22.10.2014
1-о/642/5/14
УХВАЛА
Іменем України

22.10.2014 р. суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 12.03.2010 року за ново виявленими обставинами, -

в с т а н о в и в:
Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 12.03.2010 року засуджено ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі, за ч. 5 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого; за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_2 визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте ним покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі за попереднім вироком та визначено ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 13 (тринадцять) років з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого.
ОСОБА_3 , засуджено за ч. 5 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого;
за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого.

ОСОБА_4 , засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
за ч. 5 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого;
за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_4 визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання у виді
I року позбавлення волі за попереднім вироком та остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на
(одинадцять) років з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області від 28.08.2012 року вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 12.03.2010 року залишений без змін.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11 квітня 2013 року касаційні скарги засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволені частково.
Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 12 березня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 28 серпня 2012 року щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також в порядку ст. 395 КПК України ОСОБА_4 - змінено.
Перекваліфіковані дії засуджених ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з ч. 5 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України, а з ч. 4 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 187 КК України.
Ухвалено вважати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 засудженими за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та призначено їм покарання:

ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років; за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років із конфіскацією майна;
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, ОСОБА_2 визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 (шість) місяців з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте ним покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі за попереднім вироком та визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років 6 (шість) місяців з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого.
ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років; за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років із конфіскацією майна;
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого.
В порядку ст. 395 КПК України, ОСОБА_4 : за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4(чотири)роки;
за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на
8 (вісім) років із конфіскацією майна;
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте ним покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі за попереднім вироком та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на (дев`ять) років з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого.
В решті судові рішення залишені без зміни.

20.10.2014 року засуджений ОСОБА_2 звернувся до суду про перегляд вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 12.03.2010 року за нововиявленими обставинами.

У заяві посилається на те, що під час розслідування злочину вчиненого відносно потерпілої ОСОБА_5 були допущені порушення кримінально-процесуального законодавства, а саме фальсифікація, що ті докази які покладені в основу доведеності його вини за даним епізодом, не можуть бути об"єктивними, достовірними та достатніми. За таких обставин просить суд переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами.

Перевіривши доводи заяви засудженого ОСОБА_2 , суд вважає, що заява підлягає залишенню без руху, зважаючи на її невідповідність вимогам статті 462 КПК України.
За приписами ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Згідно ч.2 ст.462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: 1) найменування суду, до якого подається заява про перегляд; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає заяву, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами подається заява; 4) обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; 5) обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду; 6) перелік документів та інших матеріалів, які додаються.
Однак доводи і обставини наведені у заяві ОСОБА_2 фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду першої інстанції, що постановив судове рішення, та з їх оцінкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України, судові рішення у кримінальних справах, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами тільки на підставах, зазначених у Законі.
Під нововиявленими обставинами розуміють встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через невідомість та істотність висновків, що містяться у судовому рішенні, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.
Обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.
Жодної нововиявленої обставини, що дає правові підстави для перегляду вироку Ленінського ррайонного суду м. Харкова від 12.03.2010 року, заявником не наведено.
Відповідно до вимог ч.3 ст.464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу.
За таких обставин заява ОСОБА_2 підлягає залишенню без руху, з надання строку для усунення наведених вище недоліків.
Керуючись ст.ст.429, 459, 464 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 12.03.2010 року за ново виявленими обставинами - залишити без руху, з наданням семиденного строку, з дня отримання копії ухвали, для усунення виявлених недоліків.
Копію ухвали надіслати заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1