Справа № 1007/3523/2012
Провадження № 1/1007/212/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Швець А.В.

з участю прокурора - Блінової Т.М.

захисника - ОСОБА_1

потерпілого - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3, 20.09.1978

року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1,

українця, громадянина України, з базовою загальною середньою

освітою, не одруженого, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

вул. Олімпійська б. 7 АДРЕСА_1, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4,

українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5,

розлученого, такого, що має двох неповнолітніх дітей, не

працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 б. 8-б кв. 177

Київської області, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого, підсудний ОСОБА_4 заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, за наступних обставин.

10.12.2011 року, близько 15 години, у ОСОБА_3, що в стані алкогольного сп»яніння перебував навпроти будинку № 10 по вул. Олімпійській в м. Бровари Київської області, виник злочинний умисел стосовно незаконного заволодіння грошима ОСОБА_2, який знаходився поруч. Реалізовуючи протиправний намір, підсудний наніс потерпілому один удар лівою рукою в обличчя, спричинивши фізичний біль, від якого той присів, а із зовнішньої кишені його куртки випав чохол для автомобільних прав з грошима в сумі 400 грн. Переконавшись, що всередині чохла знаходяться грошові кошти, ОСОБА_3 відкрито викрав чуже майно, з яким з місця вчинення злочину зник, розпорядився ним на власний розсуд, своїми діями завдавши потерпілому ОСОБА_2 матеріальні збитки в розмірі 400 грн.

10.12.2011 року, близько 18 години, у ОСОБА_4, що перебував у приміщенні кафе, розташованого на перехресті вул. Енгельса вул. Чкалова в м. Бровари Київської області, виник злочинний умисел на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_2, з яким він познайомився того ж дня і протягом декількох годин спільно вживав алкогольні напої. Реалізовуючи протиправний намір і зловживаючи довірою власника майна, підсудний взяв у ОСОБА_2 мобільний телефон марки «Samsung - D780», мотивуючи доцільністю здійснення дзвінка ОСОБА_3, при цьому наперед знав, що повертати чужу річ не буде. Потерпілий, виходячи з почуття довіри та обманливої впевненості в чесності дій ОСОБА_4, добровільно передав йому в тимчасове користування мобільний телефон марки «Samsung - D780» вартістю 735 грн. з сім-картками операторів мобільного зв»язку «Київстар» і «Джинс» ціною по 25 грн. кожна, утримуючи який при собі винна особа залишила місце вчинення злочину. Чужим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим завдав його власнику матеріальні збитки в розмірі 785 грн.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_5 свою вину в грабежі, поєднаному з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров»я потерпілого, за обставин, викладених в обвинувальному висновку й описовій частині вироку визнав повністю. Показав, що 10.12.2011 року, близько 11 години, до нього біля будинку № 7 по вул. Олімпійській в м. Бровари підійшов раніше незнайомий нетверезий ОСОБА_2 і запросив разом випити, після цього вони протягом декількох годин спільно вживали коньяк у кафе, розташованому на перехресті вул. Енгельса - вул. Чкалова, там же до них приєдналися місцеві мешканці ОСОБА_6, ОСОБА_4 і ОСОБА_2 на прізвисько «Мічман». Оскільки сильно сп»янілий ОСОБА_2 поводився неналежним чином, на прохання бармена ОСОБА_4 вивів того із закладу близько 15 години. Рухаючись до місця свого проживання та побачивши вищевказаних осіб навпроти будинку № 10 по вул. Олімпійській в м. Бровари, знаючи, що в ОСОБА_2 залишились кошти, які знаходились у чохлі для автомобільних прав, він вирішив заволодіти грошима, легковажно розраховуючи, що не буде викритим, вчинивши злочин відносно немісцевої особи. Наблизившись до ОСОБА_4 і потерпілого, він зненацька наніс потужний удар долонею в обличчя останнього, ОСОБА_2 присів, а з його зовнішньої нижньої кишені куртки випав чохол. Переконавшись, що всередині знаходяться грошові купюри, він заволодів чужим майном, відкрито викрадені кошти в сумі 400 грн. того ж дня витратив на випивку. Про себе підсудний повідомив, що є молодшою дитиною в родині, мешкає з хворими батьками - пенсіонерами та самостійно виконує всю фізичну роботу, після звільнення в 2006 році з посади охоронника ТЦ «Більшовик» утримується за рахунок періодичних заробітків, має малолітнього сина ОСОБА_7, 28.11.2008 року, з матір»ю якого не проживає та в шлюбі не перебував, сплатив потерпілому 700 грн. в рахунок відшкодування завданих збитків.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_4 свою вину в заволодінні чужим майном шляхом шахрайства за обставин, викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю. Показав, що 10.12.2011 року, прибувши в кафе зі знайомими ОСОБА_6 і ОСОБА_2 на прізвисько «Мічман», уживав з ними горілку, потім раніше незнайомий ОСОБА_2, який у тому ж закладі спілкувався з ОСОБА_5, пригощав усіх коньяком. Приблизно опівдні бармен ОСОБА_8 наказала вивести ОСОБА_2 з кафе, оскільки той, будучи сильно п»яним, не контролював себе і заважав відпочивати оточуючим, потерпілий попросив провести його до автомобіля, який знаходився на трасі. Коли він із ОСОБА_2 зупинились неподалік будинку № 10 по вул. Олімпійській, до них наблизився ОСОБА_5, який несподівано ударив потерпілого по обличчю і втік, а останній, упавши на землю, повідомив про викрадення автомобільних прав та грошей, хоча він особисто цього не бачив. Вони разом повернулись у кафе, марно розраховуючи, що туди ж прибуде інший підсудний, потім розійшлися, але випадково зустрілися в тому ж закладі через декілька годин. ОСОБА_2, погрожуючи зверненням до правоохоронних органів, наполягав на виклику ОСОБА_5 для повернення його майна, він не знав номеру телефону останнього, однак вирішив у такий спосіб заволодіти належним потерпілому мобільним телефоном. Узявши в ОСОБА_2 його «Samsung - D780» та удаючи, що телефонує, повідомивши при цьому, що в залі дуже шумно і йому для розмови необхідно вийти на вулицю, він залишив заклад і втік з місця вчинення злочину. Викинувши дві сім-картки і здавши чужу річ того ж вечора до ломбарду, отримані гроші в сумі 165 грн. він витратив на алкогольні напої та продукти харчування. Про себе підсудний повідомив, що проживає в одній квартирі з колишньою дружиною та двома неповнолітніми синами, з сім»єю стосунків не підтримує, не працює, після смерті 29.02.2012 року матері опікується 62-річним батьком, який мешкає в с. Пухівка, відшкодував потерпілому моральну шкоду в розмірі 1 000 грн.

Враховуючи те, що підсудними, потерпілим не оспорювались фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, роз»яснивши підсудним ОСОБА_5, ОСОБА_4, потерпілому ОСОБА_2 положення ст. 299 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винних осіб.

Органом досудового слідства злочинні дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого; злочинні дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки він незаконно заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, і за вказаними статтями суд призначає підсудним покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, думку потерпілого, який претензій матеріального й морального характеру до винних осіб не має в зв»язку з відшкодуванням завданих збитків, просить не ізолювати останніх від суспільства, дані про особи підсудних, які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебувають, ОСОБА_4 негативно характеризується за місцем проживання, ОСОБА_3 має позитивну характеристику з місця мешкання, проживає з батьками-пенсіонерами, при цьому матір страждає на цукровий діабет ІІ типу і гіпертонічну хворобу ІІІ ступеню, батько на неконтрольовану бронхіальну астму, остеохондроз, хронічний обструктивний бронхіт.

Обставиною, яка пом»якшує покарання підсудних та дозволяє розглядати їх поведінку після вчинення злочинів такою, що зменшує суспільну небезпеку, є добровільне відшкодування завданих збитків; обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 і ОСОБА_3, є скоєння злочинів особами, що перебувають у стані алкогольного сп»яніння.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудних можливі без ізоляції від суспільства, тому призначає ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, ОСОБА_4 у виді обмеження волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся, судові витрати відсутні.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung - D780» і чохол з автомобільних прав, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_2, необхідно залишити в користуванні власника.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, у період якого зобов»язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, періодично з»являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, у період якого зобов»язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, періодично з»являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили засудженим залишити без змін - у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung - D780» та чохол з автомобільних прав, що передані на зберігання потерпілому - залишити в користуванні ОСОБА_2

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя О.Ф.Кічинська