Справа №-1-24 2007р.
ВИРОК

Іменем України

15 жовтня 2007
року Сторожинецький районний суд в складі;

Головуючої -
Дячук О.О.

При секретарі -
Беспятчук М. М.

За участю
прокурора - Федорович О.В.

Представника
цивільного позивача - ОСОБА_2.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця та
мешканця с. Ропча Сторожинецького району,
громадянина України, румуна, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 119 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
07.05.2001 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, в с.
Ропча Сторожинецького району, не
маючи на меті спричинити ОСОБА_3. тілесні ушкодження, діючи зі злочинною недбалістю, не передбачаючи настання смерті, хоча повинен був і міг передбачити, відштовхнув ОСОБА_3від ОСОБА_4., в результаті чого останній впав на
землю, вдарившись животом об
камінь, і спричинивши тріщину 7, 8 ребер зліва в хрящовій ділянці з
крововиливами навкруги, розрив шлунку та
тонкої кишки в області гастроентероанастомозу ,
крововилив в стінку тонкої кишки,
тобто тяжке тілесне ушкодження,
як небезпечне для життя під час утворення, в результаті чого від закритої тупої травми
черева з розривом гастроентероанастомозу,
що потягнуло за собою розвиток розповсюдження перитоніту та гострої
ниркової неостаточності настала смерть потерпілого ОСОБА_3.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1в пред'явленому йому обвинуваченні по ст. 119 ч.1 КК України вину свою визнав Та
показав, що 07.05.2001 року після
обіду, приблизно о 17 годині стояв
на.подвір"ї своєї бабусі ОСОБА_5.
в с Ропча Сторожинецького району. До нього підійшов

ОСОБА_3. і вони між
собою спілкувалися. Через деякий час до них підійшов ОСОБА_4. і став розмовляти
з ними. Між ОСОБА_4. та ОСОБА_3 почалася суперечка та ОСОБА_1 їх
заспокоїв, після чого ОСОБА_4. з ОСОБА_3
пішли, говорили що їм по дорозі. Приблизно
через 15 хвилин, коли він знаходився в
будинку, до нього підійшла бабуся і
сказала, що неподалік їхнього будинку
хтось б"ється та він одразу побіг подивитись. Побачив, як неподалік їхнього будинку, ОСОБА_4. бив ОСОБА_3., наносячи удари кулаками по обличчю.Він підбіг
до них і розборонив останніх, штовхнувши
ОСОБА_3в ліву сторону його грудей. В цей час ОСОБА_3. бувши в стані
алкогольного сп"яніння впав на землю обличчям вниз, вдарившись животом об великий камінь, який лежав там. ОСОБА_3. одразу почав скаржитись на болі
живота, ОСОБА_1 допоміг йому встати та
ОСОБА_3.. пішов додому.

На
слідуючий день він дізнався від родичів ОСОБА_3., що останній лежить в Сторожинецькій районній
лікарні та у нього тяжкий стан здоров"я.

Він
боявся відповідальності за те, що
штовхнув ОСОБА_3., оскільки потерпілий
потім помер, тому не розказував все як
насправді було.В даний час він говорить правду. Мотивів бити ОСОБА_3в нього не
було. Він просто розбороняв ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
не розрахував свої сили.Дуже жаліє ,
що так сталося, просив пробачення
у потерпілих, відшкодував їм шкоду .Просить
це врахувати та не позбавляти його волі.

Окрім
повного визнання вини підсудним за скоєння злочину, передбаченого
ст. 119 ч.1 КК України, його вина
підтверджується показами потерпілого,
свідків та письмовими доказами по справі.

Так
потерпілий ОСОБА_5. в судовому засіданні показав, що 10.05.2001 року він знаходився дома, йому подзвонила рідна тітка ОСОБА_6. та
сказала, що його батько
ОСОБА_3.3находиться в реанімаційному відділенні Сторожинецької ЦРЛ в тяжкому
стані. Прийшовши до батька в лікарню,
він запитав останнього про причину поступлення в лікарню, та останній сказав, що його побили ОСОБА_1 та ОСОБА_4.. Батько
лікувався в лікарні до 16.05.2001 року та від травми живота помер.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_7показала,
що являється племінницею покійного ОСОБА_3., який помер у 2001 році від отриманих тілесних
ушкоджень. В травні 2001 року до неї подзвонила її мати та сказала, що її дядькові ОСОБА_3. погано, після чого вона з ОСОБА_8. поїхала в с. Ропча
додому до її дядька ОСОБА_3., якого
застали в тяжкому стані та який розповів,
що його побили ОСОБА_1 та ОСОБА_4.. Потім вони відвезли його в
лікарню, де він пізніше помер. ОСОБА_3.
не розказував детально при яких обставинах та як саме ОСОБА_1 та ОСОБА_4.
побили його.

Свідок
ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що
в травні 2001 року разом з співмешканкою ОСОБА_7. поїхали в с. Ропча до її
дядька ОСОБА_3. Вони приїхали до ОСОБА_3. додому та побачили, що ОСОБА_3. лежав на ліжку, на обличчі була кров. Він дуже погано
розмовляв та казав, що відчуває сильну
біль в області шлуцку. Потім він
повіз ОСОБА_3.

на
своєму автомобілі в Сторожинецьку районну лікарню та по дорозі ОСОБА_3.
розповів, що його побили ОСОБА_5. та
ОСОБА_4.. пізніше він дізнався, що
ОСОБА_3. в лікарні помер від отриманої травми живота.

Свідок
ОСОБА_4 в судовому засіданні дав покази,
що 07.05.2001 року приблизно о 14 годині, йшов додому з магазину. Біля господарства
ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_1. та стали між собою розмовляти. В той час біля них
проходив ОСОБА_3., який був у
нетверезому стані та між ОСОБА_3 та ОСОБА_4. почалася суперечка. Вони відійшли
в сторону. ОСОБА_3. вдарив ОСОБА_4. по обличчю , і він образившись на нього також наніс удари
по обличчю ОСОБА_3.Вони почали між собою битися. До них підбіг ОСОБА_1., який відштовхнув в сторону ОСОБА_3. В цей
момент ОСОБА_3. впав на землю обличчям вниз. На тому місці, де вони бились був великий камінь, об який міг вдаритись ОСОБА_3. падаючи на
землю. Коли ОСОБА_3. піднявся з землі він скаржився на біль шлунку. ОСОБА_1 не
наносив ОСОБА_3. ніяких ударів.Удари руками по обличчю ОСОБА_3. наносив він -
ОСОБА_4., який був за це покараний
за ст.
126 КК України.

Свідок
ОСОБА_10, будучи допитаним на досудовому
слідстві дав покази, які оголошені в
судовому засіданні на ар.спр.196, що в
травні 2001 року, дати не
пам"ятає, він був вдома і приблизно
о 9 годині стояв на подвір"ї свого господарства, та бачив як по дорозі проходив ОСОБА_3., який був випивший і зупинився біля його
подвір"я і почав його просити, щоб
він дав одного із своїх синів для супроводу додому, так як ОСОБА_3. дуже погано і болить спина та
живіт, із-за чого не може йти. Він йому
відповів, що не може дати своїх
синів, так як їх не було дома, а дав палицю,
щоб той за допомогою палиці йшов додому,
після чого ОСОБА_3. пішов. Того ж дня ввечері він дізнався від
людей, що ОСОБА_3побили ОСОБА_1 та
ОСОБА_4.

Вина
підсудного ОСОБА_1. підтверджується і письмовими доказами, так згідно висновку судово-медичної
експертизи № 38 від 18.06.01 на ар.спр.139-145,
при судово-медичному дослідженні ОСОБА_3. виявлені слідуючи ушкодження:
тріщина 7, 8 ребер зліва в хрящовій
ділянці з крововиливами навкруги, розрив
шлунку та тонкої кишки в області гастроентероанастомозу, крововилив в стінку тонкої кишки. Перелічені
вище тілесні ушкодження виникли від ударів тупих твердих предметів чи
спвіударінні з такими, у своєму
комплексі знаходяться у безпосередньому причинному зв"язку з фактом
настання смерті і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя під час утворення.

ДІЇ
підсудного ОСОБА_1. правильно кваліфіковані по ч.1 ст.
119 КК України , оскільки він вчинив вбивство через необережність.

До
обставин, які пом"якшують міру
покарання суд відносить щире розкаяння підсудного.

При
призначенні виду та міри покарання суд враховує суспільну небезпеку скоєного
злочину, те що злочин вчинив середньої
тяжкості та особу підсудного, а саме
вперше притягується до кримінальної відповідальності, по

місцю
проживання характеризується позитивно. Суд також враховує те, що підсудний попросив у потерпілого
пробачення, відшкодував йому та
цивільному позивачу шкоду.

При
вказаних обставинах суд дійшов висновку що виправлення та перевиховання
підсудного можливе без ізоляціїї від суспільства при застосуванні до нього
іспитового терміну.

Судом прийнята
відмова від позову.

Керуючись ст.
ст. 321-324 КПК України, ст. 174
ЦПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в
скоєнні

злочину,
передбаченого ст. 119 ч.1 КК України та
призначити покарання чотири роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 75, 76 КК України
засудженого ОСОБА_1. звільнити від відбування покарання якщо він протягом
однорічного іспитового терміну не вчинить нового злочину та виконає покладені
на нього обов"язки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, не виїзжати за
межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, періодично з"являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити засудженому
попередню - підписку про невиїзд.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області через
Сторожинецький районний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.