Справа № 1-342/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 20
березня 2007 року

Луцький
міськрайонний суд під головуванням судді
Клока О.М.

за участю
секретаря Мартинюк О.Г.

прокурора Балас
К.В.

потерпілої
ОСОБА_1

захисників
ОСОБА_2., адвоката ОСОБА_3.

представника цивільного позивача ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, який народився в м. Луцьку, до взяття під варту мешкав в АДРЕСА_1, українець,
громадянин України, з середньою освітою, неодружений, не працює, судимий:

28.11.2001 року за ст.81 ч.2 КК України 1960 року на 2
роки виправних робіт відрахуванням 20 відсотків заробітку в доход держави;

11.02.2003 року за ст.ст. 15,185 ч. 2, 71,75 К України на 2 роки обмеження волі з випробуванням,
встановлений іспитовий строк 3 роки;

22.12.2003 року за ст.ст. 193 ч.3, 140 ч. 3 КК України 1960 року, ст.ст.
185 ч.2, 185 ч.3, 70, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,
звільнений 24.01.2006 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 день,

у вчиненні
злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4. 13 жовтня 2006 року близько 15-00 год. керуючись корисливими мотивом та метою, перебуваючи в
торговому павільйоні АДРЕСА_2, в м. Луцьку, повторно таємно викрав бензопилу «Клаус», спричинивши
тим самим потерпілому ОСОБА_6. матеріальні збитки на суму 1100 грн.

Він же 19 жовтня 2006 року близько 11-00 год. керуючись корисливими мотивом та метою, проник в квартиру
№ АДРЕСА_3, в м. Луцьку, звідки повторно таємно викрав майно: дублянку, куртку
та покривало, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_1. матеріальні збитки на
загальну суму 2100 грн.

19 листопада 2006 року ОСОБА_4., перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, керуючись корисливими мотивом та метою, в приміщенні гастроному, що
по вул. Мазепи, 27, в м. Луцьку повторно таємно викрав мобільний телефон «Нокіа
- 2610» із карткою мобільного оператора, спричинивши тим самим потерпілому
ОСОБА_7. матеріальні збитки на загальну суму 585 грн.

Він же повторно 02 грудня 2006 року близько 17-10 год., керуючись
корисливими мотивом та метою, відкрито викрав гроші із касового апарату
магазину ТзОВ «Ресторан «Театральний», що по вул. Лесі Українки, 67, в м.
Луцьку, при цьому застосував насильство до ОСОБА_5, яке не є небезпечним для її
життя та здоров'я, спричинивши тим самим ТзОВ «Ресторан Театральний»
матеріальні збитки на суму 1180 грн.

ОСОБА_4., повторно, 20 грудня 2006 року близько 09-00 год., керуючись
корисливими мотивом та метою, в
кафетерії магазину «Салют», що по бульвару Дружби

Народів, 3, в м. Луцьку, таємно викрав
мобільний телефон «Самсунг ЕЗЗО» з карткою оператора мобільного зв'язку, на
якій знаходились гроші, а також аксесуари до телефону, спричинивши тим самим
потерпілій ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 1120 грн.

Допитаний з приводу пред'явленого обвинувачення підсудний
ОСОБА_4. вину

визнав частково та показав, що дійсно він 13 жовтня 2006
року близько 15-00 год.,

перебуваючи в торговому павільйоніАДРЕСА_2, в м. Луцьку,

скориставшись неуважністю продавця, таємно викрав бензопилу «Клаус». Суму
завданих

збитків не заперечив. 19 жовтня
2006 року близько
11-00 год.
з допомогою

цвяховиймача зламав вхідні двері і проник в квартиру №АДРЕСА_3, в м.
Луцьку, звідки таємно викрав дублянку, куртку та покривало. Цивільний позов

потерпілої визнав повністю. 19 листопада 2006 року в приміщенні гастроному,
що по вул.

Мазепи, 27, в м. Луцьку таємно викрав у ОСОБА_7. мобільний телефон «Нокіа -
2610»

із карткою мобільного оператора. Суму завданих збитків не заперечує,
вважає, що

потерпілий не бачив як він викрадав телефон, стверджує, що в стані
алкогольного сп'яніння

не перебував. 02 грудня 2006 року близько 17-10 год., відкрито викрав
гроші із касового

апарату магазину ТзОВ «Ресторан «Театральний», що по вул. Лесі Українки,
67, в м.

Луцьку, при цьому виривався від потерпілої ОСОБА_5, яка намагалась його
затримати.

Суму завданих збитків не заперечує, цивільний позов визнає. 20 грудня 2006 року

близько 09-00 год. в кафетерії
магазину «Салют», що по бульвару Дружби Народів, 3, в м. Луцьку, таємно викрав
у потерпілої ОСОБА_8
мобільний телефон «Самсунг Е330» з карткою оператора мобільного зв'язку, на
якій знаходились гроші, а також аксесуари до телефону. Суму завданих збитків не
заперечує, стверджує, що в стані алкогольного сп'яніння не перебував.

Оскільки підсудний ОСОБА_4. заперечує лише факт відкритого, а не таємного,
викрадення майна у потерпілого ОСОБА_7. та факт перебування в стані
алкогольного сп'яніння в цей час та під час таємного викрадення телефону в
потерпілої ОСОБА_8, суд
вирішив досліджувати лише ті, докази, що стосуються цих фактичних обставин
справи.

Суд у відповідності до ст. 299 КПК України, з'ясувавши правильність
розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду фактичних обставин
справи, не маючи сумніву у істинності їх позицій, роз'яснивши, що у такому
випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини, визнав
недоцільним досліджувати інші докази щодо обставин справи та розміру цивільного
позову, які ніким не оспорюються.

По епізодах викрадення бензопили «Клаус»,
належної потерпілому ОСОБА_6., мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_8 винуватість
ОСОБА_4. підтверджується визнавальними показаннями підсудного щодо фактичних
обставин справи, які ніким не оспорюються.

Тому суд вважає вину ОСОБА_4. у вчиненні повторного таємного викрадення
чужого майна доведеною і кваліфікує дії підсудного за ст. 185 ч. 2 КК України.

Що стосується таємного викрадення майна з помешкання ОСОБА_1. винуватість
підсудного, окрім його визнавальних показань, підтверджується показаннями самої
потерпілої про обставини вчинення крадіжки, висновком дактилоскопічної
експертизи (а.с.51-54), згідно якої сліди пальця лівої руки, які виявлені під
час огляду місця події, а саме квартири по бульвару Дружби Народів, 15/103,
(а.с.6-11) залишені ОСОБА_4.

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_4. у вчиненні повторного таємного
викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, доведеною і
кваліфікує дії підсудного за ст. 185 ч. 3
КК України.

Доведеною вважає суд і винуватість ОСОБА_4. у вчиненні відкритого
викрадення грошей з каси ТзОВ «Ресторан Театральний», що підтверджується
визнавальними показаннями підсудного, показаннями ОСОБА_5, яка ствердила, що
саме вона помітила як ОСОБА_4. взяв гроші з каси і намагалась затримати
останнього, однак той, застосовуючи силу, вирвався.

Тому суд вважає вину ОСОБА_4. у вчиненні повторного відкритого
викрадення чужого майна,
поєднаному із застосуванням насильства, яке не було небезпечним для життя
та здоров'я особи, доведеною і кваліфікує дії підсудного за ст. 186 ч. 2 КК
України.

По епізоду викрадення майна у ОСОБА_7. винуватість підсудного
підтверджується наступними доказами.

Так, сам
підсудний ОСОБА_4. не заперечив факту заволодіння телефоном.

Допитаний по суті справи потерпілий ОСОБА_7.
показав що вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_4. в листопаді 2006 року в
гастрономі по вул. Мазепи в м. Луцьку. Наполягає, що ОСОБА_4. також пив
горілку. Коли пішов замовляти алкоголь, то побачив, як з гастроному виходить
ОСОБА_4., при цьому останній повідомив, що повернеться. Після цього помітив
зникнення телефону з столику, вийшов на вулицю, і почав кричати, щоб особа, яку
там помітив, зупинилась, але та втекла. Потерпілий не міг ствердити, що особа, якій
він кричав повернутись і яка втекла, був саме ОСОБА_4.

Оскільки сумніви потерпілого ОСОБА_7. суд трактує на користь підсудного, з
урахуванням показань самого ОСОБА_4. про те, що його не бачив потерпілий під
час вчинення крадіжки, суд перекваліфіковує дії ОСОБА_4. по даному епізоду з
ст.186 ч.2 КК України на ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого
мана, вчинене повторно.

ОСОБА_4., хоча і хворіє на психіатричне захворювання, однак у відповідності
до висновку експертизи (а.с.220-221) міг і може усвідомлювати значення своїх
дій та керувати ними, тому, на думку суду, є осудним.

Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчинених злочинів, які
відносяться до категорії тяжких та середньої тяжкості, особу винного та
обставини справи, що пом'якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_4., суд відносить
щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування
завданих злочином збитків.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4. є вчинення ним злочину в стані
алкогольного сп'яніння по епізоду викрадення майна у потерпілого ОСОБА_7.

Разом з тим, суд виключає з обвинувачення ОСОБА_4. по епізоду викрадення
майна потерпілої ОСОБА_8
обтяжуючу обставину покарання - вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння, оскільки в матеріалах справи відсутнє належне підтвердження такого
стану.

ОСОБА_4. хворіє
(а.с.225), за місцем проживання характеризується посередньо.

Підсудний раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення,
в тому числі і тяжкого, злочину проти власності, був звільнений
умовно-достроково, однак, протягом невідбутої частини покарання знову вчинив
ряд корисливих злочинів, в тому числі і тяжкі, тому суд приходить до висновку
про неможливість виправлення і перевиховання підсудного без ізоляції його від
суспільства, призначає ОСОБА_4. покарання у виді позбавлення волі і на підставі
ст. 71 КК України частково приєднує невідбуте покарання за вироком Луцького
міськрайонного суду від 22.12.2003 року.

Цивільні позови потерпілої ОСОБА_1. та ТзОВ «Ресторан «Театральний», розмір
яких не оспорюється учасниками судового розгляду, підлягають до задоволення.
Разом з тим, потерпіла ОСОБА_1. відмовилась від позову в частині відшкодування
моральної шкоди, а згідно розписок їй сплачено 1150 грн. у відшкодування
матеріальних збитків, тому суд відповідно зменшує суму, що підлягає стягненню.

Судові витрати за проведення експертиз відповідно до ст. 93 КПК України
підлягають стягненню з підсудного в доход держави.

Речові докази по справі у відповідності до ст. 81 КПК
України слід залишити їх законним володільцям (а.с.181-182, 82-83)

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні
злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3,186 ч.2 КК України, і призначити
покарання:

за ст.185 ч.2 КК
України у виді З(три) років позбавлення волі,

за ст. 185 ч.3
КК України у виді З(три) років б(шість) місяців позбавлення волі,

за ст. 186 ч.2
КК України у виді 4(чотири) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового
складання призначених покарань визначити ОСОБА_4. 4(чотири) роки З(три) місяці
позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного
за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Луцького
міськрайонного суду від 22.12.2003 року, остаточно визначити ОСОБА_4 до
відбування 4(чотири) роки б(шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття
покарання рахувати з 22 грудня 2006 року.

Цивільний позов ОСОБА_1. задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4
в користь потерпілої ОСОБА_1 2100 (дві тисячі сто)гривень у відшкодування
спричинених матеріальних збитків.

Цивільний позов виробничо-торгівельного товариства з обмеженою
відповідальністю «Ресторан «Театральний» задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 в
користь ТзОВ «Ресторан «Театральний» 1180 (одна тисяча сто вісімдесят)гривень у
відшкодування спричинених матеріальних збитків.

Речові докази залишити їх законним володільцям: бензопилу «Клаус» -
ОСОБА_9, мобільний телефон «Нокіа 2610» - ОСОБА_7.

Судові витрати в сумі 555(п'ятсот п'ятдесят п'ять) гривень 71коп. за
проведення експертиз стягнути з ОСОБА_4. в доход держави.

Запобіжний захід ОСОБА_4. до вступу вироку у законну силу залишити
попередній - взяття під варту.

Апеляція на вирок може бути подана до Апеляційного суду Волинської області
протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а підсудним ОСОБА_4. - в
той ж строк з моменту отримання копії вироку, через Луцький міськрайонний суд.