пр. № 1-кп/759/136/15
ун. № 759/29/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження № 0008988 від 14 жовтня 2014 року відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилася в м. Макіївка, Донецької області, українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання в м. Києві, раніше судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,-
в с т а н о в и в:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 05 січня 2015 року. Під час досудового розслідування стосовно ОСОБА_3 16 жовтня 2014 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено до 11 січня 2015 року.
Ухвалою підготовчого судового засідання від 09 січня 2015 року, міру запобіжного заходу, відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , тримання під вартою, продовжено.
Судове провадження на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_3 судом не завершено.
На виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України судом на обговорення учасників судового провадження поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_3 під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.
Прокурор під час судового розгляду вважав за доцільне продовжити тримання обвинуваченої ОСОБА_3 під вартою посилаючись на те, що ОСОБА_3 не має постійного місця проживання в м. Києві, може ухилятися від суду.
Захисник ОСОБА_5 , думку якої підтримала обвинувачена, вважала недоцільним продовжувати строк тримання обвинуваченої під вартою, та просила змінити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, враховуючи стан її здоров`я та ненадання прокурором доказів існування зазначених ризиків.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, доцільним продовжити тримання обвинуваченої ОСОБА_3 , під вартою, враховуючи наступне.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
При визначенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою, суд враховує тяжкість та обставини кримінального правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , який є тяжким злочином (ст. 12 КК України) і щодо якого є обгрунтована органами досудового розслідування підозра, тяжкість покарання, яке може бути призначено у разі доведення її винуватості у вчиненні злочину, приймаючи до уваги стан здоров`я ОСОБА_3 , щодо якого відсутні об`єктивні медичні застереження, дані про особу, сімейний стан, наявність в ОСОБА_3 непогашеної судимості, суд, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, її належну поведінку, попередити вчинення нею нових злочинів. Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачена, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, мотиви, за яких ОСОБА_3 , вчинила дії, що ставляться їй у провину, відтак наявний ризик її можливого впливу на очевидців подій, зокрема і потерпілого. Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачена, з огляду на її моральні якості, відсутність в м. Києві постійного місця проживання, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).
За змістом п.п. b та с ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, 1950 року, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.
На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченої, а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеного процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи поведінку учасників кримінального провадження та його складність.
Оскільки клопотання захисту про зміну запобіжного заходу не можна визнати належно обґрунтованим і таким, що ставить під сумнів вище викладені висновки суду, суд вважає за необхідне вказане клопотання захисту залишити без задоволення.
Оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину, вчиненого із застосуванням насильства, суд, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, п.п. b та с ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, суд, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання захисту адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченої ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання залишити без задоволення.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів, тобто по 30 квітня 2015 року, включно, й утримувати її в Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: