Справа № 1-42/2007 p.
Постанова іменем України

23 січня 2007 року Козелецький районний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого Соловей В.В.,

при секретареві Новік Л.М.,

з участю прокурора Великохатньої С.М.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Козелець Чернігівської області кримінальну
справу за постановою слідчого СВ Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області, затвердженої прокурором
Козелецького району Чернігівської області, про застосування примусових заходів
медичного характеру відносно

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України,
уродженця с Кіпті Козелецького району Чернігівської області, не одруженого, із середньою освітою, безробітного,
ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1,
неосудного, згідно ст. 89 КК України
не судимого, про застосування примусових заходів медичного характеру у зв'язку
із вчиненням суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК
України,

встановив:

у період часу з 8 серпня 2006 року до 10 серпня 2006 року ОСОБА_2, перебуваючи
у стані алкогольного сп'яніння, проник до господарства, належного ОСОБА_3, розташованого у АДРЕСА_2, звідки вчинив
крадіжку двох алюмінієвих труб, довжиною по 8 м кожна, діаметром 120 мм, загальною вартістю 720 гривень.

Факт вчинення
суспільно небезпечного діяння неосудним ОСОБА_2 підтверджується такими
доказами:

потерпілий ОСОБА_3 на досудовому слідстві показав, що 10 серпня 2006 року у дворі власного господарства виявив відсутність двох алюмінієвих труб.
Вказане майно зникло із двору господарства у
період із 8 до 10 серпня 2006 року. Викрадені труби йому повернуті
(а.с. 18);

свідок ОСОБА_4 показав, що 11 вересня 2006 року працівниками міліції у
нього на городі виявлена алюмінієва труба, належна ОСОБА_3. Про обставини викрадення
алюмінієвих труб йому невідомо (а.с.. 16);

свідок ОСОБА_5 показав, що 9 серпня 2006 року до нього додому прийшов ОСОБА_2 і сказав про потребу у болгарці для різання
алюмінієвих труб. Про обставини викрадення вказаного майна йому невідомо (а.с. 15 і 53).

Показання потерпілого ОСОБА_3, свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_4, які
давались ними на досудовому слідстві, перевірені судом і прийняті за
достовірні, оскільки відповідають фактичним обставинам цієї події.

протоколом огляду місця події (а.с.
4 і 7);

протоколом огляду виявлення і вилучення
(а.с. 9);

речовими доказами (а.с. 10);

зберігальною розпискою (а.с. 11).

За висновком
№ 701 від 5 грудня 2006 року амбулаторної судово-психіатричної експертизи у ОСОБА_2 в період часу, до якого відноситься
інкриміноване діяння, мала 'місце параноїдна
шизофренія, яка позбавляла його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_2 під час судового психіатричного
експертного обстеження виявлена параноїдна шизофренія, за психічним
станом йому показане застосування примусових заходів медичного характеру у
вигляді госпіталізації у психіатричний
заклад з посиленим режимом. ОСОБА_2 за психічним станом не може вірно сприймати обставини, які мають значення для
справи, та давати про них правильні показання (а.с. 58-62).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного
діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала у
стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного
захворювання. До такої особи за рішенням суду можуть
бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Оцінюючи зібрані
у кримінальній справі докази у їх сукупності, суд вважає доказаним, що ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення
чужого майна (крадіжку), поєднану з
проникненням у інше сховище. Таким чином, неосудний ОСОБА_2 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене
ч. 3 ст. 185 КК України.

Вислухавши думку прокурора і захисника, які вважають можливим застосувати відносно ОСОБА_2 примусові заходи медичного характеру,
вивчивши матеріали кримінальної справи, суд дійшов
висновку про необхідність звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності та застосувати відносно нього примусові заходи медичного характеру. При цьому, суд враховує характер
і тяжкість захворювання психічно хворого, тяжкість вчиненого діяння, і тому
вважає необхідним застосувати відносно
неосудного ОСОБА_2 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації
до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Керуючись ст.ст. 19, 93 і 94 КК України, ст.ст. 420 і 423 КПК України, суд

постановив:

ОСОБА_2, який вчинив у стані неосудності суспільно небезпечне діяння, що
передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, звільнити від
кримінальної відповідальності.

Застосувати відносно неосудного ОСОБА_2 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до
психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Запобіжний захід у виді взяття під вартою відносно неосудного ОСОБА_2 залишити
до набрання цією постановою законної сили.

Речові докази повернути за
належністю потерпілому ОСОБА_3 (а.с. 10).

На постанову протягом п'ятнадцяти діб з моменту її проголошення може бути
подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя.