Справа №177/3467/14-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ; секретарі ОСОБА_2 ; з участю прокурора ОСОБА_3 ; обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000952 від 13.09.2014 рокупо обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Миролюбівка, Широківського району, Дніпропетровської області, має базову загальну середню освіту, раніше не судимий, не одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, громадянин України, ІПП НОМЕР_1 зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

12.09.2014 року приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушенні п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння,в порушенні п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, не маючи права керування транспортними засобами, керуючи мотоциклом МТ 11, в порушенні п. Г; 2.9 (в) Правил дорожнього руху України, без номерного знаку, по авто дорозі с. Миролюбівка - смт. Радушне, на території Криворізького району, виїхав на смугу зустрічного руху, де в порушенні п. 10.1 Правил дорожнього руху України, скоїв зіткнення з мопедом MUSTANG ; ACTIVE, без номерного знаку, під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо.

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мопеда MUSTANG ACTIVE, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження, та госпіталізований до КЗ "Криворізька міська клінічна лікарня №8" ДОР.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи Криворізького міжрайонного відділу КЗ «Дніпропетровське обласне Бюро судово-медичної експертизи» ДОР, № 2471 від 06.11.2014 року, отримані тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді: закритого перелому лонної і сідничної кісток праворуч з вивихом правого стегна, закритого уламкового перелому правої променевої кістки, садна верхніх і нижніх кінцівок, відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби), п. 2.2.2 «Правил судово - медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року. Ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, які могли б мати як обмежену так і не обмежену травмуючи поверхню, або при ударі об такі предмети, що могло бути в умовах дорожньо-транспортної пригоди, і час їх виникнення може відповідати 12.09.2014 року.

Відповідно висновку додаткової судово-медичної експертизи Криворізького міжрайонного відділу КЗ «Дніпропетровське обласне Бюро судово-медичної експертизи» ДОР, № 2534/13 від 13.11.2014 року, у медичному закладі у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проводився лабораторний аналіз крові на вміст алкоголю, та в аналізі крові виявлено 1,6 промілє алкоголю, що відноситься до алкогольного сп`яніння середнього ступеню.

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи сектору № 10 ВТКЗ ОВС НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області № 58/27-313 від 20.11.2014 року, в діях водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по керуванню мотоциклом МТ 11, вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 Правил дорожнього g руху України, які з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

В діях водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по керуванню мотоциклом МТ 11, вбачається невідповідність вимогам п.п. 1.5, 2.1 (а), 2.3(б), 2.9 (а, в), 10.1 Правил дорожнього руху України (затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001року), в яких від водія вимагається:

п. 1.5 Дія або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку або перешкоду для руху, погрожувати життю або здоров`ю громадян, заподіювати матеріальний збиток;

п. 2.1 (а) Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії;

п. 2.3 (б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, слідкувати за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, слідкувати за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі;

п. 2.9 (а) Водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп яніння або знаходячись під впливом наркотичних та токсичних засобів;

п. 2.9 (в) Водію забороняється керувати транспортним засобом не зареєстрованим в Державтоінспекції, без номерного знаку або з номерним знаком, який не належить даному засобу;

п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням або будь-якою зміною напрямку руху водій повинен впевнитися, що це буде безпечним та не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху.

Невідповідність вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, тобто: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого.

Пояснив, що 12.09.2014 року їхав на мотоциклі на заправку в с.Радушне. Був в стані алкогольного сп`яніння, оскільки випив пиво. Допустив зіткнення з мопедом, виїхавши на зустрічну смугу.

Зазначив, що у вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється, просить строго не наказувати.

На підставі частини третьої статті 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих його документів. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитавши обвинуваченого, вислухавши думку прокурора, суд прийшов до переконання про те, що обвинувачений ОСОБА_4 винний в скоєнні кримінального правопорушення за ознаками, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, тобто: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому, середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує те, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, є необережним і відноситься до категорії злочинів невеликоїтяжкості.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання судом визнається вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння..

Приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд, вважає необхідним призначити покарання в межах санкції частини 1 ст.286 КК України, у виді обмеження волі, із застосуванням звільнення від відбування покарання на підставі ст..75 КК України з випробуванням та покладенням обов`язків передбачених ст..76 КК України.

Розглядаючи питання про призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення обвинуваченого права керування транспортними засобами, та враховуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 зі змінами Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті де йдеться про те, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного,оскільки останній не отримував посвідчення водія,тому суд вважає, не можливим застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами на три роки.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 такого покарання є справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання скоєння ним правопорушень у сфері безпеки руху в майбутньому.

Підстави для призначення покарання, яке необхідно відбувати реально, відсутні.

Вирішуючи позовні вимоги потерпілого до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд вважає, що у судовому засіданні доведена сума матеріальної шкоди, заподіяна потерпілому на загальну суму 645,31 грн., щодо стягнення моральної шкоди, то вона є завищеною, тому підлягає стягненню у сумі 10 000 грн.

Вирішуючи позовні вимоги Комунального закладу "Криворізька міська клінічна лікарня № 8" ДОР в особі прокурора до ОСОБА_4 про стягнення коштів витрачених на лікування потерпілого, суд приходить до переконання про необхідність задоволення цих позовних вимог в сумі 5 243,49 грн.

Вирішуючи питання обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд вважає не доцільним його обрання.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст..100 КПК України.

До того ж слід стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення експертизи на користь держави у сумі 589,68 грн.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України; суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) року іспитового строку не вчинить злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Позовні вимоги ОСОБА_6 , в особі ОСОБА_7 до ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , в особі ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 645,31 грн., моральну шкоду у сумі 10 000 грн. В решті позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позовні вимоги Комунального закладу "Криворізька міська клінічна лікарня № 8" ДОР в особі прокурора до ОСОБА_4 про стягнення коштів витрачених на лікування потерпілого, задовольнити в повному обсязі. Стягнути с ОСОБА_4 на користь Комунального закладу "Криворізька міська клінічна лікарня № 8" ДОР кошти в сумі 5 243,49 грн.

Речові докази: - мопед марки MUSTANG ACTIVE, без реєстраційного номеру, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 , повернути власнику ОСОБА_7 та/або уповноваженій ним особі дозволивши користуватись на власний розсуд;

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення експертизи на користь держави у сумі 589,68 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя ОСОБА_1