Справа № 11- 150/2008 р. Головуючий у
І інстанції - Воронцова С.В.
Категорія - ст. 204 ч. 2 КК України. Доповідач - Сердюк О.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2008 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Чернігівської області
в складі:

головуючого судді - Сердюка О.Г.

суддів - Акуленко С.О.,
Григор'євої В.Ф.

з участю прокурора - Євхименка В.В.

засудженої - ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_1на вирок Деснянського
районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2007 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженка м. Чернігова,
росіянка, громадянка України, з середньо-спеціальною освітою, неодружена,
непрацююча, раніше судима: 30 травня 2007 року Деснянським районним судом за
ст.ст. 204 ч. 1, 204 ч. 3, 69, 70, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення
волі з іспитовим строком на 1 рік, проживаюча в АДРЕСА_1, зареєстрована в
АДРЕСА_2,

- засуджена за ст. 204 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі з
конфіскацією на користь держави незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим
вироком, приєднано частково невідбуте
покарання за попереднім вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від
30.05.2007 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі, і остаточно до відбування
ОСОБА_1 призначено покарання 3 роки 1
місяць позбавлення волі з конфіскацією на користь держави незаконно
виготовлених алкогольних напоїв.

Стягнуто з ОСОБА_11 251 грн. 20 коп. судових витрат, за проведення ЧВ
КНДІСЕ медико-хімічної експертизи, на користь держави.

За вироком суду ОСОБА_1 визнана винною і засуджена за те, що не являючись
суб'єктом підприємницької діяльності та не маючи спеціального дозволу
(ліцензії) передбаченого Законом України „Про державне регулювання виробництва
і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та
тютюновими виробами” № 481/95-ВР від 19 грудня 1995 року, займалась незаконним
виготовленням, зберіганням з метою збуту а також збутом незаконно виготовлених
алкогольних напоїв.

Так, ОСОБА_1 в серпні 2007 року з метою незаконного збуту алкогольних
напоїв за місцем свого проживання вАДРЕСА_1, з раніше придбаного етилового
спирту, шляхом змішування етилового спирту з кип'яченою водою виготовила 4 літри
водно-спиртової суміші непромислового виробництва з вмістом етилового спирту
40,5% та зберігала за місцем свого проживання з метою подальшого збуту.

21 серпня 2007 року, близько 17 години, ОСОБА_1 знаходячись за місцем свого
проживання по АДРЕСА_1, незаконно збула ОСОБА_24 літри водно-спиртової суміші
непромислового виробництва, що була розлита в дві пластикові пляшки ємкістю 2 л
кожна з вмістом етилового спирту 40,5%, яка згодом була вилучена у нього
співробітниками податкової міліції.

Згідно висновку судово-хімічної експертизи речовин, матеріалів та виробів
за № 1244-1245 к від 17.10.2007 року, надана на дослідження рідина, що була
придбана уОСОБА_1, є водним розчином етилового спирту і відповідно до ДСТУ
(3297:95 Лікеро-горілчана промисловість. Терміни та визначення понять) є
лікеро-горілчаним напоєм. За органолепничними показниками (наявність сторонніх
включень) такі горілчані напої не відповідають вимогам ДСТУ 4256-2003 „Горілки
і горілки особливі. Технічні умови”, за показниками міцності не відрізняються
від показників ДСТУ 4256-2003 „Горілки і горілки особливі. Технічні умови”,
виготовлені непромисловим способом, мають сторонні хлоп'єподобні включення жовтого кольору та ворсинки і є непридатними до вживання
за органолепничними показниками.

Не погоджуючись з вироком суду засуджена ОСОБА_1 подала апеляцію, в якій просить вирок суду змінити,
застосувати ст.69 КК України та призначити за ст.204 ч.2 КК України більш м'яке покарання, врахувавши при цьому ряд обставин, що пом'якшують покарання. В доповненні до апеляції засуджена оспорює правильність
кваліфікації її дій та вважає недоведеним по справі, що саме вона виготовила і
зберігала з метою збуту алкогольні напої. Тому просить скасувати вирок і
провадження по справі закрити.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженої ОСОБА_1яка підтримала свою
апеляцію та просила призначити їй покарання, за вчинений останній злочин, у вигляді штрафу, думку прокурора, який вважав вирок законним
та обгрунтованим, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши
доводи викладені в апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція
підлягає задоволенню частково, з слідуючих підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1у вчиненні злочину за обставин,
встановлених судом, відповідає фактичним обставинам і підтверджений зібраними у
встановленому порядку доказами.

Як слідує з протоколу судового засідання та вироку(а.с.124-125, 128-131), в
ході судового слідства, відповідно до вимог ст.299 ч.3 КПК України не
досліджувались докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не
оспорювалися. При цьому у ОСОБА_1 було з'ясовано, чи правильно вона розуміє зміст цих обставин і
їй було роз'яснено, що при розгляді
справи в такому порядку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні
обставини справи.

Тому, посилання засудженої ОСОБА_1на неправильність кваліфікації її
дій та вимога про скасування вироку з
цих підстав, являються безпідставними.

У відповідності з встановленими судом фактичними обставинами подій злочину,
правильно застосований і матеріальний закон. Тобто дії засудженої
ОСОБА_1правильно кваліфіковані за ст.204 ч. 2 КК України.

Призначаючи покарання засудженій ОСОБА_1, суд першої інстанції в основному
дотримався вимог ст.65 КК України, врахувавши як ступінь суспільної небезпеки
скоєного, особу винної, так і обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Разом з тим, судом не в повній мірі враховано, що ОСОБА_1 незаконно
виготовила та збула незначну кількість алкогольних напоїв, щиро кається у вчиненому, сприяла розкриттю
злочину, вчинила злочин внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних
обставин, і що тяжких наслідків від вчиненого злочину не настало.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе змінити вирок в частині
призначення покарання ОСОБА_1 за вчинений злочин, передбачений ст.204 ч.2 КК
України та призначити їй покарання у вигляді штрафу із застосуванням ст.69 КК
України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті за якою вона
притягнута до кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїла новий злочин в період невідбутого покарання,
призначеного їй вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 30.05.2007
року, тому остаточне покарання визначається відповідно до вимог ст.71 КК
України, і з врахуванням того, що основні покарання у виді позбавлення волі та
штрафу, як передбачено ст.72 КК України складанню не підлягають, тому покарання
у виді 3 років позбавлення волі та штрафу необхідно виконувати самостійно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365,
366, 379 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженої ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2007 року щодо
ОСОБА_1 - змінити, вважати її засудженою за ст.204 ч.2 КК України із
застосуванням ст.69 КК України до штрафу в сумі 3000 гривень з конфіскацією на
користь держави незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

На підставі ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_1 призначити за
сукупністю вироків і відповідно до вимог ст.72 КК України, покарання визначене
вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 30.05.2007 року у вигляді
позбавлення волі та штраф в сумі 3000 грн. з конфіскацією на користь держави
незаконно виготовлених алкогольних напоїв, виконувати самостійно.

В решті цей вирок залишити без змін.

Судді:

С.О.Акуленко О.Г. Сердюк В.Ф.Григор'єва