Справа № 1-234/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2011 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого: судді Петрова Р.І.,

при секретарі: Волошиній О.О.,

за участю прокурора: Бардиш О.В.,

захисника підсудних: ОСОБА_1,

потерпілого: ОСОБА_2,

законного представника

неповнолітнього підсудного: ОСОБА_3,

представника кримінальної

міліції в справах неповнолітніх: ОСОБА_4,

представника служби у справах

неповнолітніх: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді кримінальну справу за звинуваченням:

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого різноробочим ТОВ «Терція», проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого;

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, не одруженого, не працюючого, студента ІНФОРМАЦІЯ_7, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_8, раніше судимого: 14.05.2009 року Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі зі звільненням, на підставі ст. 104 КК України, від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 скоїв заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_7 скоїв заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Вказані злочини вчинені підсудними за таких обставин.

07.11.2010 року, близько 02-00 години, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, проходили по ОСОБА_8 у місті Кіровограді, де поряд з будинком № 23, корпус 1 по вулиці Жадова помітили ОСОБА_2, з яким у них незадовго до цього виник конфлікт. В цей момент у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник умисел заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_2 з мотивів помсти за конфліктну ситуацію, яка відбулась раніше. Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наздогнали ОСОБА_2 та нанесли йому удари ногами по різним частинам тіла, заподіявши ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, ран нижньої та верхньої губи, долонної поверхні правої кисті, множинних саден, гематоми кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2008 від 10.12.2010 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Після нанесення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_2 З цією метою ОСОБА_6 та ОСОБА_7, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_9, висунули йому вимогу щодо передачі їм грошей та цінних речей, які він мав при собі. ОСОБА_2, в свою чергу, передав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 гроші в сумі 90 гривень, золоту обручку, 585 проби, вагою 2,7 грам, вартістю 648 гривень, та срібну каблучку, яка ОСОБА_2 матеріальної цінності не представляє. Заволодівши майном потерпілого, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 738 гривень.

Підсудний ОСОБА_6 свою вину по суті предявленого органом досудового слідства обвинувачення визнав частково та пояснив, що 06.11.2010 року, близько 18 години 30 хвилин, він зустрівся зі своїми товаришами ОСОБА_7 та ОСОБА_10 біля комп'ютерного клубу «Матриця», який розташований біля дискоклубу «7 Елемент» по вулиці Попова в місті Кіровограді. Після цього вони разом пішли до супермаркету «АТБ», який знаходиться по вулиці Попова в місті Кіровограді, де купили по одній пляшці пива. Після цього вони пішли гуляти до «Дендропарка». Близько 23-00 години вони втрьох прийшли до двору будинку № 22, корпус 2 по вулиці Попова в місті Кіровограді, де сіли на лавку. Сівши на лавку вони випивали слабоалкогольний напій «Рево». Поруч, а саме на сусідній лавці, сиділи двоє раніше незнайомих їм хлопців і також вживали слабоалкогольний напій «Рево». Через деякий час ОСОБА_7 підійшов до них та попросив цигарку, на що вони грубо йому відповіли. Після цього хлопці пересіли до них за стіл і між ними почалась словесна перепалка, яка переросла в бійку, під час якої невідомий хлопець вдарив його по голові. В цій бійці ОСОБА_2 участі не приймав, оскільки десь втік. Потім його товариш ОСОБА_10 пішов додому, а вони зі ОСОБА_7 пішли прогулятися в сторону магазину «Жадівський», який знаходиться по вулиці Жадова в місті Кіровограді. Після цього вони вирішили піти по домівках. Проходячи повз компютерний клуб «Матриця» по вулиці Попова в місті Кіровограді, ОСОБА_7 сказав йому що йде той хлопець, який втік під час сварки, та запропонував йому його побити. З метою побиття цього хлопця, з мотивів помсти за конфліктну ситуацію, яка відбулась раніше, вони побігли за ним, наздогнали його і почали бити ногами по голові, тулубу, рукам. Після нанесення хлопцеві тілесних ушкоджень він запитав у нього, чи має той гроші. Він відповів що має і дістав з кишені гроші. В цей момент у них виник умисел, заволодіти цими грошима. Він забрав гроші та поклав їх до себе в кишеню. Потім він побачив у нього срібну печатку, золоту обручку та наказав йому їх зняти. Хлопець зняв обручку та печатку і кинув їх на землю. Він взяв собі срібну печатку, а золоту обручку ОСОБА_7 забрав собі. Потім вони наказали потерпілому підвестися. Він піднявся та побіг у невідомому напрямку. Вказував, що визнає себе винним за ч. 2 ст. 125 та ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки напали зі ОСОБА_7 на потерпілого не з метою заволодіння його майном, а з метою нанесення тілесних ушкоджень, а умисел на заволодіння майном потерпілого виник після нанесення йому тілесних ушкоджень.

Підсудний ОСОБА_7 свою вину по суті предявленого органом досудового слідства обвинувачення визнав частково та надав суду показання аналогічні показанням підсудного ОСОБА_6

Вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених саме ч. 2 ст. 125 та ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується доказами, дослідженими в ході судового слідства.

Так, потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що 06.11.2010 року до нього додому прийшов його товариш ОСОБА_11 Разом з ним він пішов прогулятись на подвіря. Вони зайшли в супермаркет «АТБ», що по вулиці Попова в місті Кіровограді, де придбали по пляшці пива. Після цього вони попрямували в сторону «Дендропарку» і по дорозі зайшли в кафе «Аннушка», яке знаходиться по вулиці Волкова в місті Кіровограді. В даному кафе вони випили ще пива. Близько 23 години 30 хвилин вони вдвох пішли до двору будинку № 22, корпус 2 по вулиці Попова в місті Кіровограді, де присіли за стіл та вживали слабоалкогольний напій, який до цього придбали в магазині. За сусіднім столом в вищевказаному дворі будинку сиділи троє раніше невідомих молодих хлопців, які вживали також слабоалкогольний напій. Хтось один з даних хлопців підійшов до них по цигарку і між ними виникла словесна перепалка. Якийсь час вони спілкувалися. Потім до них підійшли інші хлопці та запитали що сталось. Вони виявились знайомими вказаних невідомих хлопців. Цей конфлікт переріс в бійку, в якій він участі не приймав, оскільки одразу почав тікати. Він забіг до підїзду будинку, закривши двері. Через деякий час він вийшов з підїзду на вулицю щоб подивитись де знаходиться ОСОБА_11, який був учасником бійки. Підійшовши до місця виникнення конфлікту він побачив, що там вже нікого немає, а тому вирішив пройтись по місцевості. Проходячи по ОСОБА_8 у місті Кіровограді, між вулицями Жадова та Попова, його побачили хлопці з якими незначний час тому був конфлікт і почали кричати йому щоб він зупинився. Він почав бігти, але спіткнувся і впав на землю. Хлопці його наздогнали і нанесли удари в різні частині тіла. Що було далі він не памятає. Припускає, що тілесні ушкодження були йому нанесенні з метою розправи за той конфлікт, що виник між ним та цими хлопцями біля столу в дворі будинку № 22, корпус 2 по вулиці Попова в місті Кіровограді.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що 06.11.2010 року він прийшов в гості до ОСОБА_2 Разом з ним він пішов прогулятись на подвіря. Вони попрямували в сторону «Дендропарку» і по дорозі зайшли в кафе «Аннушка», яке знаходиться по вулиці Волкова в місті Кіровограді. В даному кафе вони випили пива. Вийшовши з кафе вони пішли в сторону вулиці Попова, де придбали в одному із магазинів слабоалкогольний напій. Близько 23 години 30 хвилин вони вдвох пішли до двору будинку № 22, корпус 2 по вулиці Попова в місті Кіровограді, де присіли за стіл та вживали слабоалкогольний напій, який до цього придбали в магазині. Через деякий час на сусідню лавку присіли троє раніше невідомих хлопців, які спілкувалися між собою. Хтось з цих хлопців попросив у них цигарку і з цього приводу між ними завязалася якась сварка. В цей час до них підійшли ще двоє раніше невідомих хлопців та почали чіплятися з питанням чому вони ображають їх молодших друзів. Таким чином між ними й хлопцями завязалася сварка, в ході якої один з хлопців, які підішли пізніше, напав на нього і він почав з ним битися. В ході бійки він з хлопцем впав на землю, а через деякий час він помітив, що ОСОБА_2 побіг в напрямку свого будинку. Він зрозумів, що ОСОБА_2 біжить до дому, а тому і він побіг до себе до дому.

Свідок ОСОБА_10 підтверджує показання підсудних та потерпілого в частині існування конфліктної ситуації та сварки, яка виникла між підсудними і потерпілим біля столу в дворі будинку № 22, корпус 2 по вулиці Попова в місті Кіровограді.

Свідок ОСОБА_12 підтвердив суду, що був присутнім при тому як ОСОБА_7 в ломбарді «Ломбард Благо» заклав золоту обручку в обмін на 486 гривень.

Крім того, вина підсудних у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125 та ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується і іншими доказами по справі, зокрема:

-протоколом відтворення обстановки та обставин події від 11.12.2010 року, під час якого ОСОБА_6 пояснював, що 07.11.2010 року напав зі ОСОБА_7 на потерпілого не з метою заволодіння його майном, а з метою нанесення тілесних ушкоджень з мотивів помсти за конфліктну ситуацію, яка відбулась раніше, а умисел на заволодіння майном потерпілого виник після нанесення йому тілесних ушкоджень (т.1, а.с.64);

-протоколом виїмки, під час якого в ломбарді «Ломбард Благо» вилучено золоту обручку ОСОБА_2 (т.1, а.с.70);

-протоколом виїмки, під час якого у ОСОБА_6 вилучено срібну каблучку ОСОБА_2 (т.1, а.с.72);

-протоколом впізнання предметів, в ході якого ОСОБА_2 впізнав викрадені у нього речі, а саме золоту обручку та срібну каблучку (т.1, а.с.77-80);

-висновком судово-товарознавчої експертизи про вартість викраденої обручки (т.1 а.с. 86);

-висновком судово-медичної експертизи № 2008 від 10.12.2010 року, згідно якої ОСОБА_2 спричинені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, ран нижньої та верхньої губи, долонної поверхні правої кисті, множинних саден, гематоми кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя (т.1, а.с.104-105);

-протоколом огляду речових доказів (т.1 а.с.73);

-іншими матеріалами справи.

Таким чином, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження обвинувачення, викладене в описовій частині вироку.

Суд, розглядаючи справу в межах предявленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 та ч. 2 ст. 186 КК України, як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, а дії ОСОБА_7 ще й за такою ознакою ч. 2 ст. 186 КК України як повторність.

Органом досудового слідства необґрунтовано кваліфіковані дії підсудних за ч. 2 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні не знайшло свого підтвердження вчинення підсудними злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а саме нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу.

Елементом обєктивної сторони вищезазначеного складу злочину є умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного насильства.

Так, не підтвердився в судовому засіданні факт того, що нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_2 було способом нападу на нього з метою заволодіння його майном.

В судовому засіданні не встановлено, що підсудні напали на потерпілого і нанесли йому тілесні ушкодження саме з метою заволодіння його майном.

Натомість в судовому засіданні встановлено, що тілесні ушкодження потерпілому були нанесені підсудними з мотивів помсти за конфліктну ситуацію, яка відбулась раніше, а умисел на заволодіння майном потерпілого виник у підсудних після нанесення йому тілесних ушкоджень.

Оскільки в момент нападу на потерпілого умисел підсудних був направлений саме на спричинення йому тілесних ушкоджень, а не на заволодіння його майном, суд не має підстав для кваліфікації дій підсудних за ст. 187 КК України.

Вищевказане підтверджується показаннями підсудних та показаннями самого потерпілого, які не заперечують факт існування між ними конфлікту до нанесення потерпілому тілесних ушкоджень.

Таким чином, враховуючи направленість умислу підсудних в момент вчинення злочину, суд вважає правильною кваліфікацію дій підсудних за ч. 2 ст. 125 та ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні підсудним покарання суд враховує, що вони вчинили тяжкий злочин та злочин невеликої тяжкості, особи винних, які характеризуються за місцем проживання, роботи та навчання позитивно, а також приймає до уваги, що ОСОБА_6 має подяку в період навчання за участь у громадському житті, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а ОСОБА_7 раніше судимий за умисний тяжкий злочин та вчинив знову умисний тяжкий злочин та умисний злочин невеликої тяжкості в період іспитового строку.

Обставинами, які помякшують покарання підсудних, є їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілому, а обставиною, що помякшує покарання ОСОБА_7, є ще і вчинення злочину будучи неповнолітнім.

Обставинами, що обтяжують покарання підсудних, є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння та спричинення потерпілому умисних легких тілесних ушкоджень за попередньою змовою групою осіб (ця обставина не є кваліфікуючою ознакою ст. 125 КК України).

Суд призначає підсудним покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді арешту, а за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, що з урахуванням тяжкості злочину та осіб підсудних в повній мірі відповідає меті покарання.

При призначенні покарання неповнолітньому ОСОБА_7 суд враховує також вимоги ст.ст. 101-102 КК України.

Приймаючи до уваги, що вироком Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14.05.2009 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі зі звільненням, на підставі ст. 104 КК України, від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, і він вчинив нові злочини протягом іспитового строку, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 78 КК України призначити йому покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК України.

Приймаючи до уваги тяжкість та обставини вчинених злочинів, відсутність претензій у потерпілого до підсудного ОСОБА_6, відшкодування підсудним ОСОБА_6 потерпілому шкоди, а також враховуючи особу даного підсудного, який характеризується виключно позитивно, раніше не судимий, у вчиненому злочині розкаявся та сприяв встановленню істини по справі, має подяку за участь у громадському житті, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Підстави для призначення підсудному ОСОБА_7 громадського вихователя відсутні.

Від цивільного позову потерпілий відмовився в судовому засіданні у звязку з повним відшкодуванням йому підсудними матеріальної шкоди.

Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи по справі необхідно стягнути з підсудних на користь держави, що відповідає вимогам ст. 93 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.321-324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125 та ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 місяця арешту, за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 за сукупністю злочинів покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14.05.2009 року, призначити ОСОБА_7 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді 5 років 10 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишити той же - утримання під вартою.

Строк покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з 10.11.2010 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125 та ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 місяця арешту, за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 за сукупністю злочинів остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишити той же підписку про невиїзд.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк перебування під вартою з 10.11.2010 року по 29.11.2010 року.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_6, по половині з кожного, на користь держави судові витрати в розмірі 412 гривень 80 копійок за проведення товарознавчої експертизи по справі.

Речові докази: мобільний телефон, золоту обручку та срібну каблучку залишити потерпілому ОСОБА_2.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Кіровський районний суд міста Кіровограда, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк, але з моменту отримання копії вироку суду.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_13