612/459/15-к
1-кп/612/57/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2015 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Близнюки Харківської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та такого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст. 289 КК України,-
в с т а н о в и в:
21.06.2015 року близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись по провулку Матросова в смт. Близнюки Харківської області, поблизу будинку № 29 зустрів свого знайомого ОСОБА_5 , який повідомив йому, що в нього є мопед марки «YАМАНА JOG» бувший у вжитку, в якому не працює двигун. ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, запропонував ОСОБА_5 полагодити мопед марки «YАМАНА JOG». Запевнивши потерпілого у проведенні необхідного ремонту, ОСОБА_4 заволодів зазначеним мопедом, вартість якого згідно довідки наданої ФОП ОСОБА_6 становить 2 500 гривень, при цьому придбаним майном розпорядився на власний розсуд згодом продавши мопед своєму знайомому за 900 гривень.
Крім того, 02.07.2015 року близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебував поблизу ставка, розташованого на території смт. Близнюки Харківської області, біля літнього кафе «Околиця», де зустрів свого знайомого ОСОБА_7 . При зустрічі ОСОБА_7 попрохав ОСОБА_4 , на мопеді марки «TIGER НТ50 QT-7», який належить ОСОБА_8 з`їздити в центр смт. Близнюки Харківської області та придбати пачку цигарок. Маючи умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом обману, з корисливого мотиву, з метою обернення на свою користь, діючи повторно, ОСОБА_4 погодився на пропозицію ОСОБА_7 , для чого на зазначеному мопеді поїхав у сторону центру смт. Близнюки Харківської області. Незаконно заволодівши при вищенаведених обставинах мопедом марки «TIGER НТ50 QT-7», який належить ОСОБА_8 , вартість якого згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи № 226 від 14.07.2015 р. становить 4633 гривень, шляхом обману ОСОБА_7 , ОСОБА_4 згодом в цей же день 02.07.2015 року продав його своєму знайомому за 1000 гривень. Гроші отримані від продажу мопеду ОСОБА_4 витратив на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчинених ним діянь, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких стороною обвинувачення йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку.
Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень, та винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень.
Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначених кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися у заволодінні майном потерпілого ОСОБА_5 шляхом обману, суд кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше вчинив злочин передбачений ч.1 ст. 190 КК України, та які виразилися в умисному, корисливому протиправному вилученні шляхом обману ОСОБА_7 транспортного засобу, який належить потерпілій, суд кваліфікує за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.
Відповідно до ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_4 , відносяться до злочину невеликої тяжкості та тяжкого злочину.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра Близнюківської ЦРЛ не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.190 КК України та у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.289 КК України без застосування додаткового покарання.
Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_4 , суд керується правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, передбаченими ч.ч. 1,2 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, дійшовши висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 289 КК України без застосування додаткового покарання.
При цьому, суд враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діянь, тяжкість злочинів, дані про особу обвинуваченого, згідно яких він має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність судимостей, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, наявність обставини, що обтяжує покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.
На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_4 , передбачені ст.76 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_4 суд не вбачає.
Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення автотоварознавчої експертизи за цим кримінальним провадженням.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України, ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;
- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ч.ч.1,2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2) повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання;
3) періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: скутер (мопед) марки «YАМАНА JOG», який знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 - повернути останньому як власнику; скутер (мопед) марки «TIGER НТ50 QT-7», », який знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_8 - повернути останній як власниці.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1
04 серпня 2015 року