Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/401/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.05.2015 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження, внесене 30.10.2014 року до ЄРДР за № 0009378 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.02.2015 року.

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, українця, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, який хворіє на тяжку хронічну хворобу СНІД, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , такого, що немає судимості,

визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати в сумі 3834 (три тисячі вісімсот тридцять чотири) грн. 48 коп.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 5800 (п`ять тисяч вісімсот) грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 1000 (одну тисячу) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 8000 (вісім тисяч) грн.. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 5000 (п`ять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 1800 (одну тисячу вісімсот) грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 1000 (одну тисячу) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 1674 (одну шістсот сімдесят чотири) грн. 24 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.02.2015 року ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднане із проникненням у житло, інше приміщення, за таких обставин:

26.10.2014 року, близько 15 год., ОСОБА_9 , перебуваючи між восьмим та дев`ятим поверхами під`їзду № 5 будинку, розташованого в АДРЕСА_3 , відкривши комірчину шляхом ривку дверей проник в середину, звідки таємно, викрав велосипед «Volta mini», належний ОСОБА_10 вартістю 5221 грн. 80 коп. З місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 02.11.2014 року, близько 23 год., ОСОБА_9 , перебуваючи між третім та четвертим поверхом в під`їзді № 4 будинку, розташованого в АДРЕСА_4 , таємно, повторно, шляхом віджиму дверей, проник до комірчини та викрав велосипед «Azimut Venus G-FR-D 26», належний ОСОБА_11 , вартістю 2051,00 грн. З місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 10.11.2014 року, близько 01 год., ОСОБА_9 , перебуваючи на п`ятому поверсі будинку, розташованого в АДРЕСА_5 , віджав штапу, вийняв скло вхідних дверей тамбуру, звідки таємно, повторно викрав належні ОСОБА_7 велосипед, вартістю 2000,0 грн. та слуховий апарат «Bernafon Wini 112», вартістю 2500,0 грн. Після чого ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 4500,0 грн.

Крім того, 16.11.2014 року, близько 20 год., ОСОБА_9 , перебуваючи поблизу офісу ТОВ «Пан Тюльпан», розташованого в м. Кіровограді по вул. Медведєва 15а, знявши скло з рами вікна проник до приміщення вказаного офісу, звідки таємно, повторно викрав ноутбук фірми «НР», модель RTL8191SE, вартістю 2600 грн., ноутбук «Асеr Аsріrе 5542 G», вартістю 2300 грн., ноутбук «Toshiba», вартістю 2500 грн., ноутбук «Asus», модель F3K, вартістю 3000, фотоапарат «Panasonic Lumix», модель DМС-Fz8, вартістю 1400 грн., проектор «Toshiba», модель ТDР- Т 100, вартістю 11217 грн. монітор від комп`ютеру «LG», модель Flatron 23E А63Т- Р, вартістю 1516 грн., монітор «Philips», модель ID 227Е4QSD100, вартістю 1799,20 грн., два системні блоки від комп`ютеру, вартістю 12024 грн., мобільний телефон «Samsung Duos», модель GТ 1202, вартістю 209,30 грн., флеш накопичувач, вартістю 123,93 грн., оптична мишка «Logitech M 185», вартістю 215,20 грн., а всього викрав майна на загальну суму 38780 грн. 70 коп. З місця скоєння злочину зник викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 03.11.2014 року, близько 19 год. ОСОБА_9 , віджавши вікно викруткою проник в середину квартири АДРЕСА_6 , звідки таємно, повторно викрав паяльник для пластикових груб «Kalde PP-r Welding Machine», вартістю 400 грн. та кутову шліфувальну машину «DWT WS 13-180 D», вартістю 893,04 грн., належні ОСОБА_13 , а всього викрав майна на загальну суму 1293 грн., 04 коп. З місця скоєння злочину зник викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 11.11.2014 року, близько 23 год., ОСОБА_9 , шляхом віджиму вхідних дверей проник до середини будинку, розташованого в АДРЕСА_7 , звідки таємно, повторно викрав телевізор «Samsung ue40es8007u», вартістю 18304,17 грн., перфоратор «Einhell», вартістю 2000 грн., та перфоратор «Startex», вартістю 2000 грн., а всьог викрав майна на загальну суму 22304, 17 грн. З місця скоєння злочину зник викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 14.11.2014 року, близько 22 год., ОСОБА_9 , м. шляхом віджиму вхідних дверей проник до приміщення Кіровоградської організації союзу юристів України , розташованої в АДРЕСА_8 , звідки таємно, повторно викрав належні ОСОБА_12 75 ламп денного освітлення «Philips G 13 18 W/54 TLD» довжиною 60 сантиметрів кожна, вартістю 1314,75 грн., три світильники «Ecostrum 100 W E 27 SL-1201», вартістю 226,71 грн., вентилятор «Domovent 100 S», вартістю 132,81 грн., а всього викрав майна на загальну суму 1674 грн. 27 коп. З місця скоєння злочину зник викраденим розпорядився на власний розсуд.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просив вирок суду першої інстанції змінити та призначити йому покарання із застосуванням ст. 66, 69 КК України нижче від найнижчої межі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також Конституції України. Суддею не виконано вимоги ст. 321 КПК України, не направив судове слідство на забезпечення повного, всебічного, об`єктивного вивчення всіх обставин справи.

Вказав, що судом не врахованого того, що він має постійне місце проживання за яким позитивно характеризується не перебуває на обліках у лікарів психіатра та нарколога, не судимий, має двох неповнолітніх дітей, одна дитина інвалід дитинства, офіційно одружений, має родину та соціальні зв`язки.

Також, суд не врахував того, що він має захворювання на ВІЧ інфекцію, яка прогресує та потребує постійного отримання ретеровірусної терапії. Судом також не враховано того, що він щиро розкаявся, допомагав слідству у розкритті злочину, що відповідно до ст. 66 КК України є пом`якшуючою обставиною.

Вказав, що судом лише взято тільки тяжкість інкримінованого діяння.

В судовому засіданні апеляційної інстанції апеляцію вказав, що фактичні обставини у справі визнає повністю, кваліфікацію не оскаржує, просить змінити вирок в частині призначення покарання, пом`якшивши його, із застосуванням ст. 66, 69 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_7 про задоволення апеляції обвинуваченого, прокурора про залишення вироку суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновків, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_9 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, крім визнання своєї вини, в повному обсязі доведена матеріалами кримінального провадження, які розглянуто судом першої інстанції в порядку ст.349 ч.3 КПК України.

При цьому районний суд дотримав вимоги змісту ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинуваченого, потерпілих і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оскаржувалися, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

На підставі викладеного, колегія суддів відповідно до ст.404 ч.1 КПК України не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких, відповідно до вимог ст.349 ч.1 КПК України докази не досліджувались.

За таких обставин районний суд правильно кваліфікував ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, пов`язане з проникненням у житло, інше приміщення.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував особу обвинуваченого, однак вказав тільки те, що останній скоїв тяжкий злочин, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, до затримання не працював, одружений. Врахував відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого є можливим лише при призначенні покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, при призначенні покарання не враховано всі пом`якшуючі обставини покарання щире каяття та всі дані, які характеризують особу обвинуваченого і, зокрема, те, що останній по місцю проживання характеризується позитивно, хворіє на тяжку хронічну хворобу, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом вірусний гепатит В.В20 потребує лікування в центрі профілактики боротьби зі СНІДОМ, має на утриманні двох малолітніх дітей, одна дитина є інвалідом з дитинства. А тому, з урахуванням вказаних даних, які характеризують особу обвинуваченого та пом`якшуючих обставин колегія суддів вважає, що призначене покарання обвинуваченому за своїм розміром є надто суворим і підлягає пом`якшенню.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 викладені в апеляції щодо не забезпечення судом повного, всебічного, об`єктивного вивчення всіх обставин справи під час судового слідства є безпідставними, оскільки учасники судового провадження, у тому числі і він, не оспорювали обставини справи і судом першої інстанції було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, у зв`язку з чим суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілих та вивченням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у провадженні.
Разом із тим, доводи викладені в апеляції обвинуваченого з приводу призначення покарання, із застосуванням положень ст.69 КК України, є безпідставними, оскільки законні підстави для цього відсутні.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція обвинуваченого ОСОБА_9 підлягає задоволенню частково, а вирок суду першої інстанції зміні в частині призначення покарання, пом`якшивши його.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2015 року стосовно ОСОБА_9 змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4