Справа № 495/1834/15-к

ВИРОК
30.03.2015 м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі : головуючої одноособово судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Білгород-Дністровський обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Білгород -
Дністровський Одеської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не
одружений, на утримані дітей не має, не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше судимий: 11.08.2010 року
Білгород - Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст.309 ч.1 КК України до 2 років
позбавлення волі з випробувальним терміном на 1 рік; 03.11.2014 року Білгород-Дністровським
міськрайонним судом Одеської області за ст.190 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт
27.02.2015 року Білгород - Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 389 ч.2 КК
України до 1 року 15 днів обмеження воли, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування
покарання з випробуванням строком на 1 рік.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
19.02.2015, приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_4 в стані алкогольного оп`яніння, знаходячись в офісному приміщені БО «Дорога додому», розташованому по вул. Дзержинського, 9 у м. Білгород-Дністровський, Одеської області, повторно, з прямим умислом та корисливою метою, шляхом обману та зловживанням довірою з боку ОСОБА_5 заволодів мобільним телефоном марки «Nokia 301», вартістю 790 гривень, з сім картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 гривень, на рахунку якої було 4 гривні, та «МТС» вартістю 25 гривень, на рахунку якої було 3 гривні, що йому належать, взявши телефон для того, щоб зателефонувати, після того, коли ОСОБА_5 відволікся, ОСОБА_4 покинув офісне приміщення з телефоном, обернувши його на свою користь, чим спричинив матеріальний збиток ОСОБА_5 на суму 847 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні винним визнав себе у повному обсязі та цілком підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, пояснив суду, що 19.02.2015 року, знаходячись в офісному приміщені БО «Дорога додому», в стані алкогольного сп`яніння, взявши телефон для того, щоб зателефонувати, в той час коли ОСОБА_5 відволікся, покинув офісне приміщення з телефоном. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення та розглянути справу відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість.
Обвинувачений ОСОБА_4 інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом , дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляються права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст. 190 КК України - як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.
При цьому суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику, що скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, його щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданої шкоди, думку потерпілого, пом`якшуючи та обтяжуючі обставини, суд вважає, що злочин, скоєний ОСОБА_4 до постановлення вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.02.2015 року, при призначенні йому покарання, суд також керується положеннями ч. 4 ст. 70 КК України та правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, передбаченими в частині першій статті 70 КК України та визначає остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання його можливо без позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України.
Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, і на підставі санкції даної статті призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 року.
27.02.2015 року вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 засуджений за ст.ст. 389 ч.2,71 КК України до 1 року 15 днів обмеження позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.
На підставі ч.4 статті 70 КК України та правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, передбаченими в частині першій статті 70 КК України, суд визначає остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 2 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 року.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.
Матеріали характерезуючі особистість ОСОБА_4 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом № 495/1834/15-к.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.
Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Суддя :