АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/185/15 Справа № 206/564/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Самарського району м. Дніпропетровська на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Горлівка Донецької області, українця, громадянина України, в силу ст. 88 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що проживає в АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 ККУкраїни, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2015 року відмовлено в задоволені клопотання слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 та застосований щодо підозрюваного запобіжний захід у виді застави у розмірі 97440,00 грн. з покладенням певних обов`язків, які діють по 05 квітня 2015 року включно.

Вказане рішення суду мотивоване тим, що в судовому засіданні не знайшли належного підтвердження доводи прокурора щодо спроби підозрюваного ухилитися від слідства чи суду, немає підстав вважати, що підозрюваний може спотворити речі і документи, які мають значення для встановлення важливих обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваному декілька місяців достовірно відомо про розслідування та його предмет, він мав значний час і можливості вплинути на залежних від нього осіб, однак свідки є не лише підлеглі підозрюваного, а й мешканці будинків, де проводились роботи, засобів впливу на яких підозрюваний не має.

Не погодившись з даним рішенням прокурор подав апеляцій скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог скарги зазначено, що ухвала є невмотивованою, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що в ході досудового слідства місцезнаходження підозрюваного не встановлено, оскільки ОСОБА_9 ухиляється від явки до слідчого, у зв`язку з чим виконати з ним необхідні слідчі дії з метою повного та об`єктивного проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню не виявилося можливим. Вказує, що ОСОБА_9 переховується від органів досудового розслідування, перебуваючи на волі підозрюваний може знищити або спотворити речі та документацію, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного. Надані слідчому судді докази давали достатньо підстав вважати, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, є недостатнім для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора та слідчого, які кожен окремо просили ухвалу суду скасувати та задовольнити апеляційну скаргу, доводи захисника та підозрюваного, які заперечували проти вимог апеляційної скарги, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Згідно до ст. ст. 176, 178, 183 КПК України, визначено що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом і застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини зазначені у вказаній статті.

З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 27.03.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.
04.02.2015 року ОСОБА_9 було письмово повідомлено про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.

05.02.2015 року ОСОБА_9 було затримано за ухвалою слідчого судді від 04.02.2015 року з метою його париводу.
Згідно ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разу невиконання цих обов`язків.
Судове рішення стосовно відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його застосування, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Апеляційним переглядом встановлено, що оскільки відповідно до ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, слідчим суддею обґрунтовано, на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, застосований більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини та на думку колегії суддів забезпечить виконання підозрюваним процесуальних рішень. При цьому колегією суддів враховуються дані про особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, відсутність належних і достатніх підстав вважати, що ОСОБА_9 намагався ухилитись від явки до слідчого, чинив супротив працівникам міліції. Також при розгляді справи прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти встановленим ризикам.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчого суддіє обґрунтованим і відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Порушень норм кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено. А тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Самарського району м. Дніпропетровська ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2015 року, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді застави відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 ККУкраїни, - залишити без змін.
Судді