Справа №621/3503/14-к
Пр. №1-кп/621/51/15
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2015 року року Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 з участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , з боку захисту обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження № 0000250 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шестаково Вовчанського району Харківської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого Зміївським районним судом Харківської області 18.05.2013 за ч.3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Констянтівка Зміївського району Харківської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , судимого 20.01.2003 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 27.08.2004 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України, до 5 років позбавлення волі, звільнений 26.11.2006 року за постановою Краснолучського районного суду Луганської області умовно достроково на невідбутий термін 1 рік 4 місяці 25 днів; 10.10.2007 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 121, 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі; 25.11.2008 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309, п. 4 ст. 70 КК України, до 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 07.09.2012 року умовно-достроково за постановою Балаклійського районного суду Харківської області на невідбутий термін 1 рік 7 місяців 3 дні -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , в 20-х числах лютого 2013 року у вечірній час, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, приїхали на електропотязі в садове товариство «Связист», що розташоване поблизу с. Аксютівка Зміївського району Харківської області, де переконавшись в тому, що їх дії ніким замічені не будуть, шляхом зриву навісного замку проникли до приміщення житлового будинку дачного домоволодіння АДРЕСА_5 , розташованому на території вищевказаного садового товариства, що належить ОСОБА_4 , звідки викрали: генератор бензиновий ТМ «Кuвота» модель АЕ1200 LX , в робочому стані, бувший у використанні , вартістю 1500 грн.; трансформатор зварювальний ТСБ-901 У3 в робочому стані , бувший у використанні, вартістю 670 грн.; бензопилу ТМ «Байкал» в робочому стані , бувшу у використанні , вартістю 877 грн.; пневматичний пістолет ТМ «Crossman 31», бувший у використанні в робочому стані, вартістю 580 грн.; глибинні насоси ТМ «Струмок», в кількості 2 штуки в робочому стані , бувші у використанні, вартістю 215 грн. за 1 штуку , загальною вартістю 430 грн.; дріль ударну китайського виробництва в робочому стані, бувшу у використанні, вартістю 145 грн.; бінокль типу польовий БПЦ8х30 , в робочому стані, бувший у використанні , вартістю 500 грн.; бінокль 12-20 в робочому стані , бувший у використанні , вартістю 245 грн.; каністру металеву ємкістю 20 літрів в робочому стані, бувшу у використанні, вартістю 85 грн.; бензин марки А-92 в кількості 20 літрів, вартістю 8 грн. 15 коп. за 1 л., загальною вартістю 163 грн. ; трансформатор 220/12 Вольт , в робочому стані, бувший у використанні , вартістю 84 грн.; трансформатор 220/36 Вольт в робочому стані, бувший у використанні, вартістю 121 грн.; штангенциркуль 0-125, в робочому стані, бувший у використанні , вартістю 55 грн.; котелок чавунний ємкістю 2л. в робочому стані , бувший у використанні , вартістю 30 грн.; сервіз чайний керамічний на шість осіб, бувший у використанні , вартістю 120 грн.; кавоварка ТМ « Donna Milano» ємкістю на 0,5 літри, в робочому стані, бувша у використанні, вартістю 94 грн. ; соковижималка ТМ «Аurora» , модель АU 340, в робочому стані, бувша у використанні, вартістю 235 грн.; радіоприймач ТМ «Kansai» модель «КS8238», в робочому стані , бувший у використанні, вартістю 20 грн. Викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. Внаслідок зазначених дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_4 було заподіяно згідно висновку товарознавчої експертизи №99 від 25 листопада 2014 року матеріальну шкоду на загальну суму 5954 грн.

Крім того, приблизно в кінці лютого 2013 року, у вечірній час, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, приїхали на електропотязі в садове товариство «Связист», що розташоване поблизу с. Аксютівка Зміївського району Харківської області , де переконавшись в тому, що їх дії ніким замічені не будуть, через вікно повторно проникли до приміщення житлового будинку дачного домоволодіння АДРЕСА_5 , розташованому на території вищевказаного садового товариства, що належить ОСОБА_4 , звідки викрали: зварювальний апарат ТП «Днепр» інверторний, в робочому стані , бувший у використанні , вартістю 736 грн.; болгарку ТМ «Ритм» , в робочому стані , бувшу у використанні , вартістю 160 грн. ; електричну ударну дріль , потужністю 600 Вт., в робочому стані , бувшу у використанні , вартістю 120 грн.; сокиру в робочому стані, бувшу у використанні, вартістю 20 грн.; сокиру в робочому стані, бувшу у використанні, вартістю 25 грн.; обценьки в робочому стані, бувші у використанні , вартістю 22 грн.; ланцюг запасний до бензопили «Байкал», новий, вартістю 45 грн.; плоскогубці в придатному для використанні стані, бувші у використанні , вартістю 18 грн.; подовжувач електричний , довжиною 5м, в робочому стані, бувший у використанні, вартістю 32 грн. Викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. Внаслідок зазначених дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_4 було заподіяно згідно висновку товарознавчої експертизи №99 від 25 листопада 2014 року матеріальну шкоду на загальну суму 1178 грн.

Крім того, приблизно в кінці лютого 2013 року, у вечірній час, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, приїхали на електропотязі в садове товариство «Связист», що розташоване поблизу с. Аксютівка Зміївського району Харківської області , де переконавшись в тому, що їх дії ніким замічені не будуть, шляхом зриву навісного замку повторно проникли до приміщення житлового будинку дачного домоволодіння АДРЕСА_6 , розташованому на території вищевказаного садового товариства, що належить ОСОБА_8 , звідки викрали: картоплю загальною вагою 60 кг., вартістю 2 грн. 80 коп. за 1 кг. , загальною вартістю 168 грн., колун металевий вартістю 110 грн. Викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. Внаслідок зазначених дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . ОСОБА_8 було заподіяно згідно висновку товарознавчої експертизи №101 від 26 листопада 2014 року матеріальну шкоду на загальну суму 278 грн.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про проведення судового розгляду за її відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчиненого ним діяння, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких стороною обвинувачення йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку.
Цивільний позов визнав частково.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчиненого ним діяння, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких стороною обвинувачення йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку.
Цивільний позов визнав частково.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, та підтвердив обставини вчинення крадіжки з його дачного будинку у спосіб демонтажу вікна та проникнення до будинку. Назвав речі які було викрадено із його будинку у лютому 2013 року.
Крім того, будучи дослідженими в судовому засіданні наступні письмові докази, а саме:
- протокол прийняття заяви ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення від 13.02.2013 року;
- протокол огляду місця події від 13.02.2013 року, а саме, дачного будинку АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_4 ;
- висновок товарознавчої експертизи № 99 від 25.11.2014 року, в якому встановлено перелік викраденого майна та його вартість на суму 5954 грн.;
- протокол прийняття заяви ОСОБА_4 ;
- протокол огляду місця події, а саме, дачного будинку АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_4 ;
- висновок товарознавчої експертизи № 99 від 25.11.2014 року, в якому встановлено перелік викраденого майна та його вартість на суму1178 грн.;
- протокол прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 27.02.2013 року;
- протокол огляду місця події, а саме, дачного будинку АДРЕСА_6 , що належить ОСОБА_8 ;
- висновок товарознавчої експертизи № 101 від 26.11.2014 року, в якому встановлено перелік викраденого майна та його вартість на суму 278 грн.;
- протокол огляду місця події від 22.11.2014 року за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_7 , в якому встановлено перелік вилученого у ОСОБА_9 майна, яке він придбав у ОСОБА_5 ;
- протокол огляду місця події від 24.11.2014 року за місцем проживання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_8 , в якому встановлено перелік вилученого майна, яке він придбав у ОСОБА_5 ;
- постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, з якої вбачається, що вилучені під час огляду місця події предмети, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 .
Не викликали сумніву у сторін кримінального провадження, тому оцінені судом як належні письмові докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні.
Доказів на спростування обвинувачення стороною захисту не надано.

Суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, тобто, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до приміщення, повторно.

Суд визнає обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, тобто, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до приміщення, повторно.

При призначенні покарання, суд керується загальними положеннями призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, які впливають на призначення покарання та його індивідуалізацію. Зокрема, обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено, так як, його щире каяття не наповнено конкретним змістом з відшкодування шкоди потерпілим. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено, так як, його щире каяття не наповнено конкретним змістом з відшкодування шкоди потерпілим.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За наведених обставин справи, з урахуванням відсутності обставин, які пом`якшують, та обставини, що обтяжують покарання, суд вважає необхідним і достатнім призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі у межах санкції відповідної частини даної статі.

Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_5 , суд керується правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, та положеннями ч.4 ст. 70 КК України, так встановлено, що він винен ще і в інших злочинах, вчинених ним до постановлення вироку Зміївським районним судом Харківської області 18.05.2013 за яки його засуджено за ч.3 ст. 185 КК України за події, що мали місце в кінці березня 2013 року засуджено до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до абз.2 п 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»

Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

З урахуванням відсутності обставин, які пом`якшують, та обставини, що обтяжують покарання, суд вважає необхідним і достатнім призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі у межах санкції відповідної частини даної статі.

Остаточне покарання ОСОБА_6 слід призначити за правилами призначення покарання за сукупністю вироків, застосувавши принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Оскільки, злочини, які ОСОБА_6 вчинив у лютому 2013 року, були вчинені ним в період строку умовно-дострокового звільнення за постановою Балаклійського районного суду Харківської області. Згідно якої, ОСОБА_6 звільнено умовно-достроково від подальшого відбування покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 25.11.2008 року. Де невідбута частина покарання, на час вчинення нових злочинів, становить 1 рік 07 місяців, 03 дні.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної на суму 7124 грн. та моральної шкоди на суму 10000 грн..

Цивільні відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_11 заявлений позов в частині стягнення матеріальної шкоди визнали повністю. Та визнали частково суму, що підлягає до стягнення на відшкодування моральної шкоди у розмірі 7124 грн.

Відповідно до обставин, викладених у обвинувальному акті, та перевірених в судовому засіданні, частина викрадених речей на суму 611 грн. повернута цивільному позивачу ОСОБА_4 . Тож, дійсний розмір матеріальної шкоди становить 7124 грн.- 611 грн = 6513 грн. Вказана сума має бути стягнута у солідарному порядку із цивільних відповідачів.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У п. 2 постанови пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Цивільним позивачем ОСОБА_4 не надано належних письмових доказів в тому числі і висновку експерта, про глибину моральних страждань та її вартісний еквівалент.

Таким чином, цивільний позов потерпілого в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню .

Виходячи з принципу розумності та справедливості, з обвинувачених на користь потерпілого підлягає стягненню: моральна шкода у сумі 7000 гривень.

У решті позовних вимог цивільному позивачу ОСОБА_4 слід відмовити з наведених вище мотивів.

Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, суд враховує ризики, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 засуджуються до покарання у вигляді позбавлення волі , враховуючи скоєння нових злочинів ОСОБА_6 до повного відбуття покарання за попереднім вироком. Тому враховуючи, що жоден інший запобіжний захід не забезпечує запобігання спробам обвинувачених вчинити інше кримінальне правопорушення , суд застосовує до обвинувачених до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України .

Керуючись ст. ст. 128, 368, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому на підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 18.05.2013 за яким ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки виконувати самостійно.

Застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі до набрання вироком законної сили, взявши його під варту негайно в залі суду.

Початком строку відбування покарання слід вважати 15 січня 2015 року.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за Вироком Харківського районного суду Харківської області від 25 листопада 2008 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і шість місяців.

Застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі до набрання вироком законної сили, взявши його під варту негайно в залі суду.

Початком строку відбування покарання слід вважати 15 січня 2015 року.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути солідарно із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 6513 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 7000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази у кримінальному провадженні: вилучені в ході огляду місця події від 26.11.2014 року та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , - дозволити йому використовувати за призначенням.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1