АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №11/791/367/13 р.
інстанції Полив»яний В.М.
Категорія: ч. 2 ст. 125 КК України
Доповідач Бугрименко В.Г.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця « 12» дня

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Бугрименка
В.Г.Суддів:Черствої Є.О., Вороненко
Т.В.При секретаріФокіній Є.В.З участю
прокурораШабуняєва
К.С.ОбвинуваченогоОСОБА_6.ЗахисникаОСО
БА_7Законного представника
неповнолітнього обвинуваченогоОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Херсоні матеріали
кримінального провадження, внесеного
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000231, за
апеляційною скаргою прокурора на вирок
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 24 вересня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, уродженця і
жителя

АДРЕСА_1, раніше судимого

20.06.2012 р. Комсомольським
районним судом м. Херсона

за ч. 1 ст. 122 КК України до
позбавлення волі на один рік

шість місяців і на підставі ст.
104 КК України звільненого від

відбування покарання з
випробуванням на іспитовий строк 1 рік
,

засуджено

за ч. 1 ст. 125 КК України до громадських
робіт на строк 120 годин,

за ч. 2 ст. 125 КК України до арешту на
строк 45 діб.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим
остаточно призначено ОСОБА_6. покарання
у виді арешту на сорок п'ять діб.

З урахуванням строку попереднього
ув'язнення обвинуваченого з 18 березня
2013 року ОСОБА_6. звільнено від
подальшого відбування.

Запобіжний захід тримання під вартою
щодо ОСОБА_6. скасовано і він звільнений
з-під варти в залі суду.

Вказано на самостійне виконання щодо
ОСОБА_6. вироку Комосомольського
районного суду м. Херсона від 20 червня
2012 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6. на
користь ОСОБА_9 146 гривень 85 копійок в
рахунок відшкодування майнової шкоди.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6.
визнано винним і засуджено за те, що він
28 листопада 2012 року, перебуваючи на вул.
Кіндійське шосе у м. Херсоні, близько
девятнадцятої години п'ятнадцяти
хвилин умисно спричинив ОСОБА_9 легкі
тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоровя, а
близько двадцятої години тридцяти
хвилин умисно спричинив ОСОБА_10 легкі
тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоровя і умисно
спричинив ОСОБА_11 легкі тілесні
ушкодження.

На вирок суду прокурор подав
апеляційну скаргу, в якій покликається
на незаконність вироку внаслідок
неправильного застосування
кримінального закону, зокрема
неправильної перекваліфікації дій
обвинуваченого по факту вчинення
кримінального правопорушення щодо
ОСОБА_11 з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 1 ст.
125 КК України і призначення внаслідок
цього йому мякого покарання. Крім того,
судом в порушення норм матеріального
права не призначено остаточне
покарання за сукупністю вироків.
Просить вирок скасувати та постановити
новий вирок, яким призначити ОСОБА_6.
покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді
арешту на сорок п'ять діб, за ч. 2 ст. 186 КК
України - у виді позбавлення волі на 4
роки і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України
за сукупністю злочинів призначити
покарання у виді позбавлення волі на 4
роки. У відповідності до положень ст. 71
КК України шляхом приєднання
невідбутого покарання за попереднім
вироком остаточно призначити ОСОБА_6.
покарання у виді позбавлення волі на
п'ять років шість місяців.

Заслухавши міркування прокурора про
необхідність задоволення поданої на
вирок апеляційної скарги,
обвинуваченого ОСОБА_6., його законного
представника і захисника ОСОБА_7, які
просили вирок місцевого суду залишити
без зміни, перевіривши матеріали
кримінального провадження та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Висновок суду першої інстанції про
винуватість ОСОБА_6. у вчиненні
злочинів за зазначених у вироку
обставин відповідає фактичним
обставинам справи і підтверджується
перевіреним в судовому засіданні
доказами, яким суд дав належну правову
оцінку та правильно кваліфікував дії
обвинуваченого.

Органами досудового розслідування
ОСОБА_6. по факту вчинення
кримінального правопорушення щодо
ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК
України, а саме, що він 28 листопада 2012
року умисно, із застосуванням насилля,
що не є небезпечним для життя і здоровя
потерпілого, відкрито викрав майно
ОСОБА_11, зокрема мобільний телефон,
флеш-накопичувач, гроші в сумі 280
гривень, запальничку і куртку на
загальну суму 2 530 гривень, спричинивши
при цьому потерпілому легкі тілесні
ушкодження. Під час розгляду справи
суд першої інстанції дійшов висновку
про недоведеність такого
обвинувачення і кваліфікував дії
ОСОБА_6. за вказаним фактом за ч. 1 ст. 125
КК України. Колегія суддів вважає, що
такий висновок суду першої інстанції
відповідає фактичним обставинам
справи, а доводи апеляційної скарги
прокурора у хибності такого рішення
суду необхідно визнати безпідставними.

Так, допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_6. заперечував факт
викрадення майна ОСОБА_11, визнавши вину
лише у спричиненні потерпілому
тілесних ушкоджень.

Потерпілий ОСОБА_11 показав в судовому
засіданні, що із групи незнайомих
хлопців його били два чоловіки, в тому
числі і ОСОБА_6, від чого він втратив
свідомість і коли прийшов до тями то не
виявив мобільного телефону, куртки,
грошей і запальнички.

З показань свідка ОСОБА_12 вбачається,
що на повідомлення ОСОБА_10 про побиття
невідомими його і ОСОБА_11 він 28
листопада 2012 року о дев'ятнадцятій
годині сорок хвилин прибув до будинку
№ 30 по вул. Кіндійське шосе в м. Херсоні
де

Побачив потерпілих і трьох чоловіків,
які стали втікати. Втікачі розділилися.
Два із них побігли в одному напрямі, а
третій побіг в іншу сторону. Він бачив
як один із двох втікачів викинув
куртку, а він погнався за третім
втікачем, яким виявився обвинувачений,
затримав його і привів на місце злочину
де посадили його в автомобіль
працівників міліції. Саме в цьому
автомобілі на місці де знаходився
обвинувачений був виявлений
викрадений у ОСОБА_11 телефон.

Аналіз цих доказів свідчить, що крім
обвинуваченого протиправні дії щодо
потерпілого ОСОБА_11 вчиняла і інша
особа. ОСОБА_6. не оголошено про підозру
та він не обвинувачується у вчиненні
відкритого викрадення чужого майна в
групі осіб. Решти викраденого майна, а
саме куртки, грошей, запальнички і флеш
карти у обвинуваченого при його
затриманні не було виявлено та
вилучено. Доказів, які б об'єктивно
підтверджували, що саме ОСОБА_6.
викрадав майно потерпілого органи
досудового розслідування не зібрали і
обвинувачення не надало їх суду. Сам
факт виявлення телефону потерпілого
ОСОБА_11 у обвинуваченого при його
затриманні не є беззаперечним доказом
так як цей телефон міг бути йому
переданим і іншою особою, яка вчиняла
протиправні дії щодо потерпілого. При
таких обставинах необхідно визнати, що
висновок суду першої інстанції про
недоведеність участі ОСОБА_6. у
відкритому викраденні майна ОСОБА_11 є
законним і обґрунтованим. Його дії за
цим фактом правильно кваліфіковані за
ч. 1 ст. 125 КК України. Враховуючи ці
обставини, колегія суддів вважає
безпідставними і доводи апеляційної
скарги прокурора щодо допущенних
судом порушень ст. 337 КПК України, а саме
вихід судом за рамки зазначеного в
обвинувальному акті обвинувачення.
ОСОБА_6. пред'явлено обвинувачення у
вчиненні протиправних дій щодо
потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 і його дії
по цим фактам кваліфіковані за ч. 2 ст. 125
КК України. Суд першої інстанції визнав
таке обвинувачення доведеним і засудив
ОСОБА_6. за вказаною нормою
матеріального права. В частині
кваліфікації дій ОСОБА_6. по факту
вчинення злочину щодо ОСОБА_11 суд
вийшов за рамки пред'явленого
обвинувачення, разом з тим
кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1
ст. 125 КК України, тобто не погіршивши
становища обвинуваченого, що не
суперечить вимогам ч. 3 ст. 337 КПК
України. Крім того, при подачі
апеляційної скарги прокурором не
заявлено клопотання про дослідження
доказів, без дослідження яких
апеляційний суд позбавлений
можливості дати іншу оцінку ніж суд
першої інстанції.

Що стосується доводів апеляційної
скарги прокурора про допущені судом
порушення норм матеріального права при
призначенні ОСОБА_6. покарання то вони
заслуговують уваги. Відповідно до
положень ст. 413 КПК України вирок суду
першої інстанції підлягає скасуванню у
разі неправильного застосування
закону України про кримінальну
відповідальність. За даними
кримінального провадження ОСОБА_6.
визнаний винним і засуджений за
вчинення злочинів 28 листопада 2012 року.
Поза увагою суду залишився той факт, що
ОСОБА_6. 20 червня 2012 року був засуджений
Комосомольським районним судом м.
Херсона за ч. 1 ст. 122 КК України до
позбавлення волі на один рік шість
місяців і на підставі ст. 104 КК України
був звільнений від відбування
покарання з випробуванням на один рік (
т. 1 а. с. 215), тобто нові злочини вчинив в
період іспитового строку. Відповідно
до положень ч. 1 ст. 71 КК України якщо
засуджений після постноавлення вироку,
але до повного відбуття покарання
вчинив новий злочин, суд до покарання,
призначеного за новим вироком,
повністю або частково приєднує не
відбуту частину покарання за
попереднім вироком. Таким чином, не
призначивши обвинуваченому ОСОБА_6.
покарання за сукупністю вироків, суд
першої інстанції не застосував закон,
який підлягав застосуванню. При таких
обставинах вирок місцевого суду в
частині призначення обвинуваченому
покарання підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає за необхідне частково
задовольнити апеляційну скаргу
прокурора, скасувавши вирок у вказаній
частині з постановленням в цій частині
нового вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 420 КПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора
задовольнити частково.

Вирок Дніпровського районного суду
м. Херсона від 24 вересня 2013 року щодо
обвинуваченого ОСОБА_6 в частині
призначеного йому покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_6 покарання

за ч. 1 ст. 125 КК України у виді
громадських робіт на строк 120 годин,

за ч. 2 ст. 125 КК України у виді арешту на
сорок п'ять діб.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за
сукупність злочинів шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим -
до арешту на сорок п'ять діб.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК
України за сукупністю вироків
частково приєднати невідбуте
покарання, призначене за вироком
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 20 червня 2012 року, і
остаточно призначити ОСОБА_6. покарання
у виді позбавлення волі на один рік сім
місяців з поміщенням до спеціальної
виховної установи.

Для виконання вироку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя
АДРЕСА_1 взяти під варту в залі суду.

Зарахувати в строк відбування
покарання ОСОБА_6. час його
попереднього ув'язнення з 18 березня 2013
року по 24 вересня 2013 року.

Вирок може бути оскаржений учасниками
судового розгляду на протязі трьох
місяців з моменту його проголошення, а
обвинуваченим - в той же строк з дня
вручення йому копії вироку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: (три підписи)

З оригіналом згідно

Суддя