У Х В А Л А
судового засідання
21 липня 2015 року Франківський районний суд м. Львова, у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова із скаргою на постанову слідчого Франківського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_4 від 19 червня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання.
Відповідно до автоматизованого розподілу, що діє в суді Франківського районного суду м. Львова, та вимог ст. 35 КПК України, матеріали скарги 24 червня 2015 року передані до розгляду слідчому судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , якому скаржник заявив відвід.
Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 від 06 липня 2015 року, заява про відвід задоволена. Підстави такого рішення викладені в ухвалі.
Після повторного авто розподілу 07 липня 2015 року, матеріали скарги передано слідчому судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3
09 липня 2015 року скаржник подав заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_3 .
Дана заява про відвід, в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України, передана на розгляд слідчому судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 та відповідно до ухвали від 10 липня 2015 року прийнята до розгляду з призначенням судового засідання на 13 липня 2015 року.
З даного часу, розгляд скарги тричі переносився з увідомленням заявника про час та місце розгляду заяви. В чергове судове засідання скаржник не прибув, про причини неявки не повідомив. За вказаних обставин суд вважає за можливе провести розгляд заяви за відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів та змісту заяви.
Як зазначає заявник, він повідомляє ті обставини які, як на його думку, унеможливлюють участь судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 у розгляді клопотання через її упереджене ставлення при виконанні посадових обовязків. Зокрема довготривалий час розгляду - з грудня 2011 по березень 2013 року та одночасний розгляд двох кримінальних справ з різними реєстраційними номерами, а саме: № 144-3473, 144 - 5825, щодо однієї особи. Вважає, що суддя ОСОБА_3 не стала на захист Закону, діяла в супереч моралі, грубо, свідомо порушила Конституційні засади основ Української державності, норми Європейської Конвенції захисту прав людини і основоположних свобод.
Заявник зазначає, що в судових засіданнях з одночасного розгляду двох кримінальних справ під головуванням судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 захисником вісім разів піднімалося питання про неможливість судового розгляду кримінальної справи за наявності викладених обставин, однак суддею ОСОБА_3 не було вжито жодних дій для відновлення вимог Закону, захисту прав і законних інтересів громадян.
Заявник стверджує, що з цих підстав слідчий суддя ОСОБА_3 не може брати участь у розгляді скарги на постанову слідчого ОСОБА_7 про відмову в задоволенні клопотання та підлягає відводу з огляду на упереджене ставлення та доведені зумисні порушення суддею Конституції України та кримінально - процесуального Кодексу при розгляді кримінальної справи.
Вивчивши подану заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку, що законних та прямих підстав , передбачених ст. 75 , ст. 76 КПК України для відводу слідчому судді ОСОБА_3 не має, оскільки передана до розгляду судді ОСОБА_3 скарга на дії слідчого не утворює повторної участі у кримінальному провадженні, в розумінні вказаних вище норм закону. Разом з тим, суд вважає, що заяву слід задоволити з наступних підстав.
Встановлено, що по поданих ОСОБА_5 скаргах, заявлено відвід всьому складу суддів Франківського районного суду м. Львова, а дані про її вирішення відсутні. Також вирішуючи заяву про відвід слідчому судді, суд враховує, що 17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію "Про захист прав людини і основоположних свобод" та Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її частиною національного законодавства, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод».
Статтею 6 Конвенції встановлено право людини на справедливий судовий розгляд її справи неупередженим, незалежним та безстороннім судом у продовж розумного строку.
Згідно судової практики Європейського суду з прав людини, висувається дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи; по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі; за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.
У своєму рішенні від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України, Європейський суду з прав людини, стверджує, що наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.
Отже, з формальних підстав, не можна дійти висновку про відсутність обґрунтованого сумніву в безсторонності судді як з суб`єктивних, так і з об`єктивних обставин.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання про виправдану доцільність задоволення заяви скаржника про відвід слідчому судді ОСОБА_3 з тією умовою, що таке рішення виключить будь-які сумніви у безсторонності щодо результатів розгляду скарги.
Відповідно до ч. 2 ст. 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.76, 80-82, 369, 371, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_5 про відвід слідчому судді задовольнити.
Скаргу на постанову слідчого передати до кримінальної канцелярії Франківського районного суду м. Львова, для повторного авторозподілу та визначення слідчого судді у порядку, передбаченому ст. 35 КПК України. .
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_8 узь