Справа № 1-21/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2007 року місто
Київ

Військовий
місцевий суд Київського гарнізону в складі: головуючого - судді підполковника
юстиції ДЯЧУКА С. І., при секретарі Гарбарініної О.Б., за участю державного
обвинувача - помічника військового прокурора Дарницького гарнізону - капітана
юстиції Бондарука Р.В., обвинуваченого ОСОБА_1, у відкритому судовому засіданні
в приміщенні військового місцевого суду розглянув кримінальну справу за
обвинуваченням начальника автомобільної служби військової частини А0473 майора
ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Котівка Радомишльського району
Житомирської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не
судимого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, дружину, яка
тимчасово не працює, а також матір похилого віку - інваліда, у Збройних Силах з
1989 року, проживаючого за адресою: Київська область, АДРЕСА_1, -

у
вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.
410, ч.2 ст. 366 КК України.

Судовим
слідством військовий місцевий суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,
будучи військовою службовою особою, з метою власного збагачення за рахунок
держави, зловживаючи своїм службовим становищем 22 травня, 4 вересня та 11
жовтня 2006 року викрав військове майно, яке йому було довірено (автомобільні
двигуни та коробки передач різних марок та різної вартості), на загальну суму
134 728 грн. 87 коп., які реалізував стороннім особам, а вирученими від продажу
коштами розпорядився на власний розсуд.

Крім
того, з метою приховати вказані факти викрадення військового майна, які
відбулися 4 вересня та

11 жовтня 2006 року ОСОБА_1 вчинив
службове підроблення, а саме вніс до офіційних документів (бланку довіреності
серії НОМЕР_1 та наряду НОМЕР_2) завідомо неправдиві відомості і використав їх,
а саме: довіреність - для отримання майна 4 вересня 2006 року, а наряд - для
приховування факту безпідставного отримання майна 11 жовтня 2006 року). В
результаті вказаних дій ОСОБА_1 вдалося викрасти військове майно на загальну
суму 131 628 грн. 87 коп.

14
листопада 2007 року ОСОБА_1 явився з повинною до органів прокуратури і під час
досудового слідства добровільно повернув викрадене військове майно в натурі на
загальну вартість 119 238 грн. 64 коп.

Допитаний
підсудний ОСОБА_1 свою вину у пред'явленому обвинуваченні визнав повністю і дав
показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам
вчинення ним злочинів, пояснивши, що дійсно, вирішивши збагатитися за рахунок
держави: 22 травня 2006 року він на підставі накладної № 72 від 22.05.2006 року
та довіреності серії ЯЛР № 284591 від 19.05.2006 року отримав у підзвіт у
військової частині А1317 один двигун «Зіл-375» першої категорії, вартістю 3
100, який привласнив і продав гр. ОСОБА_2. за 2 500 грн.; 4 вересня 2006 року
на підставі наряду № 176/924 від 10.08.2006 року та довіреності серії ИАД
№304704 від 29.08.2006 року отримав у підзвіт у військової частині А2721 один
двигун «Зіл-130» модель 130-1000400, першої категорії, вартістю 10 712 грн. 62
коп. та одну коробку передач «Зіл-130» модель 130-1700004, першої категорії,
вартістю 1 677 грн. 61 коп., які викрав і продав за 3 700 грн.; 10 жовтня 2006
року на підставі наряду № 207/996 від 07.10.2006 року та довіреності серії ЯЛЧ
№569481 від 03.10.2006 року отримав у підзвіт у військової частині А2721, два
двигуни Д-12А-525А № НОМЕР_3та НОМЕР_4 першої категорії вартістю 54 316 грн.,
кожний, одну коробку передач «Краз-255» модель ЯМЗ236Н-1700003 першої категорії
вартістю 1 837 грн. 03 коп., одну коробку передач «Урал-4320» модель
141-1700025 першої категорії вартістю 7 092 грн., одну коробку передач
«Зіл-130» модель 130-1700004 першої категорії вартістю 1 677 грн. 61 коп., які
продав своєму знайомому гр. ОСОБА_3 за 5
000 доларів США. А всього
у наведений спосіб він, ОСОБА_1, зловживаючи своїм службовим становищем начальника
автомобільної служби, викрав військове майно на загальну суму 134 728 грн. 87
коп.

Крім
того, він, ОСОБА_1, будучи військовою службовою особою, з метою приховування
злочинів, у серпні 2006 року, підробив бланк довіреності серії ИАД № 304704 від
28.08.2006 року, який використав для отримання військового майна 4 вересня 2006
року, представивши його командуванню військової частини А2721, а у жовтні 2006
року підробив наряд № 207 від 07.10.2006 року, а саме друкований текст,

2

підписи,
відтиск круглої печатки військової частини А2721, відтиск прямокутного штампу,
який надав командуванню військової частини А0473, приховавши у такій спосіб
факт отримання ним, ОСОБА_3, 10 жовтня 2006 року у військової частині А2721
двох двигунів Д-12А-525А та трьох коробок передач «Краз-255», «Урал-4320» та
«Зіл-130».

Крім
особистих показань вина ОСОБА_1 у службовому підробленні, що спричинило тяжкі
наслідки, а також у викраденні військового майна шляхом зловживання службовим
становищем, що заподіяло істотну шкоду, підтверджується даними, які містять
розглянуті у судовому засіданні протоколи слідчих дій, що були проведені з
участю підсудного, свідків, витягами з наказів командира військової частини
А0473 щодо службового становища ОСОБА_1, посадові обов'язки останнього, протоколи
огляду документів та речових доказів, висновки судово-технічної,
почеркознавчих, автотоварознавчих експертиз, розглянуті у судовому засіданні
інші докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності.

Органи
досудового слідства ставили у провину ОСОБА_1 викрадення військового майна на
суму 136 738 грн. 88 коп., вважаючи вартість двигуна «Зіл-375» першої
категорії, який ОСОБА_1 привласнив 2 травня 2006 року, - 5 110 грн.

Водночас
дослідженням в судовому засіданні накладної військової частини А0473 на
вказаний двигун встановлено, що його фактична залишкова вартість становила 3
100 грн., а тому саме цю суму, керуючись ч.3
ст. 62 Конституції України, суд кладе в основу вироку, виключивши з
обсягу обвинувачення 2 010 грн.

Крім
того, суд виключає з обвинувачення ОСОБА_1 вказівку на викрадення ним
військового майна на 1 коп., оскільки вона обумовлена арифметичною помилкою.

Дії
ОСОБА_1, який будучи військовою службовою особою, шляхом зловживання службовим
становищем викрав військове майно на загальну суму 134 728 грн. 87 коп., що суд
оцінює як заподіяння істотної шкоди державі, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 410 КК України.

Дії
ОСОБА_1, який будучи військовою службовою особою, вчинив службове підроблення,
що спричинило тяжкі наслідки, під якими суд оцінює викрадення військового майна
на загальну суму 131 628 грн. 87 коп., суд кваліфікує за ч. 2 ст. 366 КК України.

Органи
досудового слідства ставили в провину ОСОБА_1 вчинення ним викрадення
військового майна та службового підроблення повторно. Однак, оскільки у судовому
засіданні встановлено і не оспорювалося стороною захисту та обвинувачення те,
що підсудний вчинював продовжувані злочинні дії, які хоча і складалися з
тотожних діянь, проте були об'єднані єдиним умислом - збагатитися за рахунок
держави шляхом протиправного привласнення та реалізації військового майна, яке
тимчасово було довірено підсудному у зв'язку із займаним ним службовим
становищем на протязі травня - жовтня 2006 року, тому вказівку на вказану
кваліфікуючу злочинні дії ОСОБА_1 ознаку (повторність) суд виключає з
обвинувачення останнього.

Військовим
прокурором Дарницького гарнізону в інтересах військової частини А0473 заявлено
цивільний позов про стягнення з ОСОБА_1 18 866 грн. 97 коп. на відшкодування
шкоди, заподіяної злочином.

У
судовому засіданні підсудний позов прокурора визнав у повному обсязі.

Розглянувши
матеріали справи і заявлений позов, суд знаходить, що його підстави, крім їх
визнання підсудним, підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Що ж
стосується розміру даного позову, то виходячи з того, що підсудний в
добровільному порядку відшкодував заподіяну злочином шкоду на суму 119 238 грн.
64 коп., позов задоволенню підлягає лише частково, а саме на суму 15 490 грн.
23 коп. (134 728 грн. 87 коп. - 119 238 грн. 64 коп.).

Крім
того, судові витрати у справі становлять 1 258 грн. 08 коп. - вартість
проведеної судово-автотоварознавчої експертизи (т. 2 а.с. 126), які також підлягають відшкодуванню
підсудним у повному обсязі.

Суд
виключає з обвинувачення ОСОБА_1 вказівку на обтяжуючі покарання обставини,
оскільки така ознака як повторність не знайшла свого підтвердження в судовому
засіданні, а тяжкість наслідків враховано в диспозиції ч. 2 ст. 366 КК України як самостійна кваліфікуюча
ознака.

При
призначенні підсудному ОСОБА_1 покарання суд враховує те, що він щиро розкаявся
у вчиненому, з'явився з повинною, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно
в більшій частині відшкодував заподіяну злочином шкоду, у тому числі і до
порушення кримінальної справи щодо нього, крім того, підсудний показав, що ним
вже вжити реальні заходи щодо відшкодування шкоди в іншій частині.

Перелічені
обставини суд визнає такими, що значно пом'якшують покарання та в сукупності
істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого підсудними злочину, а тому, беручи
до уваги ці обставини та враховуючи особу винного, який раніше ні в чому
протизаконному замічений не був, характеризується виключно позитивно, до
кримінальної відповідальності притягається вперше, а також і те, що на його
утриманні знаходяться неповнолітні діти, дружина, яка тимчасово не працює,
одинока непрацездатна матір похилого віку, суд знаходить можливим застосувати
до ОСОБА_1 ст. 69 КК України і
призначити

3

основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої
в санкціях ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 410 КК України і не позбавляти його на
підставі ст. 54 КК України військового
звання, застосувавши до підсудного при призначенні покарання за сукупністю
злочинів принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки
саме даний вид покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і
достатнім для його виправлення.

Враховуючи перелічені обставини справи, особу винного,
суд вважає за можливе застосувати до підсудного ОСОБА_1 ст. 75 КК України і звільнити його від
відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного та, керуючись ст.
ст. 299, 323, 324, 325, 332 КПК України,
ст. 1166 ЦК військовий місцевий суд Київського гарнізону

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених
ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 410 КК України, за якими із
застосуванням ст. 69 КК України
призначити йому покарання:

· за ч.
2 ст. 366 КК України у виді одного року
позбавлення волі, з позбавлення права обіймати посади, пов'язані із
матеріальною відповідальністю, строком на два роки;

· за ч.
2 ст. 410 КК України у виді трьох років
позбавлення волі.

За сукупністю злочинів, відповідно до ст. 70 КК України, остаточно призначити
ОСОБА_1 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у
виді трьох років позбавлення волі з позбавлення права обіймати посади,
пов'язані із матеріальною відповідальністю, строком на два роки.

На підстави ст.
75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного основного
покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки, якщо він протягом
іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Цивільний позов військового прокурора Дарницького
гарнізону задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_1 на корить військової
частини А0473 15 490 грн. 23 коп. (п'ятнадцять тисяч чотириста дев'яноста) грн.
23 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, а у
задоволенні інших вимог прокурора на суму 3 376 грн. 74 коп. - відмовити.

Судові витрати на суму 1 258 грн. 08 коп. стягнути з
ОСОБА_1 на користь Київського науково-дослідного інституту судових експертиз
Міністерства юстиції України.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1. - підписка про невиїзд - після набрання
вироком законної сили скасувати.

Після набрання вироком законної сили речові докази по
справі: перераховані на аркушах: 249-250т.1; 49т.2; 25, 58, 200-202 т.3;
31-32,145-149 т.2; 158-160, 162-172, 187-219 т.3; 97-102, 117-119,126-130 т.4
передати законному володільцю за належністю; перераховані на аркушах: 3 т. 2;
161 т. 3 - зберігати в матеріалах справи.

Вирок
може бути оскарженим в апеляційному порядку і на нього може бути внесене
подання прокурора до військового апеляційного суду Центрального регіону через
військовий місцевий суд Київського гарнізону протягом 15 діб з моменту його
проголошення.