У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді

Федченка О.С.,

суддів

Глоса Л.Ф. і Нікітіна Ю.І.,

за участю прокурора

Сорокіної О.А.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 16 жовтня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Херсонської області на вирок
Новокаховського міського суду Херсонської області від 15 серпня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 07 листопада 2006 року щодо
ОСОБА_1

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженку с. Новокиївка Томаківського району

Дніпропетровської області,

громадянку України,

раніше не судиму,

засуджено за ч. 1 ст. 135 КК України на два роки позбавлення волі, за ст. 166 КК України - на два роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного
складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_1 визначено чотири роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1
звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки
з покладенням на неї обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 07
листопада 2006 року зазначений вирок залишено без змін.

ОСОБА_1 засуджено за те, що вона, злісно не виконуючи встановлених законом обов'язків по
догляду за дитиною, 20 травня 2006 року з 10-ї до 13-ї години, знаходячись у
лісосмузі с. Плодове Новокаховської міської ради Херсонської області, перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, завідомо залишила свою доньку - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, яка перебувала в небезпечному для життя стані та
була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, що призвело до настання тяжких наслідків, які
виявились у можливості настання смерті або спричинення тілесних ушкоджень
останній.

У касаційному поданні прокурор, не погоджуючись з
кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ст. 166 КК України, порушує питання про скасування
постановлених щодо неї судових рішень в частині її засудження за даною статтею
і закриття провадження у справі в цій частині.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка вважала, що
судові рішення щодо ОСОБА_1 підлягають зміні в зв'язку з тим, що кваліфікація
дій останньої за ст. 166 КК України є зайвою, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що подання
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд правильно
встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про
доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні завідомого залишення в небезпеці своєї дитини. Такий висновок ґрунтується на
зібраних у встановленому законом порядку та перевірених судом доказах і в
касаційному поданні не заперечується.

За встановлених
судом фактичних обставин справи дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 135 КК України кваліфіковано правильно, що також не
оспорюється у поданні.

Проте, кваліфікуючи дії ОСОБА_1 за ст. 166 КК України,
суд припустився помилки.

Як слідує з диспозиції статті 166 КК України, злісне
невиконання вказаних у ній обов'язків утворює склад цього злочину лише у разі,
коли воно потягло тяжкі наслідки. При цьому обов'язковою умовою кримінальної
відповідальності батьків, опікунів чи піклувальників є те, що зазначені
наслідки перебувають у причинному зв'язку із їх діянням.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що під час
проведення досудового слідства свідок ОСОБА_3- завідувач дитячим відділенням
Новокаховської центральної міської лікарні, яка оглядала знайдену дитину 3-4
місяців, показала, що ніякими хронічними чи іншими захворюваннями дитина хвора
не була (а.с. 36).

Крім того, згідно з даними акту про знайдену дитину від
20 травня 2006 року, стан її здоров'я під час виявлення був задовільним
(а.с.26).

Враховуючи наведене, вирок щодо ОСОБА_1 в зв'язку з
неправильним застосуванням кримінального закону підлягає зміні та виключенню з
нього як зайвої кваліфікації її дій за ст. 166 КК України

Така помилка місцевого суду не була виправлена судом
апеляційної інстанції, у зв'язку з чим підлягає зміні в цій частині і ухвала
апеляційного суду.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального
закону, які були б безумовною підставою для скасування судових рішень, у справі
не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись статтями 394 - 396 КПК України, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А :

касаційне подання заступника прокурора Херсонської області задовольнити
частково.

Вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 15 серпня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 07 листопада 2006 року
щодо ОСОБА_1 змінити і виключити з них рішення про кваліфікацію дій засудженої
за ст. 166 КК України та рішення про призначення засудженій покарання за
сукупністю злочинів.

Вважати ОСОБА_1 засудженою за ч. 1 ст. 135 КК України на два роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком три роки з покладенням на неї обов'язків,
передбаченими пунктами 3, 4 ст. 76 КК України.

С У
Д Д І :

Нікітін Ю.І. Глос Л.Ф. Федченко О.С.