Справа №1-568/2006 p.
№1-82/2007
р. ВИРОК
року. Крюківський районний суд
М.Кременчука Полтавської області в
складі: судді
Кобзія Б.І., при секретарі Сердюк Т.В.,
прокурора Магда В.Л., Ландара C.O.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в М.Кременчуці кримінальну справу по
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця
українця, громадянина України, з середньою освітою, холостого, маючого
дитину, проживаючого в АДРЕСА_1, судимого:
15.04.2003 року Автозаводським районним судом
М.Кременчука по ст.309 ч. 1 , 71,72,76 КК України до 1 року позбавлення волі з
застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
28.11.2003 року Крюківським районним судом М.Кременчука
по ст.309 ч.2 , 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі.
Звільненого умовно-достроково 04.03.2005 року з невідбутим строком 6 місяців 9
злочину, передбаченого ст. 128 КК України,-
року близько 18 години ОСОБА_1 біля магазину „Оковита" по вул. 50 років
СРСР,17 в м. Кременчуці, в ході сварки, виникшої на грунті особистих
неприязливих відносин, наніс два удари кулаком в обличчя ОСОБА_2,, який від
удару упав і вдарився потилицею об бетонний бордюр та отримав тілесні
пошкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом потиличної
кістки, забиття головного мозку тяжкого ступеню з крововиливами під м»яку
мозкову оболонку і в тканини лобних долей, крововиливу голови, які згідно
висновку судово-медичної експертизи № 1541 від 30.08.2006 року відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння.
В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 вину визнав повністю і пояснив суду, що раніше
перебував у цивільному шлюбі з ОСОБА_3., з якою мають дочку. У 2003 році був
засуджений до позбавлення волі. Після звільнення довідався, що остання
співмешкає з ОСОБА_2.. Від дочки дізнався, що ОСОБА_2погано ставиться до неї.
На цій підставі між ними зародилися неприязливі стосунки. 22.07.2006 року
дійсно випадково зустрів ОСОБА_2 і мав намір з ним поговорити, але той
спілкуватися не захотів, тому він нанісОСОБА_2. два удари кулаком в обличчя.
При цьому ніякого умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесниж пошкоджень
не мав. Від удару ОСОБА_2упав І ударився
головою об бордюр. Його
знайомийОСОБА_4допомігОСОБА_2. піднятися і потерпілий пішов додому. Про те, що
ОСОБА_2отримав тяжкі тілесні пошкодження і знаходився у лікарні довідався через
місяць, після чого звернувся з явкою з повинною в органи міліції.
ОСОБА_2суду пояснив, що з 2004 року став спільно проживати з ОСОБА_3., яка
проживала удвох з малолітньою дочкою. Від неї довідався, що її бувший
співмешканець та батько дитини знаходиться в місцях позбавлення волі. У 2005
році останній звільнився. Між ними склалися неприязливі стосунки. 22 .07.2006
року підсудний підійшов до нього біля магазина «Оковита» і вдарив кулаком в
ОСОБА_4., який був з ним, втрутився між ними намагаючись зупинити конфлікт, але
ОСОБА_1 раптово через плече ОСОБА_4, який стояв між ними, наніс йому ще один
удар кулаком в обличчя, якого він не чекав. Від удару він упав і вдарився
головою об бордюр. ОСОБА_1 зразу ж пішов, а ОСОБА_4допоміг йому піднятися та
провів його додому. На другий день його стан значно погіршився і він був
доставлений у лікарню, де тривалий час знаходився на лікуванні.
Судово-медичний
експерт ОСОБА_5. суду пояснив, що спричинене потерпілому тілесне пошкодження
середньої тяжкості не могло утворитися від ударів кулаками в обличчя, а
утворилося від падіння з висоти власного зросту на поверхню тротуару з ударом
потиличною областю голови об тверду поверхню, якою міг бути бетонний бордюр.
підсудного його вина підтверджується матеріалами кримінальної справи, а саме
заявоюОСОБА_3. (а.с.5); протоколом явки з повинною ОСОБА_1 (а.с.25), висновком
судово-медичної експертизи (а.с.45); протоколом допиту свідкаОСОБА_3. (а.с.18),
покази якої підсудний в судовому засіданні не заперечує, та іншими зібраними в
ході попереднього розслідування доказами і суд вважає вину підсудного доведеною
підсудного по ст. 128 КК України суд визнає вірною, так як він необережно
спричинив потерпілому тяжке тілесне пошкодження.
покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного,
особу підсудного, який вину визнав повністю, розкаюється в скоєному,
характеризується позитивно і суд визнає ці обставини пом"якшуючими
відповідальність обставин суд не вбачає і вважає за можливе обрати підсудному
покарання, не пов"язане з ізоляцією від суспільства.
ст.ст.323,324 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
винним і призначити йому покарання по ст. 128 КК України у вигляді 2 (двох)
років обмеження волі.
ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбуття призначеного покарання з
випробуванням , якщо він на протязі іспитового строку 2 роки не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього судом обов»язки.
заходу ОСОБА_1. до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.
ст. 76 КК України зобов»язати засудженого не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без згоди органів кримінально-виконавчої системи,
повідомляти ці органи про зміну місця роботи та проживання, періодично
з»являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.
Вирок може бути
оскаржено до апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 діб з дня його
проголошення.