УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого
- судді Британчука В.В.,

суддів Балацької Г.О.,
Єфімової О.І.,

за
участю прокурора Мінакової Г.О.,

засудженого ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні 09 жовтня 2007 року у м. Києві кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Оболонського районного суду м.
Києва від 24 липня 2007 року, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженець с.
Заріччя Володимир-Волинського району Волинської області, громадянин
України, непрацюючий, що зареєстрований: Київська область, Києво-Святошинський
район,АДРЕСА_1та проживав в АДРЕСА_2, в силу ст. 89 КК України не судимий, -

засуджений
за ст. 187 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 69 КК України на 5 років
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженець с.
Р.Повч Лугинського району Житомирської області, громадянин
України, непрацюючий, що зареєстрований: Житомирська область, Лугинський район,
с. Бовсуни та
проживав в АДРЕСА_3 не судимий, -

Справа №
11-а-1964 Категорія
: ст. 187 ч. 2 КК України

Головуючий
у першій інстанції Дев'ятко
В.В.

Доповідач Балацька
Г.О.

засуджений за ст. 187 ч. 2 КК
України з застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки позбавлення волі з
конфіскацією всього належного йому майна.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при
ГУ МВС України в Київській області - 842 грн. 15 коп. судових
витрат за проведення експертиз.

За
вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 29 вересня 2006 року,
приблизно о 9 годині, перебуваючи неподалік дитячого санаторію
"Барвінок", що розташований по вул.
Хрещатик в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області,
знаходячись при цьому в стані алкогольного сп'яніння в салоні легкового
автомобіля ВАЗ-2106,НОМЕР_1 розпочав дії направлені на таємне викрадення майна
ОСОБА_3. на загальну суму 1265 грн.

Коли ж
потерпіла приблизно в 9 годин 02 хвилини виявила крадіжку, ОСОБА_1,
усвідомлюючи, що його дії по заволодінню майном ОСОБА_3. остання побачила,
продовжував утримувати майно, та з метою заволодіння цим та іншим майном
потерпілої, вийшовши з автомобіля, став погрожувати ОСОБА_3. застосуванням
ножа, одночасно наносячи їй удари рукою в обличчя. Подолавши опір потерпілої,
ОСОБА_1 також зірвав з її руки обручку, вартістю 287 грн., і з місця вчинення
злочину з вказаним майном зник.

Крім
того, 24 березня 2007 року, ОСОБА_1
та ОСОБА_2перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, вступили між
собою в змову на відкрите викрадення чужого майна.

У той же
день, приблизно о 22 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за попередньою змовою
між собою, на вул. Північній в м. Києві,
застосувавши до ОСОБА_4. насильство, яке, у тому числі, є небезпечним для життя
і здоров'я потерпілого, заволоділи мобільним телефоном ОСОБА_5 вартістю 200
грн. та з місця вчинення злочину зникли.

В
апеляції та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи фактичних
обставин справи, встановлених судом, та правильності кваліфікації його дій,
просить вирок змінити та застосувати ст.ст. 69, 75 КК України, посилаючись на
свою особу, що позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину
та обставини, що пом'якшують його покарання: активне сприяння розкриттю
злочину, повне визнання вини по епізоду з ОСОБА_3 відшкодування шкоди. Вважає
необгрунтованим застосування додаткової міри покарання у виді конфіскації майна
та просить звільнити його від сплати судових витрат.

В інших
доповненнях ОСОБА_1 просить застосувати до нього Закон України "Про
амністію", обмежившись реально відбутим покаранням.

В
доповненнях від 04.09.2007 року ОСОБА_1 просить перекваліфікувати його дії з ч.
2 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України та ч. 1 ст. 187 КК України.

В
запереченнях засуджений ОСОБА_2. вважає апеляцію засудженого ОСОБА_1
безпідставною, а вирок суду законним та обґрунтованим.

Відносно
засудженого ОСОБА_2. вирок в апеляційному порядку не оскаржувався.

Заслухавши
доповідь судді Балацької Г.О., пояснення прокурора про залишення апеляції
засудженого ОСОБА_1 без задоволення, а вироку суду відносно нього без зміни,
пояснення засудженого ОСОБА_1 про задоволення його апеляції та доповнень до неї
в повному об'ємі, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово
ОСОБА_1дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
уважає її такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки
суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, викладених у вироку, по
епізоду відносно потерпілої ОСОБА_3.,
які не оспорюються в апеляції засудженого ОСОБА_1колегія суддів не
перевіряє згідно з вимогами ч. 1 ст. 365 КПК України.

Що
стосується доводів апеляції засудженого ОСОБА_1 відносно перекваліфікації його
дій по епізоду відносно потерпілого ОСОБА_4. на ст. 186 КК України, як грабіж,
то вони на увагу не заслуговують, виходячи з наступного.

Так, сам
засуджений не заперечує, що 24.03.2007 року приблизно о 23 годині, перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння по вул.
Північній в м. Києві, під час побиття ОСОБА_4. засудженим ОСОБА_2, він
заволодів мобільним телефоном, який знайшов у потерпілого.

З
показань потерпілого ОСОБА_4. під час досудового слідства та в судовому
засіданні вбачається, що в указаний час він повертався з роботи додому. Коли
його збили з ніг поблизу будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_1 та ОСОБА_2. наносили лежачому
потерплому удари ногами, потім ОСОБА_2. заліз на нього та коліном надавив на
груди, а ліктем на шию, ОСОБА_1
в цей час, знаючи про застосоване до нього-потерпілого насильство, у тому
числі у виді здавлювання шиї, оглядав кишені одягу потерпілого, а знайшовши
мобільний телефон, засуджені заволоділи ним і з місця вчинення злочину зникли.

Після
повернення додому потерпілий розповів сестрі ОСОБА_6. про обставини вчинення
нападу на нього, яка викликала працівників міліції, а ті в свою чергу в той же
вечір затримали нападників.

Свої
показання потерпілий підтвердив на очній ставці з обвинуваченими.

Про
обставини здавлювання шиї потерпілого, зі слів останнього, пояснила і свідок
ОСОБА_6

Також в
судовому засіданні засуджений ОСОБА_2. категорично не виключав можливості
здавлювання ним шиї потерпілого, посилаючись при цьому на те, що він міг цього
не згадати в силу сильного алкогольного сп'яніння.

За
вказаних вище обставин, та враховуючи, що у потерпілого не було підстав для
обмови засуджених, суд першої інстанції обґрунтовано показання потерпілого
ОСОБА_4. та свідка ОСОБА_6визнав правдивими, згідно з якими, ОСОБА_2. ліктем
руки здавлював шию ОСОБА_4., що є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, а ОСОБА_1, використовуючи
застосоване до ОСОБА_4. насильство, вчинив дії по заволодінню його майном.

При
цьому слід вказати, що засуджений по цьому обвинуваченню ОСОБА_2. вирок в
апеляційному порядку не оскаржив, вважаючи його законним та обґрунтованим, та
виклав свої заперечення на апеляцію засудженого ОСОБА_1

Спрямованість,
взаємоузгодженість та послідовність дій ОСОБА_1 і ОСОБА_2. при вчиненні розбою
свідчить по наявність попередньої змови між ними на заволодіння чужим майном.

Таким
чином, дослідивши з достатньою повнотою всі докази по справі, в їх сукупності,
суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про доведеність
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні
нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним
для життя і здоров'я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування
такого насильства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та особою, яка
раніше вчинила розбій, кваліфікувавши його дії за ч. 2 ст. 187 КК України.

Підстав
для перекваліфікації дій засудженого ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 187 КК України на ч. 1
ст. 187 КК України по епізоду відносно потерпілої ОСОБА_3. та на ч. 2 ст. 186
КК України по епізоду відносно потерпілого ОСОБА_4., як про це ставиться
питання в апеляції засудженого, колегія суддів не вбачає.

Що
стосується доводів апеляції ОСОБА_1 на суворість призначеного йому покарання,
то колегія суддів уважає, що призначене засудженому покарання відповідає
вимогам ст. 65 КК України: вчиненому, особі засудженого та обставинам, що
пом'якшують та обтяжують його покарання.

При
цьому судом першої інстанції були враховані обставини, на які засуджений
ОСОБА_1 посилається в апеляції, а саме його особа, що в силу ст. 89 КК України
не судима, за місцем проживання позитивно характеризується, його відношення до
вчиненого.

Каяття у
вчиненні розбою по відношенню до ОСОБА_3. та наявність на утриманні
неповнолітньої дитини, суд першої інстанції визнав, як обставини, що
пом'якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого
злочину, які дають підстави для застосування до нього ст. 69 КК України та
призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст.
187 КК України, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових
злочинів.

Крім
того, судом при призначенні покарання ОСОБА_1 обґрунтовано були враховані фактичні
обставини справи, характер вчиненого злочину, ступінь його тяжкості та
обставина, що обтяжує його покарання - вчинення злочинів в стані алкогольного
сп'яніння.

Підстав
для подальшого застосування положень ст. 69 КК України з пом'якшення
призначеного судом першої інстанції покарання та ст. 75 КК України -звільнення
засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, як про це
ставиться питання в апеляції засудженого, колегія суддів не вбачає.

Обґрунтовано
до ОСОБА_1 була застосована додаткова міра покарання у виді конфіскації майна,
бо він вчинив корисливі злочини.

Оскільки
судові експертизи проводилися по епізоду відносно потерпілої ОСОБА_3., судові
витрати по їх проведенню у розмірі 842, 15 грн. обгрунтовано постановлено
стягнути з засудженого ОСОБА_1

Не
заслуговують на увагу і доводи апеляції засудженого ОСОБА_1 про застосування до
нього акту амністії, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України "Про
амністію" від 19.04.2007 року амністія не поширюється до осіб, яких
засуджено за розбій.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Оболонського районного суду м. Києва від 24 липня 2007 року відносно ОСОБА_1
залишити без зміни, а його апеляцію - без задоволення.