ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

представника потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

у відритому судовому засіданні в м. Харкові розглянув кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, студента 5 курсу Харківського національного педагогічного університету, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 286 КК України;

встановив:

ОСОБА_6 23.10.2014, близько о 13.00, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2108», р.н. НОМЕР_1 , рухався по пр. 50 річчя СРСР зі сторони пр. 50 річчя ВЛКСМ у напрямку Салтівського шосе у м. Харкові.

Під час руху він не виконав вимог п.п. 1.5 та 18.1 Правил дорожнього руху України згідно з якими дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; зобов`язуючих водія транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення ОСОБА_6 зазначених правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що він, рухаючись по пр. 50 річчя СРСР у м. Харкові зі швидкістю 40 км/год, не дав закінчити перехід проїзної частини пішоходу ОСОБА_4 , яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, розташованому на перехресті з вул. Івана Камишева, і яку він міг побачити завчасно, та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , у результаті чого їй згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1047-А/14 від 18.11.2014 заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, по критерію тривалості розладу здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми з пластинчатим субдуральним крововиливом зліва, субарохноідальним крововиливом, забиттям головного мозку, контузією лівої лобної долі; закритого субкапитального перелому голівки правої малоберцової кістки з незначним зсувом.

Порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля «ВАЗ-2108» ОСОБА_6 знаходяться у причинному зв`язку з подією та наслідками, що наступили, згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № 1063М4 від 20.11.2014.

Обвинувачений себе винним у пред`явленому злочині визнав повністю і підтвердив факт наїзду на пішохода на пішохідному переході при вказаних обставинах. Завдані потерпілої тілесні ушкодження не спростовує. Вказав, що винним себе визнає добровільно.

Оскільки обвинувачений розуміє зміст обставин злочину, в якому він себе визнав винним, і визнає ці обставини в повному обсязі добровільно, суд, зі згоди учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі і розглянув справу без дослідження доказів.

Суд вважає вину обвинуваченого у пред`явленому йому обвинуваченні доказаною повністю.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Вивченням даних про особу обвинуваченого судом встановлене, що він раніше не засуджувався і ні в яких негожих проступках поміченим не був, навчається, на обліку в диспансерах не знаходиться, добре характеризується.

Обставинами, яки пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяння в скоєному, що виразилось в наданні допомоги потерпілої зразу після ДТП, а також в надання допомоги слідству і суду у встановленні обставин злочину.

Обставин, яки обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлене.

З урахуванням обставин справи, характеру і ступені тяжкості скоєних злочинів, даних про особу обвинуваченого і пом`якшуючих покарання обставин, суд призначає йому покарання не пов`язане із позбавленням волі, оскільки його перевиховання та виправлення можливі без позбавлення волі.

Оскільки дії обвинуваченого привели до завдання потерпілої тілесних ушкоджень під час коли вона переходила дорогу на пішохідному переході і мала перевагу в русі, то суд призначає обвинуваченому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Потерпілою заявлений цивільний позов, в якому вона просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в сумі 4208,30 грив. та моральну шкоду в сумі 30 000,00 грив., а також витрати за надання їй юридичної допомоги в сумі 3 000,00 грив..

Судом встановлене, що в результаті порушення обвинуваченим ПДР України потерпілої були причинені пошкодження здоров`я, у зв`язку з чим вона змушена була протягом місяця лікуватися і витратила на лікування 3 426,86 грив, що підтверджується наданими чеками.

В частині стягнення 781,44 грив., які були потрачені батьками потерпілої на поїздку до неї в лікарню, то суд в цієї частині в задоволенні позову відмовляє, оскільки доказів, які підтверджують зв`язок вказаних поїздок з пошкодженням здоров`я потерпілої немає.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обвинувачений, як цивільний відповідач, не надав суду належних доказів того, що він мав полюс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності зі страховою компанією і повідомив потерпілу і страхову компанію про страховий випадок, а тому суд стягує суму матеріальної шкоди з нього, як з винної особи.

Також в результаті пошкодження її здоров`я потерпілої було завдано моральної шкоди, яка виразилась в фізичних стражданнях, а також в тому, що вона змушена була тривалий час лікуватися, не могла вести активний образ життя, навчатися, у зв`язку з чим має відставання у навчанні, змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя, що завдало їй моральні страждання.

З урахуванням наведеного суд встановлює суму моральної шкоди в 15 000,00 грив.. Вказану суму суд стягує з обвинуваченого, як винної особи, на користь потерпілої ОСОБА_4 ..

Під час досудового слідства обвинуваченому міра запобіжного заходу не обиралась, а тому суд таку міру не обирає.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним за ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком в 1(один) рік.

На підставі ст. ст. 75 и 76 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного йому основного покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком в 1 (один) рік і зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і навчання.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 3 426,00 грив., моральну шкоду в сумі 15 000,00 грив. і витрати за надання юридичної допомоги в сумі 3 000,00 грив..

В іншої частині в задоволенні позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: