справа № 1-250\
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007
року Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючої:
судді Городецької Л.М. при секретарі: Любінській І.І.

з участю
прокурора- Франтовського Є.М.

з участю
адвоката: ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові
справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Львова, українця,
громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не
працює, раніше судимого: 11 січня 2006 року Залізничним районним судом м.
Львова за ч.1 ст.185, ст..
15 ч.2 ст.289 КК України на три роки позбавлення волі; ухвалою кримінальної
палати апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2006 року обрано
покарання - один рік шість місяців позбавлення волі; постановою Миколаївського
районного суду Львівської області від 15 листопада 2006
року звільнений від
покарання умвно-достроково з невідбутим строком сім місяців 15 днів,
прописаний за адресою: АДРЕСА_1; проживає за адресою: АДРЕСА_2 у вчиненні злочину,
передбаченого частиною 2 статті 190 КК України,

встановив:

Підсудний
ОСОБА_2, маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання
довірою 15 січня 2007 року подав у газету „Ваш магазин" оголошення з
неправдивою інформацією про здачу в оренду квартири АДРЕСА_2, яка належить на
праві власності його матері ОСОБА_3„ отримавши при цьому 23.01.2007 р. від
потерпілої ОСОБА_4. завдаток у сумі 50 доларів США, що згідно курсу Національного банку України становить
252,50 гривень, без наміру повернення цих грошей, а також здачі квартири в
оренду. Отримані гроші витратив на власні потреби.

Крім
того, 25 січня 2007 року відповідно до поданого оголошення щодо здачі в оренду
квартири АДРЕСА_2близько 12.00 год
за зазначеною адресою повторно отримав від потерпілого ОСОБА_5. в якості
завдатку за оренду квартири 1100, 00 гривень без наміру їх повернення. Отримані
кошти витратив на власні потреби.

У
судовому засіданні підсудний ОСОБА_2. винуватість у скоєному злочині визнав
повністю, дав пояснення, які в повній мірі відповідають предявленому
обвинуваченню та доказам, зібраним в ході досудового слідства, які ним не
оспорюються, а саме:

· протоколами
добровільної видачі розписок від 26.02.2007 р. (а.с. 8) та від 13.02.2007 р.
(а.с. 57) про отримання грошових коштів в якості завдатку від потерпілих
ОСОБА_5. та ОСОБА_4. та оригіналами розписок (а.с. 9;58);

· протоколом
огляду речових доказів від 14.02.2007 р. (а.с. 61) та постановою про визнаня
речовим доказом та приєднання до кримінальної справи речових доказів (а.с. 62),
а саме витягів з газети „Ваш магазин" щодо розміщених ОСОБА_2. оголошень;

-
показаннями потерпілих ОСОБА_5. та ОСОБА_4. на досудовому слідстві та які
оголошено у судовому засіданні (а.с. 64; 11).

У
судовому засіданні підсудний розкаявся у скоєному злочині, свої дії пояснив
тим, що мав боргові зобов'язання, про які боявся розповісти матері.

Оцінюючи
наведені докази, суд вважає доведеною винуватість підсудного ОСОБА_2. у скоєнні
інкримінованого йому злочину і його дії органами досудового слідства з частиною
2 ст. 190 КК України кваліфіковано правильно як заволодіння чужим майном шляхом
обману та зловживання довірою, вчинене повторно.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_2. суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Суд бере до
уваги, що ОСОБА_2. раніше судимий, злочин вчинив в період строку
умовно-дострокового звільнення, разом з тим враховує позитивну характеристику,
його вік, стан здоровя, ту обставину, що предметом шахрайства була квартира, що
належить на праві власності його матері, приймає його щире каяття і вважає, що
його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без
ізоляції від суспільства. Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2. вчинив злочин в
період строку умовно-дострокового звільнення, суд вважає за необхідне до
визначеногто судом покарання частково приєднати покарання за вироком
Залізничного районного суду м. Львова від 11.01.2006 року у вигляді позбавлення
волі строком шість місяців.

Цивільні
позови ОСОБА_5. та ОСОБА_4. залишити без розгляду в зв'язку з неявкою в судове
засідання.

Речові докази -
розписки та витяги з газети „Ваш магазин" залишити при справі.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2
визнати винним за ч.2 ст.190 КК України та обрати покарання на два роки
позбавлення волі.

Відповідно
до ст..71 КК
України, до визначеного покарання частково приєднати невідбуту частину
покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 11 січня 2006
року у вигляді позбавлення волі стороком шість місяців, остаточно обравши
покарання за сукупністю вироків - два роки шість місяців позбавлення волі.

Згідно
ст.75 КК України, ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням з
призначенням іспитового строку на два роки .

Відповідно
до ст.76 КК України зобов"язати ОСОБА_2 повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільні
позови ОСОБА_4, ОСОБА_5- залишити без розгляду.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_2. змінити з утримання під вартою на підписку про
невиїзд з постійного місця проживання до вступу вироку у законну силу,
звільнивши ОСОБА_2. з-під варти із залу суду негайно.

На вирок
суду може бути подана апеляція протягом 15 діб з дня проголошення.