Справа № 642/1207/15-к
№ 1-кп/642/234/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

Захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000318 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, не працюючого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, суд,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, вчинили тяжкий злочин, діючи в порушення вимог діючого законодавства, з метою недопущення викриття останніх, як злочинців та притягнення їх до кримінальної відповідальності, умисно не повідомив правоохоронні органи про скоєння ними тяжкого злочину за наступних обставин:

Так, в період з 02 серпня 2014 року до 03 серпня 2014 року, особи відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, вирішили здійснити терористичний акт шляхом пострілу з малогабаритного ручного реактивного вогнемета «МРО-А» в адміністративну будівлю ДП «Харківського бронетанкового заводу», з метою порушення громадської безпеки, залякування населення та провокації воєнного конфлікту. Для реалізації свого злочинного умислу особа, відносно якої виділені матеріали в окреме провадження, вирішив скористатися послугами автотранспорту із залученням до цього свого знайомого, ОСОБА_5 , якому заздалегідь не повідомив про свої злочинні наміри.

Після цього ця особа, діючи по заздалегідь розробленому плану, повідомив ОСОБА_5 про необхідність участі у доставки других осіб, на автомобілі марки ВАЗ-21099, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить рідному брату ОСОБА_5 . Крім того, до ролі ОСОБА_5 входило очікування вказаних осіб, поблизу місця скоєння злочину та подальшого вивезення їх з вказаного місця. При цьому наявність у ОСОБА_5 службового посвідчення працівника Служби безпеки України забезпечувало безперешкодний проїзд містом та відвернення підозри у випадку контакту з співробітниками правоохоронних органів.

2 серпня 2014 року ОСОБА_5 нічого не підозрюючи про протиправні, злочинні наміри вказаних осіб, не будучи обізнаним про цілі і мету їх здійснення, на своєму автомобілі марки ВАЗ-21099, реєстр. № НОМЕР_1 , прибули до залізничного мосту в районі вул. Котлова м. Харкова. При цьому ОСОБА_5 залишився чекати в автомобілі.

03.08.2014 року о 00 годині 05 хвилини невстановлені особи реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на порушення громадської безпеки та залякування населення, діючи у групі між собою вчинили постріл з малогабаритного ручного реактивного вогнемета «МРО-А» в адміністративну будівлю ДП «Харківського бронетанкового заводу», а потім втекли з місця події разом з ОСОБА_5 на автомобілі останнього.

В подальшому ОСОБА_5 достовірно знаючи і усвідомлюючи, що вказані особи вчинили тяжкий злочин, діючи умисно, в порушення вимог законодавства України, з метою недопущення викриття злочинців та притягнення їх до кримінальної відповідальності умисно не повідомив правоохоронні органи про скоєння зазначеними особами тяжкого злочину.

20 лютого 2015 року на адресу Ленінського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 реєстр матеріалів кримінального провадження, розписка підозрюваного про отримання обвинувального акту, та угода про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної в м. Харкові 19 лютого 2015 року в приміщенні прокуратури Харківської області за адресою: м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, між прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000318 з підозрюваним ОСОБА_5 про визнання винуватості з додержанням наступних умов.

Із змісту угоди вбачається, що старшим слідчим в ОВС 3-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області майором юстиції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором «19» лютого 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

Підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні; сприяти досудовому слідству.

Укладанням даної Угоди сторони узгоджують покарання для підозрюваного ОСОБА_5 , передбаченого санкцією ст. 396 ч.1 Кримінального кодексу України, у вигляді 1 року обмеження волі.

Сторони погодили, що підписанням даної угоди ОСОБА_5 надає свою згоду на призначення покарання, вид покарання та його розмір.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права надані йому законом у зв`язку з укладенням Угоди про визнання винуватості розуміє; з наслідками укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно до Угоди про визнання винуватості зобов`язання він в змозі реально, остільки свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину КК України визнав повністю.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_5 правопорушення, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.

Суд переконаний, що укладення Угоди про визнання винуватості є добровільним і не вбачає необхідності витребувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами у підготовчому провадженні.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину вказує на кваліфікацію діяння за ст. 396 ч.1 КК України, обвинувачений визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

Злочин, вчинений ОСОБА_5 є злочином середньої тяжкості.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_5 є раніше не судимим, фізично здоровим, офіційно не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, розкаюється і активно сприяв розкриттю злочину; вчинив злочин середньої тяжкості; не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра за місцем проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_5 може сприяти покарання, у вигляді обмеження волі і призначає йому покарання, узгоджене сторонами угоди.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим.

Речові докази по справі відсутні.

По справі маються судові витрати в сумі 491, 92 грн. за проведення судово-дактилоскопічної експертизи, які підлягають стягненню на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про визнання винуватості, укладену в м. Харкові 19 лютого 2015 року в приміщенні прокуратури Харківської області за адресою: м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, між прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000318 з підозрюваним ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 Кримінального Кодексу України, і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без зміни тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі.
Строк відбуття покарання відраховувати з дня затримання ОСОБА_5 з 24.10.2014 р. для виконання даного вироку.
Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання час перебування його під вартою з 24.10.2014 року з урахування вимог ст. 72 КК України.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово- дактилоскопічної експертизи, в розмірі 491, 92 грн.

Роз`яснити ОСОБА_5 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Харківської області.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1