Справа №11-766 2007р. Головуючий у 1 інстанції
- ст. 121 ч.2 КК Доповідач -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007р. Апеляційний суд Київської області в
складі:

головуючого -
Бех М. О.

суддів -
Колокольнікової Н.М. , Дриги A.M.

з участю
прокурора - Єлфімова І.П.

засудженого
- ОСОБА_1.

розглянули
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1. на вирок
Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 травня
2007 p., яким

ОСОБА_1, 1972р. народження, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, не працював, згідно
ст. 89 КК України, раніше не судимий,

- засуджений за ст.
121 ч.2 КК України - 8 років позбавлення волі, за
ст. 186 ч. 2 КК України

- 5 років позбавлення волі. На підставі ст.
70 КК України шляхом поглинання менш суворого

покарання
більш суворим остаточно призначено - 8
років позбавлення волі.

Постановлено
стягнути із засудженого на користь: ОСОБА_3. - 50000грн моральної шкоди,

Фастівської
ЦРЛ - 353грн. 01коп. та 456грн. за
проведення судово-трасологічної експертизи.

Згідно
вироку, 25 червня 2002р. засуджений
ОСОБА_1. випадково опинився в компанії загиблого ОСОБА_2той підвіз його автомобілем
"Форд-Транзит", який взяв за
місцем роботи у тимчасове користування. Разом вони та інші особи протягом
вечора та наступної ночі їздили цим автомобілем містом та селами району, разом вживали спиртні напої. Зрештою, ОСОБА_2.
на ранок 26 червня 2002 року отямився в старому гуртожитку в с.
Дорогинка Фастівського району. Ні друзів, ні автомобіля поруч не було. Пізніше
пошкоджений автомобіль було знайдено поблизу річки Унава в м. Фастові,
однак, з нього зникли деякі
деталі та барсетка з особистими документами ОСОБА_2.

Пам'ятаючи, що разом з ним був ОСОБА_1., ОСОБА_2.
з друзями 26 червня близько 16 години приїхав до помешкання ОСОБА_1- на
той час в с. Червоне, щоб з"ясувати, що сталось з автомобілем та де можуть
знаходитись документи та інші зниклі речі,
однак, вдома його не застали.
Близько 24 години ОСОБА_2. та ОСОБА_4
приїхали з цією ж метою вдруге,
постукали до будинку,
запитали, чи дома ОСОБА_1.
Дружина останнього, яка відчинила
двері, сказала, щоб приходили вранці. В цей час
ОСОБА_1., який був дома, вискочивши на повір"я, вдарив ОСОБА_2кулаком в обличчя, а потім став наносити удари
ОСОБА_2дерев"яною палицею по тілу та по голові. ОСОБА_4, побачивши це, схопив металевого швелера, якого знайшов на подвір'ї, та пішов у напрямку ОСОБА_1. Але той іншою
дерев"яною палицею наніс і йому удар. Потім ОСОБА_2. сказав ОСОБА_4, уходим" і обидва залишили
подвір"я.

Під час
цієї події ні ОСОБА_2. , ні ОСОБА_4 ударів ОСОБА_1. не наносили
, погроз на його адресу, чи на адресу когось з членів його родини не
виказували. Повернувшись до Фастова,
ОСОБА_2. почав скаржитись на
головний біль, залишився ночувати в
будинку ОСОБА_4, на ранок йому стало
гірше, він був непритомний, тому його доправили до лікарні, де він і помер 29 червня 2002 року, не приходячи до свідомості, від черепно-мозкової травми.

Ще до
закінчення розслідування за цим епізодом,
маючи запобіжний захід - підписку про невиїзд, 13 жовтня 2005 року ОСОБА_1. разом зі своїм
знайомим ОСОБА_5. прийшли до квартири
АДРЕСА_2, розшукуючи знайому
ОСОБА_1.Там зібралась компанія молодих людей,
які випивали, засуджений та
ОСОБА_5. приєднались до них, також вживали спиртне. Розшукуючи свого
знайомого, в цій же квартирі опинився і
потерпілий ОСОБА_6., який також
приєднався до інших. Останнього почастували,
а потім запитали, чи має той
гроші на горілку. Він дістав з кишені штанів 4 гривні і віддав, решту грошей поклав до кишені назад.
Побачивши це, ОСОБА_1. навмисне спровокував
конфлікт з ОСОБА_6. , наніс йому
декілька ударів руками та ногами по тілу,
потім, поставивши обличчям до
стіни, обшукав його, та заволодів грошима потерпілого в розмірі
150 гривень При цьому вдарив його по тілу в область нирок, а потім в

пах. Потерпілий просив повернути
гроші, однак, ОСОБА_1.
цього не зробив, віддав 50
гривень ОСОБА_7, звелівши купити щось
поїсти, решту грошей привласнив.

В
апеляції та доповненнях засуджений просить скасувати вирок суду, оскільки вважає його необ"єктивним, однобічним,
вина його у вчиненні злочину,
передбаченому ст. 121 ч.2 КК України недоведена, не враховані всі обставини, які передували злочину і після нього.
Вважає, що його дії слід кваліфікувати
за ст.
124 КК України.

В
запереченнях держобвинувач просить апеляцію засудженого залишити без
задоволення, оскільки вважає, що вирок суду відповідає вимогам ст.
ст. 323, 327 КПК України, є законним та обґрунтованим.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який не підтримав апеляцію засудженого, засудженого,
який просив перекваліфікувати його дії на ст.
124 КК України, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, апеляційний суд вважає, що апеляція засудженого підлягає частковому задоволенню із
слідуючих підстав.

Відповідно
до вимог ст. 334 КПК України, мотивувальна чистина обвинувального вироку
повинна містити формулювання обвинувачення,
визнаного судом доведеним, з
зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину.

Ці
вимоги закону по епізоду злочинних дій щодо потерпілого ОСОБА_2. судом першої інстанції залишились не
виконаними.

Крім
того, при кваліфікації дій ОСОБА_1. по
даному епізоду суду слід детально дослідити та врахувати всі обставини
справи, як до так і після скоєння
злочину, поведінку самого
потерпілого, нічний час його
візиту, наявність іншої особи та всі
інші обставини справи. А тому вирок суду підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий судовий
розгляд, під час якого слід усунути
наведені недоліки, всебічно, повно та об"єктивно розглянути
справу, прийняти законне і обґрунтоване
рішення з дотриманням норм кримінального та кримінально-процесуального права.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1. - задовольнити частково,
вирок Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 07 травня
2007 р. щодо ОСОБА_1- скасувати,
справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі
суду.