АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27січня 2015

р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

При секретарі ОСОБА_4

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001939 від 09.08.2014 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козіївка, Краснокутського району, Харківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від «19» листопада 2014 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання з застосуванням вимог ст.69 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 10.08.2012 року та остаточно призначено до відбуття ОСОБА_6 покарання у вигляді чотирьох років та трьох місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено обрану - тримання під вартою.
Строк відбування покарання обчислюється з 09.08.2014 року.
Вирішена доля речових доказів.
Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що він 08 серпня 2014 року, біля 12 год. 30 хв., неподалік будинку № 90 по вул. Заставнянській м. Чернівці, діючи умисно, повторно, протиправно, з корисних мотивів, незаконно заволодів транспортним засобом мотоциклом марки «Aprilia» моделі «Shiver 750», об`єм двигуна 750
КП №11-кп/794/31/15р. Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія ч.2 ст. 289 КК України Доповідач: ОСОБА_1

куб. см., ідентифікаційний номер рами НОМЕР_1 , 2012 року випуску, вартість якого, згідно висновку експерта № 446-А від 21.08.2014 року становить 46440,76 гривень, чим своїми діями завдав матеріальної шкоди на вказану суму потерпілому ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_6 на вказаному транспортному засобі з місця вчинення злочину зник.
На вказаний вирок суду старший прокурор прокуратури Шевченківського району м. Чернівці ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, прокурора, яка підтримала подану нею апеляцію, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та з`ясувавши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку районного суду злочину відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами, а діям ОСОБА_6 дана вірна юридична оцінка та ніким в апеляції не оскаржується.

Згідно загальних принципів призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, а також повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Разом з тим, суд, правильно встановивши обставини кримінального провадження, при призначенні покарання ОСОБА_6 не дотримався вимог зазначеного закону, у зв`язку з чим призначив занадто м`яке покарання.

Відповідно до вимог п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 12.06.2009 року про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»: «Призначаючи покарання в кожному конкретному випадку суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів».

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про відсутність каяття обвинуваченого за свої вчинки та небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Злочин, вчинений ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

З огляду на наведене, частково погоджуючись з доводами апеляційної скарги прокурора, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину обвинуваченим, його особу, який на шлях виправлення не став, колегія суддів приходить до висновку про те, що вирок районного суду підлягає скасуванню з постановленням нового вироку із призначенням більш суворого покарання ОСОБА_6 .

Таке покарання сприятиме виправленню і перевихованню обвинуваченого та попередженню нових злочинів. При призначенні покарання колегія суддів враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_6 , обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття у вчиненому. Також враховує те, що потерпілий ОСОБА_9 не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, вибачив обвинуваченого та просив його суворо не карати, що дає право суду призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією статті 289 ч.2 КК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.405,407,418,420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Шевченківського району м. Чернівці ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 листопада 2014р. щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати.

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 10.08.2012 року та остаточно призначити до відбуття ОСОБА_6 покарання у виді п`яти років та одного місяця позбавлення волі без конфіскації майна.
В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення вироку, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1

ОСОБА_3
Судді
ОСОБА_2
Згідно з оригіналом: суддя