УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2015 року слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю слідчого ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дзержинського районного відділу Харківського міського Управління Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області майор міліції ОСОБА_2 , погодженого з прокурором прокуратури Дзержинського району міста Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 003480 від 15 липня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України,,-
встановив:
15.07.2015 року старший слідчий слідчого відділу Дзержинського районного відділу Харківського міського Управління Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області майор міліції ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить Накласти арешт на вилучений 14.07.2015 року, в ході огляду місця події по вулиці Римарській, 24 в м. Харкові паспорт гр-на Азербайджана на ім`я ОСОБА_4 ,( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданого 08.02.2014 року Міністерством юстиції Азербайджану, в якому є наявні ознаки підробки у відбитках штампу «Вибуття» від 07.03.2015 року № 029(пункт пропуску «Бориспіль» та відбиток штампу «Прибуття» від 02.06.2015 року № 029 (пункт пропуску «Бориспіль»).
Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Слідчим у своєму клопотанні не було доведено необхідність такого арешту та достатніх підстав вважати, що вилучене в ході проведення обшуку майно відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України, а також те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, які зокрема можуть бути у виді арешту майна.
Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Відповідно до п. 1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року № 223-558/0/4-13, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчі судді зобов`язані, зокрема, перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів, зважати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для застосування заходів забезпечення (ч. 3 ст. 132 КПК) покладається на слідчого та/або прокурора.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали, якими обґрунтовувались доводи клопотання, враховуючи наслідки арешту майна, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що у клопотанні слід відмовити повністю, оскільки слідчим не було доведено необхідність такого арешту та достатніх підстав вважати, що вилучене в ході проведення обшуку майно відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України, а також те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та у зв`язку з цим, може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із даним клопотанням.
Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 168, 170, 171, 172, 173 КПК України, -, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дзержинського районного відділу Харківського міського Управління Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області майор міліції ОСОБА_2 , погодженого з прокурором прокуратури Дзержинського району міста Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 003480 від 15 липня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя - ОСОБА_1