справа № 208/4761/15-к
№ провадження 1-кп/208/397/15
ВИРОК
Іменем України
24 липня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно технічну освіту, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 25.07.1996 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.140 КК України (1960 р.) до позбавлення волі строком на 2 роки. Звільнений 21.02.1998 року з Жовтоводської ВК ( «№ 26) по відбуттю строку покарання;
2) 19.10.1999 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст. 229-6, ч.3 ст. 140, ч.1 ст. 145 КК України відповідно до ст. 42 КК України ( 1960 р.) до позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна. Звільнений 03.05.2001 року із Софієвської ВК
( №45) згідно постанови Софієвського районного суду
від 03.05.2001 року умовно достроково на не відбутий
строк 10 місяців 29 днів позбавлення волі;
3) 23.06.2003 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська за ч.2, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 18.12.2003 року із Солонянської ВК ( № 21) згідно постанови Солонянського районного суду від 11.12.2003 року на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію» від 11.07.2003 року.
4) 08.08.2005 року Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України, відповідно ч.1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 06.05.2010 року із Дніпропетровської ВК (№89) згідно постанови Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 29.04.2010 року умовно достроково на не відбутий строк 9 місяців 28 днів;
5) 17.01.2012 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного даним вироком суду приєднано частково у виді 3 місяців позбавлення волі не відбуте покарання, призначене вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.08.2005 року та остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді 3 роки 3 місяці позбавлення волі.
6) 25.04.2012 року Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України покаранням призначеним даним вироком суду поглинуто покарання призначене вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.01.2012 року у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці. Звільнений 17.02.2015 року із Солонянської ВК ( № 21) по відбуттю строку покарання.
у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
суд
в с т а н о в и в:
13.05.2015 року приблизно о 02 годині ( більш точний час в ході досудового слідства не встановлено) ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , побачив гараж з шлакоблоку, який був розташований у дворі зазначеного будинку і належить на праві власності ОСОБА_5 .
В той же день, тобто 13.05.2015 року приблизно о 02 годині ( більш точний час в ході досудового слідства не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та достовірно знаючи, що за вказані дії передбачена кримінальна відповідальність, діючи на реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадання чужого майна із гаражу, який розташований у дворі будинку АДРЕСА_3 , переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ломом, який знаходився при ньому, вибив шлакоблок зі стіни гаражу, після чого через утворений отвір в стіні, незаконно проник у приміщення вказаного гаражу, та реалізуючі свій прямий умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна, шляхом проникнення у приміщення гаражу, таємне, з корисливих мотивів викрав з зазначеного вище гаражу викрав майно, яке належало потерпілому ОСОБА_5 , а саме: 2 колеса R13 КАМА EVRO, вартістю 400 грн. кожне; два колеса R13 Форвард, вартістю 390 грн., кожне; навігатор Shutle, вартістю 650 грн.; рибацьку катушку для спінінга марки Teben WEF 300, вартістю 440 грн. та ручну електричну свердлувальну ударно-обертальну машину ДУ-65-ЄР, вартістю 1000 грн., а всього на загальну суму 3670 грн., завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на значену суму.
З викраденим майном ОСОБА_4 з місця злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив факт і обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме таємного викрадання майна потерпілого ОСОБА_5 , вчиненого ним 13.05.2015 року з гаражу, розташованого у дворі будинку АДРЕСА_3 , обсяг викраденого ним майна і не заперечував проти вартості викраденого у потерпілого майна.
При цьому обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що дійсно з метою вчинення крадіжки майна, яке перебувало в зазначеному гаражі, він ломом, який був у нього, вибив шлакоблок зі стіни гаражу, проник в середину гаражу, з якого і викрав майно, а саме 4 колеса, навігатор, електродрель, катушку для спінінгу.
ОСОБА_5 - потерпілий по даному кримінальному провадженню в судове засідання не явився, про день час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно заяви, яка надійшла до суду від потерпілого, останній просить суд проводити судовий розгляд даної справи у його відсутність.
За спільною згодою учасників справи судом ухвалено можливість провести судове засідання без участі потерпілого.
Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істинною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилася.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені злочину, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення, встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід правильно кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення,
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , в силу ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Як обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, пов`язане з позбавленням волі.
В той же час, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без відбування покарання, призначеного йому вироком суду, встановивши ОСОБА_4 випробувальний термін.
Суд вважає, що таке покарання буде необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.
У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного йому вироком суду, встановивши ОСОБА_4 випробувальний термін три роки.
Відповідно до п.п. 3,4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період випробувального терміну повідомляти в кримінальну виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.
Речовий доказ - навігатор Shutle, переданий під час досудового слідства на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити потерпілому.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1