Справа № 369/2122/15-к
Провадження № 1-кп/369/176/15
В И Р О К
іменем України
09.07.2015 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0000142 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, українця, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що має середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:
12 січня 2015 року приблизно о 7.30 водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ 230 E», д/н НОМЕР_2 , рухався по вул. Київській у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області зі сторони м. Боярки Києво-Святошинського району Київської області у напрямку м. Києва.

Рухаючись у вказаному напрямку у крайній правій смузі для руху, поблизу будинку № 1 по вул. Київській ОСОБА_7 проявив неуважність, не слідкував за дорожньою обстановкою та її зміною, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким почав зменшувати швидкість руху автомобіль, котрий рухався попереду нього, ОСОБА_7 змінив напрямок руху, а саме перестроївся в крайню ліву смугу для руху, при цьому не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, після чого виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , котрий перетинав проїжджу частину вул. Київської по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля.

Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ 230 E», д/н НОМЕР_2 з місця пригоди зник.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому медіальної кісточки лівої гомілки зі зміщенням уламків; поперечний перелом проксимального кінця діафізу 5-ї плюсної кістки правої стопи без зміщення уламків; садно с/3 лівої гомілки. Згідно висновку експерта № 17/Д від 21.01-06.02.2015 року переломи кісток нижніх кінцівок відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для їх зрощення необхідно більше 21 дня.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 1.5, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3б, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі; 2.10а, б, в, г, ґ, д, е, згідно яких у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засобів і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті „г пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документу, який посвідчує особу, реєстраційного документу на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди); п. 10.1, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки інших учасникам руху; 18.4, згідно якого якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 1.5, 2.3б, 2.10 а, б, в, г, ґ, д, е, 10.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України стало причиною та умовою виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а саме: отримання ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні злочину визнав та суду пояснив, що 21.01.2015 року біля 07 години 30 хвилин він, керуючи власним автомобілем марки «MERCEDES-BENZ 230 E», д/н НОМЕР_2 , рухався в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області по вул. Київській в напрямку до м. Києва зі швидкість близько 45 км/год. Попереду нього їхав автомобіль марки «DEAWOO», який почав гальмувати. Він, перестроївшись в крайню ліву смугу руху, почав випереджати вказаний автомобіль та раптово побачив пішохода перед собою, який перетинав проїжджу частину по пішохідному переходу. Він застосував екстрене гальмування, але зупинитися не встиг і скоїв наїзд на пішохода. Після наїзду він зупинився та вийшов з автомобіля. Побачивши, що пішохід, на якого він скоїв наїзд, встав і пішов до узбіччя, він вирішив, що все нормально та поїхав з місця пригоди. У скоєному щиро розкаявся. Просив його суворо не карати. Цивільний позов потерпілого визнав частково, оскільки відшкодував потерпілому 5300 грн.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що 12.01.2015 року о 07 годині 25 хвилин він йшов по вул. Київській м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області та мав намір перейти проїжджу частину. Підійшовши до пішохідного переходу, він зупинився та, побачивши, що автомобіль зупинився перед пішохідним переходом, пропускаючи його, почав рух через пішохідний перехід. Раптом він побачив автомобіль „MERCEDES, що рухався прямо на нього. Він хотів прискорити рух, але не встиг і вказаний автомобіль скоїв на нього наїзд. Після наїзду він впав, але зміг піднятись та дійти до узбіччя. Водій автомобіля, що його збив, зупинився та вийшов з автомобіля, але згодом повернувся до автомобіля та поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок отриманих травм він тривалий час лікувався. Підтримав свій цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 44700 грн., оскільки матеріальна та частково моральна шкода в загальній сумі 5300 грн. була відшкодована під час досудового розслідування та судового розгляду справи. При призначенні покарання наполягав на тому, що обвинувачений за скоєне повинен бути позбавлений права керування транспортними засобами.

Крім того, судом були досліджені письмові докази, а саме:

- протокол огляду місця події від 12.01.2015 року, об`єктом якого являється місце дорожньо-транспортної пригоди по вул. Київській м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області (а.п. 46-50);

- довідка, згідно якої 12.01.2015 року ОСОБА_4 звернувся до приймального відділення Києво-Святошинської ЦРЛ (а.п. 51);

- протокол огляду транспортного засобу від 13.01.2015 року, об`єктом якого являється автомобіль марки „MERCEDES-BENZ 230 E, д/н НОМЕР_2 , при огляді якого виявлено пошкодження у виді пошкодження переднього бамперу з лівої сторони, потертості на передньому бампері з правої сторони, потертості на передньому правому крилі (а.п. 58-59);

- висновок експерта № 17/Д від 21.01 -06.02.2015 року, згідно якого згідно наданій медичній документації та висновку консультанта-рентгенолога КОБ СМЕ у ОСОБА_4 мались: перелом медіальної кісточки лівої гомілки зі зміщенням відламків; поперечний перелом проксимального кінця діафізу 5 плюсневої кістки правої стопи без зміщення відламків; садно с/3 лівої гомілки. Описані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, можливо, в термін та за обставин ДТП. Перелом кісток нижніх кінцівок відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для їх зрощення необхідно більше 21 дня. Садна гомілки відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.п. 76);

- протокол проведення слідчого експерименту від 10.02.2015 року, в ході якого ОСОБА_4 відтворив обставини дорожньо-транспортної пригоди, учасником якої він був (а.п. 83-85);

- протокол проведення слідчого експерименту від 10.02.2015 року, в ході якого ОСОБА_7 відтворив обставини дорожньо-транспортної пригоди, учасником якої він був (а.п. 86-88);

- висновок експерта № 5-01/139 від 17.02.2015 року, згідно якого за даних дорожніх обставин водій автомобіля марки „MERCEDES-BENZ 230 E, д/н НОМЕР_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1 та 18.4 Правил дорожнього руху. Технічна можливість уникнути наїзду на пішохода полягала у виконанні водієм автомобіля марки „MERCEDES-BENZ 230 E, д/н НОМЕР_2 п.п. 10.1 та 18.4 ПДР України (а.п. 93-95);

- акт амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 109 від 19.02.2015 року, згідно якого ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі, не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності. Тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у ОСОБА_7 не виявлено. Він може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру він не потребує. Клінічних ознак хронічного алкоголізму у ОСОБА_7 під час проведення обстеження не виявлено (а.п. 97).

Суд визнає, що обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_4 дали правдиві покази суду, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Тому, оцінивши зібрані в кримінальному провадженні та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_7 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у скоєному та часткове відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини скоєного злочину, а також особу обвинуваченого, який вчинив злочин невеликої тяжкості з необережності, раніше не судимий (а.с. 103), на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.с. 101), перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2008 року з діагнозом: синдром залежності від алкоголю (а.с. 102), згідно акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 109 від 19.02.2015 року примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 97), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 100), тому з урахуванням обставин кримінального провадження та даних про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_8 грубо порушив Правила дорожнього руху України, допустивши наїзд на пішохода на пішохідному переході, після дорожньо-транспортної пригоди з місця події зник, суд вважає за необхідне застосовувати до нього додаткову міру покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, що передбачена санкцією ч 1 ст. 286 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, у скоєному щиро розкаявся, суд вважає, що його виправлення можливе без реального відбування покарання, тому суд на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, покладаючи на нього частину обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд визнає, що злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_4 завдано моральної шкода, яка полягає у стресі, завданих фізичним болем та тривалим лікування, і ця шкода відповідно до ст. 1167 ЦК України повинна бути відшкодована особою, що її заподіяла, тобто обвинуваченим ОСОБА_8 , тому суд задовольняє цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого з урахуванням суми, яка була відшкодована до ухвалення вироку. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад виваженості та справедливості.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373-374 КПК України суд, -

засудив:
ОСОБА_7 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням іспитовим строком один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Цивільний позов потерпілого задовольнити. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 44700 (сорок чотири тисячі сімсот) грн. завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 491 (чотириста дев`яносто одну) гривню 40 (сорок) копійок процесуальних витрат.

Речовий доказ: автомобіль марки «MERCEDES-BEBZ№, д/н НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_7 залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1