей.

в лютому 2003 року ОСОБА_1. отримав у невстановлених
слідством осіб 47653 підроблені марки акцизного збору на алкогольну продукцію,
які, за його вказівкою, були наклеєні на вищезазначені незаконно виготовлені
горілчані вироби, після чого підсудний збув ТОВ "Малгино-Алко" в
м.Києві ці 47653 пляшки горілки марок "Пшенична", "Посольська"
та "Екстра".

Окрім того, в січні 2005 року ОСОБА_1. отримав на зберігання від
іршавського РВ УМВС України в Закарпатській області 9000 літрів етилового
спирту, який був визнаний речовим доказом по кримінальній справі, і зловживаючи
своїм службовим становищем розтратив його, заподіявши матеріальну шкоду державі
в розмірі 28800 гривень.

в поданні прокурора порушено питання про скасування вироку внаслідок
м'якості призначеного судом покарання.

Апелянт просить
направити справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора Сирохман Л.І., яка заявила про
відсутність у неї правової позиції внаслідок невивчення справи, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, суд визнає, що вона підлягає
задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи та юридична
кваліфікація дій засудженого апелянтом не оспорюються.

Визнавши підсудного винуватим у вчиненні декількох злочинів середньої
тяжкості та тяжкого, суд першої інстанції недостатньо врахував цю обставину при
призначенні покарання, внаслідок чого безпідставно застосував вимоги ст.75 КК
України.

При цьому місцевий суд не врахував кількість як незаконно виробленої
алкогольної продукції так і кількість тієї її частини, яка становила загрозу
для життя та здоров'я людей.

Отже, у відповідності до вимог ст.ст.367, 372 КПК України, вирок підлягає
скасуванню, оскільки призначене судом покарання не відповідає ступені тяжкості
злочину, та є явно несправедливим внаслідок м'якості.

За змістом ст.378 КПК України та п.З постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 1 "про практику постановления вироків
(постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку",
апеляційний суд не може постановити свій вирок тоді, коли в апеляції порушено
питання про скасування вироку суду першої інстанції з підстав, передбачених ч.І
вищезазначеної статті, але висловлено прохання повернути справу на додаткове
розслідування чи новий судовий розгляд.

оскільки апелянт просить скасувати вирок та повернути
справу на новий судовий розгляд, а головуючий у суді першої інстанції не
знайшов підстав для визнання цієї позиції суперечливою і такою, що не
узгоджується з вимогами пунктів 2, 3 ч.І, ч.2 ст.374, ч.І ст.378 кпк України, Постановления свого вироку
апеляційним судом в даній справі унеможливлено.

Отже, справа підлягає поверненню до того ж місцевого суду на новий судовий
розгляд.

Прокурор Сирохман л.І., яка
приймала участь в розгляді справи судом апеляційної інстанції, перед переходом
до судових дебатів заявила клопотання про відкладення розгляду справи, яку вона
не вивчила, оскільки вважала, що апеляція прокурором дьоміною І.Ю. відкликана.

Суд відхилив це клопотання внаслідок відсутності поважних причин з яких
справа не була вивчена, зваживши при цьому на те, що прокурор мала достатньо
часу для вивчення усіх матеріалів справи, перешкод для такого вивчення не було
тощо.

З листа прокурора Дьоміної І.Ю. за № 688 вих.07 від 27 березня 2007 року (в
апеляційному суді за вх. № 11-2679 від 28 березня 2007 року) вбачається, що
вона відкликала свою апеляцію на вирок того ж місцевого суду по обвинуваченню
тієї ж особи, але постановлений 18 грудня 2006 року, в той час як в даній
справі оскаржений вирок постановлений 19 грудня 2006 року.

Отже, підстав для закриття апеляційного провадження по даній справі, а тим
більше - для її невивчення прокурором, не було.

Апеляційний суд розглянув справу за відсутності засудженого, оскільки
виконав вимоги ч.2 ст.358 кпк України щодо обов'язкового виклику останнього.

Окрім того, в поданні прокурора не було порушено питання про постановления апеляційним
судом свого вироку, отже - не йшлось про погіршення становища засудженого.

керуючись
ст.ст.365, 366, 374 КПК України, апеляційний суд .

ухвалив:

Апеляцію прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої
інстанції, задовольнити, вирок
Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської
області від 19 грудня 2006 року щодо ОСОБА_1

скасувати, справу
повернути до того ж місцевого суду на новий судовий розгляд.