Справа №1-731/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2007 року Святошинський районний суд міста Києва

в складі: головуючого - судді Почупайло А.В.

при секретарі Титаренко С.Ф.

за участю прокурора Амельченко В.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в с. В'язовка Чорноярського району Астраханської
області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна,
не одруженого, не працюючого, проживаючогоАДРЕСА_1 (п/б), в силу ст. 89 КК України не судимого,

у скоєнні злочину передбаченого ч.
1 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України,-

встановив:

Підсудний
ОСОБА_1, 13 червня 2007 року, приблизно в 00 годин 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись
у приміщенні вагончика, розташованого
на території будівельного майданчику, що по вул. Обухівській, 135 в м. Києві,
таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_2, завдавши потерпілому
матеріальну шкоду.

Так, ОСОБА_1 13 червня 2007 року, приблизно в 00 годин 30 хвилин, після
вживання спиртних напоїв разом зі своїм
знайомим ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись у
приміщенні вагончика, розташованого на території будівельного майданчику, що по вул. Обухівській, 135 в м. Києві,
вирішив скоїти крадіжку чужого майна, яке належить
ОСОБА_2 Скориставшись тим, що ОСОБА_2, після вживання спиртного заснув і не спостерігав за його діями, ОСОБА_1,
реалізуючи свій злочинний умисел, з метою
обернення на свою користь та особистого збагачення, з кишені штанів останнього таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_2, а саме:
гаманець, ціною 20 гривень, з грішми в сумі 900 гривень; мобільний
телефон "Нокіа", ціною 500 гривень, з сім-карткою оператора мобільного зв'язку "Київстар", ціною
25 гривень, на рахунку якої грошей не було, а також не представляючи
матеріальної цінності важливі особисті документи: посвідчення тракториста, НОМЕР_1, талон попереджень, НОМЕР_2, видані
на ім'я ОСОБА_2, свідоцтво про реєстрацію
машини-екскаватора, НОМЕР_3, видане на ім'я ОСОБА_3, а всього майна ОСОБА_2 на
загальну суму 1445 гривень.

З викраденим чужим майном ОСОБА_1 з місця скоєння злочину втік,
розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд.

Крім цього, підсудний ОСОБА_1 13 червня 2007 року, приблизно в 00 годин 30
хвилин, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, знаходячись у приміщенні вагончика, розташованого на території будівельного майданчику, що по вул. Обухівській,
135 в м. Києві, в ході скоєння крадіжки чужого
майна, яке належить ОСОБА_2, незаконно заволодів важливими особистими
документами на ім'я ОСОБА_2 та на ім'я ОСОБА_3

При цьому, ОСОБА_1 13 червня 2007 року, приблизно в 00 годин 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись у
приміщенні вагончика, розташованого на території
будівельного майданчику, що по вул. Обухівській, 135 в м. Києві, у ході скоєння крадіжки чужого майна, що належить ОСОБА_2
з кишені штанів останнього також незаконно
заволодів документами на ім'я ОСОБА_2 та на ім'я ОСОБА_3, а саме: свідоцтвом про реєстрацію машини-екскаватора, НОМЕР_3, виданого
на ім'я ОСОБА_3; посвідченням тракториста, НОМЕР_1,
виданого на ім'я ОСОБА_2; талоном попереджень, НОМЕР_2,
видане на ім'я ОСОБА_2

Після скоєння злочину ОСОБА_1 з
викраденим із місця скоєння злочину втік.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в
інкримінованому йому складі злочину, передбаченому
ч. 1 ст. 185, ч. З ст. 357 КК України визнав повністю, щиросердно розкаявся,
підтвердив суду обставини скоєння ним злочину та показав, що 12 червня 2007 року, приблизно з 20 години він із ОСОБА_2 з
яким разом, без належного оформлення трудової угоди, працювали
на будівництві, у вагончику, розташованому на території будівельного майданчику, що по вул. Обухівській, 135 в м. Києві,
разом вживати

2

спиртні
напої. Приблизно в 22 години цього ж дня він вирішив поїхати до себе до дому, і
із цією метою зібрав свої речі та пішов на зупинку громадського транспорту, що
по вул. Булаховського, 5 в м. Києві. Однак
прийшовши на вказану зупинку, він випив пива та вирішив повернутись у
вищевказаний вагончик та переночувати разом із ОСОБА_2

13 червня 2007 року, приблизно в 00 годин 30 хвилин, він зайшов у
приміщення вагончика, розташованого на
території будівельного майданчику, що по вул. Обухівській, 135 в м. Києві, де побачив, що ОСОБА_2 спить. Тоді він
вирішив скоїти крадіжку чужого майна, що належить ОСОБА_2, і із
цією метою взяв зі столу лезо, яким розрізав праву кишеню штанів у сплячого ОСОБА_2, звідки дістав гаманець сірого кольору та
мобільний телефон. Після цього він із
викраденим із місця скоєння злочину втік. Відійшовши від вагончику приблизно на сто метрів, він подивився в гаманець, і побачив там
гроші в розмірі 900 гривень та свідоцтво про реєстрацію машини-екскаватора,
видане на ім'я ОСОБА_3, посвідчення тракториста-машиніста на
ім'я ОСОБА_2, талон попередження на ім'я ОСОБА_2 Після
цього він із викраденим майном та документами поїхав до себе додому.

Цивільний позов визнав та не оспорює його розмір. У скоєному щиро кається,
просить суворо не карати.

Оскільки підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєному визнав повністю та не
оспорює фактичні обставини справи, розмір
цивільного позову, то суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показами підсудного ОСОБА_1

Таким чином, дослідивши зібранні по справі докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що вина підсудного
ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому складу злочину повністю доведена й кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК
України є правильною, оскільки він таємно
викрав чуже майно та незаконно заволодів важливими особистими
документами ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Обговорюючи питання про міру та вид покарання підсудному ОСОБА_1 суд,
враховує характер та ступінь суспільної
небезпеки скоєного ним злочину, характеристику особи підсудного, який посередньо характеризується за місцем утримання в ІТУ
Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві, на час скоєння злочину суспільно-корисною працею зайнятий не був, скоїв злочин у стані алкогольного
сп'яніння, його відношення до скоєного, щире каяття в
скоєному, що в силу ст. 89 КК України він не судимий, вважає за необхідне обрати йому покарання у вигляді позбавленням волі із
застосуванням ст. 75 КК України, так як приходить
до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання.

Заявлений потерпілим ОСОБА_2 цивільний позов, суд вважає необхідним задовольнити.

Речові докази по справі: ксерокопію гарантійного талону на мобільний
телефон "Нокіа-1300", що залучена до матеріалів кримінальної справи
суд вважає за необхідне залишити в матеріалах
кримінальної справи, свідоцтво про реєстрацію машини-екскаватора, НОМЕР_3, видане на ім'я ОСОБА_3, посвідчення тракториста,
НОМЕР_1, видане на ім'я ОСОБА_2, талон попереджень,
НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_2, що передані під
зберігальні розписки потерпілим, суд вважає за необхідне залишити в їх власності.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК
України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ч. 1 ст. 185, ч. З ст. 357 КК України та призначити йому покарання
за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, за
ч. 3 ст. 357 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_1 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки,
зобов'язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, якщо він

3

протягом визначеного судом
іспитового строку не вчинить нового злочину, і виконає покладені на
нього обов'язки.

Міру запобіжного заходу, засудженому ОСОБА_1,змінити із тримання під вартою в Київському СІЗО (№ 13) Управління
Державного департаменту України з питань виконання покарань
у Київській області на підписку про невиїзд, звільнивши її
з-під варти в залі судового засідання

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1445 (одну
тисячу чотириста сорок п'ять) гривень.

Речові докази по справі: ксерокопію гарантійного талону на мобільний
телефон "Нокіа-1300", що залучена до
матеріалів кримінальної справи залишити в матеріалах кримінальної справи, свідоцтво про реєстрацію машини-екскаватора,
НОМЕР_3, видане на ім'я ОСОБА_3, посвідчення тракториста,
НОМЕР_1, видане на ім'я ОСОБА_2, талон попереджень, НОМЕР_2, виданий
на ім'я ОСОБА_2, що передані під зберігальні розписки потерпілим, залишити у власності
потерпілих.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 днів, з
моменту його проголошення.