У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Гошовської Т.В., Мороза М.А.

за участю прокурора

Вергізової Л.А.

засудженого

ОСОБА_1

розглянула в судовому
засіданні в м. Києві 24 травня 2007 року кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за
касаційною скаргою останнього на судові рішення у даній справі.

Вироком Тетіївського
районного суду Київської області від 30
жовтня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

несудимого,

засуджено за ч.1 ст. 122 КК
України на 2 роки обмеження волі.

Постановлено
стягнути із засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2 280 грн. 19 коп.
на відшкодування матеріальної шкоди та 8
000 грн.- моральної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 17 травня 2006 року близько 18 години,
перебуваючи по вул. Будьоного у м. Тетієві Київської області, завдав удар рукою
в обличчя ОСОБА_2, спричинивши потерпілому середньої тяжкості тілесні
ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області
від 27 грудня 2006 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 посилається на істотні
порушення в стадії досудового та під час судового слідства
кримінально-процесуального законодавства, розгляд справи з обвинувальним
ухилом, що призвело до безпідставного
засудження його за вказаний злочин. За змістом скарги, вказує на те, що
не завдавав потерпілому ОСОБА_3 удар рукою в обличчя, а останній отримав
тілесні ушкодження внаслідок зіткнення, яке відбулось між ними. Не погоджується
з висновком судово медичної експертизи про механізм отриманих потерпілим
ОСОБА_3 тілесних ушкоджень Просить судові рішення скасувати, а справу направити
на новий судовий розгляд.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора про застосування до засудженого ОСОБА_1 ст.69 КК
України та призначення 1 500 грн. штрафу, пояснення засудженого ОСОБА_1, який
підтримав свою касаційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково.

Як видно з матеріалів кримінальної справи, висновки про доведеність
винності ОСОБА_1 у заподіянні середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому
ОСОБА_2 та кваліфікацію його дій за ч.1 ст.122 КК України, суд зробив на
підставі досліджених в судовому засіданні та детально наведених у вироку
доказах, давши їм оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку. А зокрема, вони
підтверджуються показаннями потерпілого ОСОБА_2, показаннями вказаних у вироку
свідків, показаннями експерта ОСОБА_4, висновком судово-медичної експертизи.

Суди
як першої, так й апеляційної інстанцій ретельно перевіряли доводи ОСОБА_1,
аналогічні тим, що викладені у касаційній скарзі, про те, що потерпілий ОСОБА_2
отримав тілесні ушкодження вдарившись об його голову. Викладені в судових
рішеннях мотиви про визнання цих доводів безпідставними, колегія суддів
знаходить обгрунтованими, такими, що відповідають матеріалам справи.

Перевіркою
матеріалів кримінальної справи процесуальних порушень при збиранні, дослідженні
й оцінені доказів, які б ставили під сумнів обгрунтованість висновків суду та
правильність кваліфікації дій ОСОБА_1, судом касаційної інстанції не
встановлено. Висновки суду грунтуються на достатніх та допустимих доказах.

Разом
з тим, як вбачається з мпатеріалів справи і, зокрема, з доданої до касаційної
скарги довідки, ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, а тому, з огляду на його стан
здоров`я, за законом (ч.3 ст.61 КК України) суд не міг застосувати до
засудженого за ч.1 ст.122 КК України покарання у виді обмеження волі, як і
виправні роботи.

Однак,
оскільки відсутнє подання прокурора і касаційна скарга потерпілого про м`якість призначеного засудженому покарання, то інше передбачене в санкції
ч.1 ст.122 КК України покарання, з урахуванням положень ст.397 КПК України, теж
не може бути застосоване. У зв`язку з чим, виходячи
з роз`яснень, які містяться у ч.8 п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України
№7 від 24 жовтня 2003 року “Про практику призначення судами кримінального
покарання” ОСОБА_1 підлягає звільненню від призначеного покарання.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів,

у х
в а л и л а :

касаційну скаргу засудженого
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Тетіївського районного суду Київської області від 30
жовтня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 27 грудня
2006 року щодо ОСОБА_1 змінити - звільнити його від призначеного судом
покарання.

Судді:

Пивовар В.Ф. Гошовська Т.В. Мороз М.А.