ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3891/14-к
провадження № 1-кп/753/49/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" травня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, до затримання працюючого продавцем продовольчих товарів магазину № НОМЕР_1 ТОВ "Фоззі-Фуд", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 18.04.2011 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 , 17.06.2011 року приблизно о 02 годині умисно, з метою зґвалтування, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , став йти за ОСОБА_9 , яку обрав в якості об`єкта вчинення злочину, та яка в той час йшла до вказаного будинку в якому проживала. ОСОБА_8 разом з останньою зайшов до кабіни ліфту. Коли ліфт прибув на 5 поверх та відчинилися двері, ОСОБА_8 пропустивши ОСОБА_9 перед собою, так як остання виходила з кабіни ліфту, та ззаду схопив її передпліччям за шию та став тримати і тиснути, не даючи останній можливості покликати на допомогу та чинити опір і затягнув назад до кабіни ліфту, натиснув кнопку 20 поверху. Коли ліфт прибув на 20 поверх та двері відчинилися, ОСОБА_8 продовжуючи свої злочинні дії направлені на зґвалтування, продовжуючи тримати ОСОБА_9 та тиснути її шию, ігноруючи вмовляння потерпілої не вчиняти з нею ніяких дій, направився до приміщення сміттєпроводу, який обрав в якості підходящого місця скоєння злочину. Після цього ОСОБА_8 кинув потерпілу спиною на підлогу, зняв свій одяг та нижню білизну, а також спідницю та нижню білизну потерпілої, продовжуючи тиснути передпліччям на шию потерпілої, притискаючи її до підлоги та не даючи можливості чинити опір. Після чого, ОСОБА_8 , користуючись тим, що воля потерпілої до опору повністю подавлена, застосованим до неї фізичним насильством, вступив з останньою в статеві зносини, фізіологічно завершивши статевий акт.

Крім того, ОСОБА_8 в невстановлений день, в період з 17 до 19 червня 2011 року, приблизно о 06 годині, умисно, з метою згвалування, знаходячись біля стадіону по вул. Драгоманова, 9-А в м. Києві, став йти за неповнолітньою ОСОБА_10 , яку обрав в якості об`єкта вчинення злочину, яка в той час йшла по тротуарній доріжці до будинку АДРЕСА_3 . Йдучи по тротуарній доріжці, ОСОБА_8 ззаду схопив ОСОБА_10 передпліччям за шию та став тримати і тиснути, не даючи останній можливості покликати на допомогу та чинити опір. Продовжуючи свої злочинні дії направлені на зґвалтування, ОСОБА_8 продовжуючи тримати потерпілу та тиснути її шию, силоміць затягнув її до кущів, що росли вздовж тротуарної доріжки та кинув спиною на землю. Однак з причин, що не залежали від волі та бажання ОСОБА_8 , останній не зміг довести свої злочинні дії до кінця, так як був викритий матір`ю потерпілої, та з місця скоєння злочину втік.

Крім того, ОСОБА_8 16.07.2011 року приблизно о 13 годині, умисно, з метою зґвалтування, біля будинку №1-е по вул. Драгоманова в м. Києві став йти за ОСОБА_11 , яку обрав в якості об`єкта вчинення злочину та яка в той час йшла по тротуарній доріжці до вказаного будинку в якому проживала. Підійшовши до будинку, ОСОБА_8 продовжив йти за ОСОБА_11 та разом з нею зайшов до кабіни ліфту. Коли ліфт прибув на 15 поверх та відчинилися двері, ОСОБА_8 пропустивши ОСОБА_12 , перед собою, так як остання виходила з кабіни ліфту, ззаду схопив її передпліччям за шию та почав тримати і тиснути, не даючи останній можливості покликати на допомогу та чинити опір. Продовжуючи свої злочинні дії направлені на зґвалтування, ОСОБА_8 продовжуючи тримати ОСОБА_11 та тиснути її шию, ігноруючи вмовляння потерпілої не вчиняти з нею ніяких дій, став силоміць затягувати останню назад до кабіни ліфту. Однак з причин, що не залежали від волі та бажання ОСОБА_8 , останній не зміг довести свої злочинні дії до кінця, так як не зміг подолати опір потерпілої, та з місця скоєння злочину втік.

Крім того, ОСОБА_8 18.07.2011 року приблизно о 13 годині 15 хвилин умисно, з метою зґвалтування, знаходячись біля будинку №5 по вул. Драгоманова в м. Києві став йти за гр. ОСОБА_13 , яку обрав в якості об`єкта вчинення злочину та яка в той час йшла по тротуарній доріжці до будинку АДРЕСА_4 . Підійшовши до вказаного будинку, ОСОБА_8 продовжив йти за ОСОБА_13 та разом з нею зайшов до кабіни ліфту. Коли ліфт прибув на 7 поверх та відчинилися двері, ОСОБА_8 пропустивши ОСОБА_13 перед собою, так як остання виходила з кабіни ліфту, ззаду схопив її передпліччям за шию та почав тримати і тиснути, не даючи останній можливості покликати на допомогу та чинити опір. Продовжуючи свої злочинні дії направлені на зґвалтування, ОСОБА_8 продовжуючи тримати ОСОБА_13 та тиснути її шию, ігноруючи вмовляння потерпілої не вчиняти з нею ніяких дій, направився до сходів будинку. На сходинковому майданчику між 7 та 6 поверхами, який обрав в якості підходящого місця скоєння злочину, ОСОБА_8 кинув потерпілу спиною на підлогу, зняв свій одяг та нижню білизну, а також спідницю та нижню білизну потерпілої, продовжуючи тиснути передпліччям на шию потерпілої, притискаючи її до підлоги та не даючи можливості чинити опір. Після чого, ОСОБА_8 намагався вступити з потерпілою в статеві зносини, однак з фізіологічних причин, які не залежали від його волі, не зміг цього зробити.

Застосованим до ОСОБА_13 фізичним насильством, ОСОБА_8 спричинив останній тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи №367/і від 09.09.2011 року на момент судово-медичного огляду 18.07.2011 року у ОСОБА_13 були виявлені такі тілесні ушкодження:

Синці: на передній поверхні шиї справа від серединної лінії у середній третині; на заднє-зовнішній поверхні лівого передпліччя у середній третині; садна: на долонній поверхні правої кисті в проекції підвищення 5 пальця; в проекції середньої та нігтьової фаланги 4 пальця; на шкірі верхньої губи справа.

Описані тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, утворилися від дії тупих предметів, не виключено у строк 18.07.2011 року, кожне з яких, за ступенем тяжкості, відноситься до легкого тілесного ушкодження ( за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно до п.п. 4.6 та 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України.

Обвинувачений ОСОБА_8 під час судового розгляду кримінального провадження своєї вини у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України не визнав, давати показання і відповідати на запитання в судовому засіданні відмовився та відмовився від показів наданих під час досудового слідства.

Будучи допитаним під час досудового слідства у якості підозрюваного 18.07.2011 року (т.2 а.п.10-12), підчас очної ставки з потерпілою ОСОБА_13 18.07.2011 року (т.2 а.п.13-16), під час допиту у якості обвинуваченого 18.07.2011 року (т.2 а.п.24-26), під час відтворення обстановки та обставин події 19.07.2011 року (т.2 а.п.27-34) ОСОБА_8 показав, що 18.07.2011 року приблизно о 8 годині 30 хвилин після роботи рухався у напрямку свого будинку по АДРЕСА_2 . По дорозі вирішив ще трохи погуляти. Приблизно о 13 годині він побачив раніше незнайому йому дівчину, яка йшла в напрямку будинку АДРЕСА_4 та вирішив її зґвалтувати. Він став йти за нею на відстані близько 10-15 метрів позаду та разом із останньою зайшов до під`їзду будинку АДРЕСА_5 і разом із нею зайшов у ліфт. Коли ліфт приїхав на 7 поверх і дівчина зробила крок до виходу, він схопив її правою рукою за шию, точніше притис її шию передпліччям та плечем і став тягнути її до сходів, так як в тому місці зазвичай не має людей. Дівчина почала чинити опір та голосно кричати. З метою подолання опору він сильніше притиснув її шию передпліччям, і зайшовши на сходи, став тягнути дівчину на сходинковий майданчик між 7 та 6 поверхами. Остання хапалася руками за перила, просила її відпустити, однак він її не слухав та ще сильніше стискав шию. На сходинковому майданчику між 7 та 6 поверхами він кинув її спиною на підлогу та передпліччям руки притис її шию. Дівчина благала, щоб він припинив тиснути і вона не буде опиратися, після чого він намагався її зґвалтувати, та доторкався до її статевих органів, однак у статевий контакт із нею так і не вступив, з фізіологічних підстав. Все це тривало приблизно хвилин 20 і протягом цього часу дівчині на мобільний телефон хтось декілька разів телефонував. Він запитав як дівчину звати та сказав, щоб вона не повідомляла міліцію і вийшов із будинку. За ним побіг раніше невідомий хлопець віком близько 20 років, який разом із іншим чоловіком його затримали, при цьому нанесли декілька ударів у живіт та обличчя.

Через деякий час приїхали працівники міліції та вийшла дівчина, яку він намагався зґвалтувати.

Незважаючи на невизнання своєї вини у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України обвинуваченим ОСОБА_8 в судовому засіданні, його вина у вчиненні злочинів, які йому інкриміновані повністю доведена в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується наступними доказами:

Показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка будучи допитаною в судовому засіданні суду показала, що 17.06.2011 року приблизно о 1 годині 30 хвилин вона направлалася додому за адресою АДРЕСА_6 . Підійшовши до свого будинку вона за допомогою магнітного ключа відкрила двері та зайшла до під`їзду. Коли вона зайшла у ліфт та намагалася натиснути кнопку потрібного їй 5 поверху до ліфту зайшов раніше невідомий чоловік. Коли на 5 поверсі ліфт зупинився і вона зробила буквально один крок на вихід, то незнайомий ззаду схопив її, а саме затиснув шию передпліччям, та затягнув назад до ліфту, кричати вона не могла, оскільки нападник сильно стискав її шию. Двері ліфту зачинилися і вони поїхали на 20 поверх. Весь час він тримав її ззаду за шию, так що їй було важко дихати і вона взагалі не могла кричати та спробувала віддати йому свою сумку, однак невідомий сказав, що йому потрібна не сумка. Коли двері ліфта відчинилися на 20 поверсі, він витяг її з ліфту і потягнув до сміттєпроводу, продовжуючи тримати її за шию. Вирватися або просто кричати в неї не виходило, вона була дуже налякана та боялася за своє життя. Біля сміттєпроводу він кинув її на підлогу спиною і зґвалтував, після чого вона піднялася та сіла у кутку, їй було дуже страшно та вона плакала. Вона запитала нападника навіщо він це зробив, на що останній відповів, щось незрозуміле та наказав не звертатись до міліції у іншому разі їх зустріч може повторитись. Також потерпіла в судовому засіданні чітко, із впевненістю та в категоричній формі вказала на обвинуваченого ОСОБА_8 , як на особу, яка вчинила відносно неї злочинні дії.

Протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 07.09.2011 року, згідно якого ОСОБА_9 чітко впізнала ОСОБА_8 та пояснила, що саме він скоїв відносно неї злочин (т. 1 а. п. 180-183).

Протоколом очної ставки між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 , відповідно до якого ОСОБА_9 підтвердила свої показання, які давала під час допиту її в якості потерпілої (т.1 а. п. 47-48).

Показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка будучи допитаною в судовому засіданні суду показала, що в червні 2011 року вона бігала на стадіоні школи №303 по вул. Драгоманова в м. Києві, так як він знаходиться поряд з її будинком.

Приблизно 17-19 червня 2011 року, вранці приблизно о 05 годині 30 хвилин вона також пішла на стадіон бігати та помітила раніше незнайомого чоловіка, який був одягнутий в темний одяг. Коли вона закінчила бігати то направилася додому, та йдучи по тротуару назустріч їй пройшов невідомий чоловік та схопив її за шию, затягнув у кущі і почав обіймати та намагався зняти бретельку спортиної майки і сказав при цьому, щоб вона його не боялася. Після цього він повалив її спиною на землю, і у цей момент вона почула голос матері та втік. Також потерпіла зазначила, що цінних речей та прикрас на ній не було.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка будучи допитаноб в судовому засіданні суду показала, що приблизно 18 червня 2011 року, близько о 5 годин її дочка ОСОБА_10 пішла бігати на стадіон біля будинку. З вікна кухні, де вона тоді знаходилася та готувала сніданок їй було видно стадіон та доньку. У якийсь момент вона побачила чоловіка який дивився у сторону її дочки та вона все кинула ї побігла на стадіон. Добігаючи до школи вона кричала та кликала дочку і побачила, як вона вийшла із кущів, а на відстані приблизно 300 метрів втікав чоловік.

Протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 29.08.2011 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_10 вказала на фото на якому зображений ОСОБА_8 та пояснила, що саме він здійснив на неї напад (т.1 а. п. 201-202).

Показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка будучи допитаною в судовому засіданні суду показала, що проживає в будинку АДРЕСА_2 та 16.07.2011 року приблизно о 12 годині вона поверталася додому з банку, куди ходила знімати гроші. Коли вона зайшла до кабіни ліфту за нею зайшов раніше невідомий їй чоловік. На 15 поверсі ліфт зупинився і коли вона виходила незнайомий схопив її передпліччям руки за шию та став її затягувати до ліфту, при цьому він її сильно душив. Вона дуже перелякалася та почала вириватися, та їй вдалося відтягнути його руку та вона впала на підлогу, після чого незнайомий перескочив через неї та побіг. Матеріальної шкоди їй спричинено не було, ніяких речей, а також грошей, які вона зняла в банку нападник забрати не намагався.

Протоколом пред`явлення потерпілій ОСОБА_11 осіб для впізнання, згідно якого остання вказала на ОСОБА_8 та пояснила, що він схожий на особу, яка скоїла відносно неї злочин (т. 1 а. п. 139-142).

Показаннями потерпілої ОСОБА_13 , яка будучи допитана в судовому засіданні суду показала, що 18.07.2011 року приблизно о 12.55 год. вона йшла додому на обід та підходячи до свого будинку, у вікні своєї квартири, побачила свого брата, який курив. Він подивився в її сторону, тому вона зрозуміла, що він її побачив. Коли вона зайшла до ліфту разом із нею зайшов незнайомий чоловік. Коли вони доїхали на 7 поверх, вона зробила крок вперед, незнайомий хлопець схопив її за шию своєю правою рукою та став тягнути до сходів будинку. Вона намагалася голосно кричати на, що чоловік ще сильніше душив її, та затягнувши на сходинковий майданчик між 6 та 7 поверхами повалив спиною на підлогу і навалився на неї. При цьому нападник продовжував її душити від чого вона уже майже втрачала свідомість. Після цього чоловік зняв із себе та з неї спідню білизну та намагався її зґвалтувати, при цьому він торкався її статевих органів, однак не вступив з нею у статевий контакт, з фізіологічних підстав. Після цього чоловік одягнувся та пішов вниз. Вона зайшла до себе до квартири та подзвонила своєму братові. Пізніше вона почула крики з вулиці свого брата та побачила, що він затримав нападника. Також потерпіла ОСОБА_13 без вагань, із впевненістю та в категоричній формі в судовому засіданні вказала на обвинуваченого ОСОБА_8 , який вчинив відносно неї злочин та намагався її зґвалтувати.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , який будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що 18.07.2011 року перебував за місцем свого проживання та близько о 13.00 год. стояв біля вікна і курив. У цей момент він побачив свою сестру, яка йшла додому на обід. Через деякий момент на домашній телефон зателефонував хлопець сестри ОСОБА_16 та сказав, що не може до неї дозвонитись. З того моменту коли сестра зайшла у підїзд пройшов деякий час, а сестра додому не прийшла. Він спустився на перший поверх для того, щоб подивитися де сестра та шукав її в будинку та біля нього, а також чекав поки спустяться два ліфти. Через деякий час йому подзвонила сестра та в трубку він почув крик і істерику та в момент коли він ставив слухавку, випадково натиснув на гучномовець, і якраз у цей момент, із під`їзду вийшов незнайомий чоловік та почувши із телефону крики, почав втікати. Він наздогнав його та з допомогою перехожого чоловіка, ОСОБА_8 був затриманий.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , який будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що 18.07.2011 року близько о 13 год. 00 хв. він на мобільний телефон зателефонував своїй дівчині ОСОБА_13 однак не зміг дозвонитися та зателефонував на домашній телефон, трубку взяв її брат та сказав, що сестри немає вдома. Через деякий час йому зателефонувала ОСОБА_13 і розповіла, що на неї напав незнайомий та намагався зґвалтувати .

Протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю підозрюваного ОСОБА_8 від 19.07.2011 року, згідно якого ОСОБА_8 на місці показав обставини скоєння ним злочину відносно потерпілої ОСОБА_13 , що мав місце 18.07.2011 року (т.2 а. п. 27-34).

Протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілої ОСОБА_13 , згідно якого остання на місці показала обставини скоєння відносно неї злочину ОСОБА_8 (т.1 а. п. 74-80).

Протоколом очної ставки між потерпілою ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , відповідно до якого ОСОБА_13 підтвердила свої показання, які давала під час допиту її в якості потерпілої, а ОСОБА_8 повністю підтримав її показання (т.2 а. п. 13-16)

Висновком судово-медичної експертизи № 367/і від 09.09.2011 року, згідно якого на момент судово-медичного огляду 18.07.2011 року у ОСОБА_13 були виявлені такі тілесні ушкодження: Синці: на передній поверхні шиї справа від серединної лінії у середній третині; на заднє-зовнішній поверхні лівого передпліччя у середній третині; садна: на долонній поверхні правої кисті в проекції підвищення 5 пальця; в проекції середньої та нігтьової фаланги 4 пальця; на шкірі верхньої губи справа.

Описані тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, утворилися від дії тупих предметів, не виключено у строк 18.07.2011 року, кожне з яких, за ступенем тяжкості, відноситься до легкого тілесного ушкодження ( за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно до п .п. 4.6 та 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України (т. 1 а. п. 44-49).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду показав, що у 2011 році працював слідчим Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві та у нього у провадженні перебувала кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_8 та він виїзджав на місце події з метою складення ПОМ. Щодо тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 то вони були спричинені останньому при його затриманні.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Позицію обвинуваченого ОСОБА_8 , щодо відмови від дачі показів суд розцінює, як спосіб захисту та уникнення кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання про спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_8 , суд приходить до висновку, що він був спрямований виключно на зґвалтування потерпілих, оскільки останній вчинив серію злочинних епізодів пов`язаних із зґвалтуванням, та нападав на потерпілих, які очевидно для нього при собі цінних речей не мали, а якщо і мали то вони його не цікавили.

Оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_8 надані на досудовому слідстві суд вважає їх допустимими, бере до уваги та покладає разом із іншими доказами в основу вироку, оскільки у відповідності до п.8 Перехідних положень КПК України допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим кодексом, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.1 ст.152 КК України, як зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, також дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.3 ст.152 КК України, як замах на зґвалтування неповнолітньої, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, вчинені повторно та щодо неповнолітньої, при яких особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, окрім цього дії обвинуваченого ОСОБА_8 підлягають кваліфікації за ч.3 ст.15, ч.2 ст.152 КК України, як замах на зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, вчинені повторно, при яких особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 згідно ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів у майбутньому.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий 18.04.2011 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, та в період іспитового строку знову вчинив умисні злочини, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, з 2000 року перебував на обліку у лікаря психіатра у ПНД №3, у 2010 року у зв`язку із зміною місця проживання був переданий під нагляд лікаря психіатра у ПНД №2, однак за медичною допомого до вказаного закладу не звертався (т.2 а.п.60), у відповідності до акту амбулаторної судово-психіатричної та наркологічної експертизи №952 від 13.09.2011 року ОСОБА_8 стійким хронічним психічним розладом не хворіє, у нього виявлено ознаки легкої розумової відсталості (МКБ-10:F-70.0), та не потребує примусових заходів медичного характеру, на момент інкримінованих йому злочинів ОСОБА_8 усвідомлював свої дії, і міг керувати ними, ОСОБА_8 хронічним алкоголізмом та наркоманією не страждає (т.2 а.п.68-69), не одружений, до затримання працював, за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно.

Разом з тим, вирішуючи питання, щодо виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує те, що злочини вчинені обвинуваченим є середньої тяжкості, тяжкими та особливо тяжкими, при цьому за формою вини кожен з них є умисним, та враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують покарання і обставину, що обтяжує покарання приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкцій ч.1, ч.2 та ч.3 ст.152 КК України, із врахуванням при цьому положень ст.68 КК України та на підставі ст.70 КК України остаточне покарання за сукупності злочинів слід визначити шляхом часткового складання покарань, і на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 18.04.2011 року, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст.65,66,67,70,71,72 КК України, ст.342-380 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.152 КК України - у виді 4 років позбавлення волі;

за ч.3 ст.15, ч.3 ст.152 КК України - у виді 8 років позбавлення волі;

за ч.3 ст.15, ч.2 ст.152 КК України - у виді 6 років позбавлення волі;

На підставі ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 10 років позбавлення волі.

У відповідності до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 18.04.2011 року та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 11 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 відраховувати з 18.07.2011 року, зарахувавши в строк відбування покарання період перебування під вартою з 04.08.2010 року по 29.12.2010 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази спідницю чорного кольору та спідню білизну чорного кольору передані на зберігання до камери схову речових доказів Дарницького РУ ГУМВС України (т.1 а.п.66-67,69) повернути потерпілій, а у разі відмови від прийняття, знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя:

Судді: