АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1826/14 Справа № 175/1385/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати апеляційного суду Дніпропетровської області з кримінальних справ в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження 0000162, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.1976 року, за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2014 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровськаі, українець, громадянин України, раніше судимий (останній раз):
- 27.08.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 309, ч.2 ст.310, ч.2 ст.15 - ч.2 ст. 186, ч .1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

Засуджений: за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України визначено ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим строком на 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2014 року у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Цивільний позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 8124 ( вісім тисяч двісті сорок) грн.. 58 коп.

Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог закону.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те , що він 21 січня 2014 року вночі більш точний час в ході проведення судового слідства встановити не представилося можливим, обвинувачений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна, шляхом вільного доступу, з вищезазначеної квартири викрав майно, яке належить ОСОБА_8 ..

Крім того, в той же день 21.01.2014 вночі більш точний час в ході проведення судового слідства встановити не представилося можливим, ОСОБА_9 , шляхом проникнення в приміщення гаражу № НОМЕР_1 розташованого в гаражному кооперативі НОМЕР_2 в сел. Дослідне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, незаконно заволодів транспортним засобом. Вищезазначений автомобіль був використаний ОСОБА_10 , для перевезення викрадених речей.

В апеляціях та доповненнях до неї :
- прокурор, просить вирок районного суду скасувати, через призначення покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок, також через неправильне застосування кримінального закону, призначивши покарання обвинуваченому ОСОБА_7 : - за ч. 2 ст. 289 КК України 6 років позбавлення волі; - за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років. В доповненнях до апеляційної скарги, поданих 24.12.2014 року прокурор, також не оспорюючи фактичні обставини скоєних обвинуваченим злочинів вважає, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність. Призначивши ОСОБА_7 за ч.2 ст.289 КК України покарання у вигляді пяти рорків позбавлення волі, суд не призначив йому додаткове покарання, передбачене ч.2 ст.289 КК України, а саме конфіскацію майна. Просить вирок суду в частині призначення покарання скасувати і призначити ОСОБА_7 покарання: - за ч. 2 ст. 289 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; - за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна.

- обвинувачений ОСОБА_7 , не спорюючи фактичні обставини кримінального провадження, просить пом`якшити йому покарання за даним вироком, призначивши остаточно покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_7 , який наполягав на пом`якшенні йому покарання, думку прокурора, який підтримав апеляцію і вважав за необхідне вирок суду скасувати, ухваливши новий вирок призначити більш суворе покарання із застосуванням додаткового покарання у виді конфікації майна; перевіривши матеріали справи в межах апеляцій, обговоривши доводи апеляцій та висловлені в ході розгляду кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду зміні з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені злочинів, за які його засуджено, відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на зібраних у справі і досліджених в судовому засіданні доказах, за згодою сторін в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КК України. Обвинувачений в судовому засіданні вину у вчененні зазначених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи, у скоєному щиро розкаявся. До того ж, судом вірно було встановлено обтяжуючою обставиною вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, журналу судового засідання в ході досудового і судового слідства були належно досліджені всі обставини справи. Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що досудове і судове слідство було проведено з дотриманням вимог КПК України, належним чином, докази зібрані по справі у законний спосіб, є достатніми та допустимими.

Оскільки фактичні обставини скоєних ОСОБА_7 кримінальних правопорушень ніким з учасників судового провадження не оскаржувалися, справа розглянута судом в порядку ст. 349 КПК України, кодегія суддів не входить у їх обговорення.

Суд дав правильну оцінку доказам і дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфікував за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України відносно обвинуваченого, тому апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

Що стосується апеляційної скарги прокурора, то його доводи про неправильне призначення покарання ОСОБА_7 бґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 403 КПК України до початку апеляційного розгляду особа, яка подала апеляційну скаргу має право змінити та/або доповнити її. Внесення до апеляційної скарги змін, які тягнуть за собою погіршення становща обвинуваченого, за межами строків на апеляційне оскарження не допускається.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на вирок місцевого суду від 10 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_7 прокурором, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом першої інстанції 10 листопада 2014 року було подано апеляцію, в якій він просив лише скасувати вирок суду і призначити більш суворе покарання, при цьому не просив застосувати додаткове покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді конфіскації майна чи без конфіскації.

В доповненнях до апеляції, поданих 24 грудня 2014 року цей же прокурор просить вирок суду скасувати і призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна.

За таких обставин, оскільки в доповненнях до апеляції прокурора ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, тому вони, згідно вищезазначених норм Закону задоволенню не підлягають.

Разом з тим, оскільки санкція ч.2 ст.289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від пяти до восьми років з конфіскацію майна або без такої, а суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання взагалі не зазаначив чи застосовується конфікацію чи ні, тому колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду слід змінити, призначивши ОСОБА_7 за ч.2 ст.289 КК України покарання у виді позбавлення волі без конфікації майна.

В решті, що стосується обґрунтованості призначеного обвинуваченому покарання, то колегія суддів вважає, що воно призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, з належним врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При винесенні вироку, районний суд врахував характер і ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_7 злочинів, обставини і особу обвинуваченого раніше судимий, скоїв злочини в період іспитового строку за попереднім вироком, задовільно характеризується за місцем проживання, офіційно не працює і не перебуває на обліку і Дніпропетровському районному центрі занятості, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, та наявність обставини, яка обтяжує покарання скоєння злочину у стані алкогольного спяніння.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що покарання призначене ОСОБА_7 за вказане кримінальне правопорушення є обґрунтованим і справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення.

Порушень в ході досудового слідства або в судовому засіданні вимог кримінально - процесуального законодавства, які б були підставою для скасування вироку, перевіркою матеріалів кримінального провадження, колегією суддів не виявлено.

керуючись ст. ст. 404, 405, 408 КПК України колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :

Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, апеляцію прокурора задовольнити частково.

Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2014 року стосовно ОСОБА_7 змінити, призначити йому за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 289 КК України покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_7 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим строком на 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.08.2014 року у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі, більш суворим остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.

В решті вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2014 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали апеляційного суду, а обвинувачвеним, який утримується під вартою в той же строк з моменту отримання копіх ухвали апеляційного суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4