В И Р О К
іменем України
"05" січня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0017168 від 22.10.2013 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Савин, Козелецького р-ну, Чернігівської обл., громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працює, холостого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
Суд визнав доказаним, що 15 жовтня 2013 року близько 21 години 30 хвилин за адресою АДРЕСА_2 , у обвинуваченого ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного протиправного збагачення. Реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений переліз через паркан, що огороджує садове товариство, та шляхом вільного доступу, таємно викрав шість декоративних рослин туїв Smaragd, вартістю 65 грн. кожна, що належать ОСОБА_5 , чим спричинив останньому майнову шкоду на загальну суму 390 грн.

Після чого ОСОБА_6 зник з місця скоєння злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 винним себе за ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, дав покази про обставини скоєння кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_6 показав, що 15 жовтня 2013 року близько 21 години 30 хвилин під час перебування за адресою АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, він переліз через паркан, що огороджує садове товариство, та викрав шість декоративних рослин туїв.

Покази обвинуваченого ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом неповнолітнього обвинуваченого та дослідженням письмових доказів.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтверджується його показами, щирим каяттям у скоєному.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується посередньо.

Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття в скоєному.

Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому суд, з врахуванням його особи, вважає за вірне обрати ОСОБА_6 міру покарання у виді позбавлення волі. Разом із тим, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків згідно ст. 76 КК України.

Цивільний позов, заявлений на суму 390 грн., підлягає до часткового задоволення, так як підлягають поверненню власнику 4 туї, загальною вартістю 260 грн.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
обвинуваченого ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 130 (сто тридцять) гривень на відшкодування цивільного позову.

Речові докази: 4 рослини - туї, вартістю 65 грн. кожна, загальною вартістю 260 грн., передані для зберігання ОСОБА_7 , - повернути у власність потерпілого та цивільного позивача - ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя: