Справа № 682/832/15-к
Провадження № 1-кп/682/40/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2015 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута кримінальне провадження № 0000116 за обвинувальним актом щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Пузирки Славутського району Хмельницької області, з середньою освітою, який розлучений, житель АДРЕСА_1 , не працює, є інвалідом ІІ групи, -

за ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09.10.2014 року близько 21 години в м. Славута ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, тримаючи дерев`яний держак від господарської лопати в правій руці, зайшов на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_6 , де знаходячись біля приміщення сараю тримаючи в правій руці вказаний дерев`яний держак, розуміючи суспільну небезпечність своїх дій, умисно наніс для останнього один удар держаком в область голови, та продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на заподіяння умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , знову наніс один удар вказаним дерев`яним держаком в область лівої руки, якою потерпілий захищав голову, заподіявши йому тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ліктьової кістки, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за кваліфікуючим критерієм тривалого розладу здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразились в заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечне для життя, і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення ( злочин), передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини вчинення кримінального правопорушення. При цьому показав, що дійсно 09.10.2014 року в вечірній час він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пішов маючи намір вияснити стосунки із сусідом ОСОБА_6 , із яким його колишня дружина перебуває у фактичних шлюбних відносинах. ОСОБА_6 вдарив його по голові залізною палицею. Він побіг до свого двору, де взяв дерев`яну палицю держак від лопати із залишками металевої лопати на ньому, із наміром нанести нею ударів сусіду і прибігши у двір останнього біля сараю вдарив ОСОБА_6 , але куди саме і скільки разів він не пам`ятає. Він пішов додому і на городі впав. Неприязні стосунки із ОСОБА_6 тривають більше трьох років, бо той забрав у нього дружину, дітей, яких настроїли проти нього.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 09.10.2014 року близько 21 год. він із ОСОБА_8 , яка є його цивільною дружиною, приїхали за місцем проживання. ОСОБА_8 пішла додому, де проживає в одному дворогосподарстві із своїм колишнім чоловіком ОСОБА_5 , а він пішов до свого дому, який знаходиться по сусідству. Йому зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_5 погрожуючи фізичною розправою та підпалом майна. Телефонував тричі. За третім дзвінком він вийшов на вулицю, щоб оглянути господарські приміщення. Із-за приміщення гаража вибіг ОСОБА_5 , в правій руці якого було щось схоже на трубу та вдарив його по голові, від чого потекла кров. На наступний його удар він зреагував, підставивши ліву руку, і отримав удар по руці. Маючи намір захищатися він намацав металеву монтіровку, виготовлену з арматури, та двічі вдарив нападника, який почав втікати, але впав. Він викликав міліцію та швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що 09.10.2014 року біля 21 год. її колишній чоловік ОСОБА_5 прийшов додому в нетверезому стані. Вдома ще були дочка та син. Вона чула, що обвинувачений розмовляв по телефону, вживаючи в розмові лайливі слова та нецензурну лексику, але із ким її не було відомо. Коли вона із своєї кімнати прийшла у кухню, ОСОБА_5 жбурнув у її сторону чашку із гарячим чаєм, проте у неї не влучив. На це їх спільний син вийшов та забрав батька у кімнату останнього. Дочка пішла до подруги. Потім вона чула як ОСОБА_5 пішов з хати, за 20 хв. вона виходила у двір, але обвинуваченого там не було. Ще хвилин за 10 зателефонував ОСОБА_6 , який є їх сусідом та із яким вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах, та повідомив, що він викликав міліцію та швидку. Щоб дізнатися, що сталося вони із сином вийшли на вулицю, в дворі лежав ОСОБА_5 . Колишній чоловік зловживав алкогольними напоями досить часто. В їх господарстві була зламана лопата, із якої залишився дерев`яний держак із залишками металевої частини лопати. Уже після цих подій вона знайшла цей держак викинутим у смітті.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_5 , який є її батьком, 09.10.2014 року в вечірній час прийшов додому в нетверезому стані. Коли вона заходила на кухню, то помітила, що батько брав в руки її телефон, припускає, що він дивився номер телефону ОСОБА_6 . Коли мама прийшла на кухню, батько жбурнув у її сторону чашку із чаєм. Коли вона виходила із двору ОСОБА_5 на подвірї говорив по телефону. Через деякий час їй зателефонувала мама із проханням, щоб вона прийшла додому. Прийшовши побачила, що батько лежить в дворі, а в ОСОБА_6 із голови текла кров і останній казав, що йому болить рука. В лікарні батько їй сказав, що пам`ятає, що сталося, тобто бійку із ОСОБА_6 , але подробиць не розказував.

На підтвердження винності обвинуваченого свідчать також дані протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.02.2015 року, протоколу огляду місця події від 26.02.2015 року із додатками у формі фототаблиць, згідно даних якого місцем кримінального правопорушення є домогосподарство АДРЕСА_2 , висновку експерта №25 від 25.02.2015 року судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , згідно якого останньому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ліктьової кістки, який виник внаслідок локального ударного прикладання до внутрішньої поверхні лівого передпліччя в нижній третині, за властивостями та локалізацією характерний для виникнення в результаті самооборони, і відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за кваліфікуючим критерієм тривалого розладу здоров`я.

Аналізуючи зазначені докази в їх сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я повністю доведена і його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини справи, особу підсудного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Підсудний ОСОБА_5 характеризується за місцем проживання посередньо, раніше не був судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, на обліку у лікарів невропатолога, нарколога та психіатра не перебуває та раніше не перебував, згідно довідки до акта огляду МСЕК від 28.01.2015 року йому встановлено ІІ групу інвалідності загального захворювання на строк до 01.02.2016 року.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №142 від 05.03.2015 року ОСОБА_5 на момент скоєння кримінального правопорушення, будь-якою душевною хворобою, психічним розладом не страждав, міг розуміти свої дії та керувати ними. На час проведення експертизи виявляє органічний розлад особистості внаслідок перенесеної ЧМТ з помірними змінами, внаслідок цього він не повною мірою може розуміти значення своїх дій та керувати ними, застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує. На момент скоєння кримінального правопорушення в стані фізіологічного афекту, в стані сильного душевного хвилювання не знаходився. ОСОБА_5 не схильний до фантазування, перекручування фактів об`єктивної дійсності, та може вірно сприймати факти об`єктивної дійсності.

Зважаючи на що підстав для визнання ОСОБА_5 обмежено осудним, про що клопотав його захисник, на підставі ст. 20 КК України, суд не знаходить.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, зважаючи на те, що інші види покарання, передбачені санкцією ч. 1 ст. 122 КК України, не можуть бути до нього застосованими зважаючи на наявність ІІ групи інвалідності.

При цьому суд знаходить, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без відбування покарання у вигляді позбавлення волі і від відбування цього покарання його слід звільнити з випробовуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання встановивши іспитовий строк 1 рік.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення суду апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1