Справа № 11-125/2007 року Головуючий: в 1-й інстанції: Шуригіна О.В.
Категорія: ст.ст. 121 ч.2, ч.2 ст. 309 КК
України Доповідач: Бережний С.Д.
ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» березня
2007 року колегія
суддів судової палати
з кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області
в складі:

головуючого-судді: Бережного С.Д.,

суддів:
Козачка С.В., Бойко Л.В., з участю прокурора: Бантюка І.М., та захисника:
ОСОБА_1.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті
Хмельницькому кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2. на вирок
Новоушицького районного суду від «08» грудня 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та

мешканцяАДРЕСА_1, Хмельницької обл., гр-на

України, з середньою
освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше

судимого:

- 01.11.2005 року Новоушицьким районним судом за ст. 296
ч.1 КК України

до 600 грн.
штрафу. Постановою Новоушицького райсуду
від 31.03.2006

року покарання у вигляді штрафу замінено на 180 годин
громадських робіт

засуджено за
ст.ст.:

121 ч.2 КК
України до 8 років позбавлення волі; - 309 ч.2 КК України до 3 років позбавлення
волі.

На підставі ст.
70 КК України остаточне покарання засудженому визначено шляхом часткового
складання призначених у покарань - у вигляді 9 років позбавлення волі.

На підставі ст.
71 КК України приєднано до призначеного покарання засудженому не відбуту
частину покарання у вигляді 80 год.
громадських робіт, що становить 10 днів позбавлення волі, за вироком
Новоушицького районного суду від 01.11.2005 року та постанови Новоушицького
районного суду від 31.03.2006 року про заміну ОСОБА_2. покарання у вигляді
штрафу на 180 год. громадських
робіт та остаточно засуджено ОСОБА_2. до 9 років 10 днів позбавлення волі.

Цивільний позов
прокурора задоволено.

Постановлено стягнути
за засудженого на
користь НДЕКЦ при
УМВСУ в Хмельницькій обл. 141 грн. 23 коп. за дослідження.

Міру запобіжного заходу засудженому
до вступу вироку в закону силу залишено попередню - утримання під вартою.

2

Строк відбування покарання постановлено
рахувати з 03 червня 2006 року. Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 81
КПК України.

За вироком суду
ОСОБА_2. засуджено за те, що він 23 травня 1998 року, біля 17 год. в с Глібів,
Новоушицького р-ну, умисно наніс удари ногами по голові та тулубу ОСОБА_3, спричинивши останньому тяжкі тілесні
ушкодження, від яких потерпілий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в Новоушицькій
райлікарні.

Також, 03 червня
2006 року під час проведення оперативно-розшукових заходів працівниками міліції
вАДРЕСА_1, у ОСОБА_2. під час його особистого обшуку та огляду його будинку,
виявлено та вилучено наркотичні засоби

- висушену макову
соломку у великому розмірі, вагою 1292 г.,
яку засуджений зберігав

без мети збуту.

В апеляції
засуджений просить скасувати вирок місцевого суду, а справу направити на
додаткове розслідування

При цьому
апелянт посилається на допущені досудовим та судовим слідством грубі порушення
норм кримінально-процесуального права, зокрема, на думку апелянта:

· досудове
слідство проведено однобічно та поверхово;

· під час
досудового слідство було порушено право на захист (44-48, 142 КПК), оскільки
відмова від захисника була вимушеною, вчиненою під тиском працівників міліції;

- зізнавальні
покази та явка з повинною дані ним під тиском працівників міліції, а

перевірка з цього приводу проведена
неналежним чином;

· висновки
суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи;

· суд в
порушення ст. 323 КПК не обґрунтував свій вирок;

· проведена
судом оцінка доказів є неналежною;

· призначена міра покарання не відповідає тяжкості
вчиненого.

В
запереченнях на апеляцію, прокурор вважає вирок законним та обґрунтованим,
таким, що постановлений з дотриманням норм КПК та на підставі зібраних у справі
доказів, яким суд дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії
засудженого і призначив йому справедливу міру покарання.

В
зв'язку з цим, прокурор вважає доводи апеляції надуманими, а тому просить
залишити вирок без змін, а апеляцію - без задоволення.

Заслухавши
суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_2. та його захисника ОСОБА_1. на
підтримку апеляції, міркування прокурора, який просив залишити вирок без змін,
а апеляцію - без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню.

Відповідно
до вимог ст.ст. 22, 64 КПК та постанови Пленуму Верховного Суду України від 27
грудня 1985 року № 11 «Про додержання судами України процесуального
законодавства, яке регламентує судовий розгляд кримінальних справ», у кожній справі
з достатньою повнотою органами досудового слідства та судом мають
встановлюватись: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину; форма
вини, спрямованість умислу, мотиви злочину, його наслідки, характер і розмір
заподіяної шкоди; обставини, що впливають на ступінь і характер
відповідальності та інші обставини, які характеризують особу підсудного.

Як видно з
матеріалів справи, на порушення вимог ст.ст. 223, 334 КПК України, в описовій частині обвинувального висновку та
мотивувальній частині вироку не зазначено конкретного мотиву та цілі
злочину, як ознак суб'єктивної сторони, з'ясування яких, є необхідним і
суттєвим для розкриття та доведеності злочину.

3

Суд оцінивши всі докази по справі повинен був дати їм
оцінку з точки зору їх належності, допустимості,
достовірності і достатності для вирішення питань, зазначених у ст. 324
КПК України. Однак зазначених вимог суд не дотримався.

Висновок останнього, що винність Забродного у заподіянні
потерпілому умисних тяжких тілесних ушкоджень
підтверджується даними відтворення обстановки та обставин події з участю засудженого, - є сумнівним. З показів засудженого при
відтворенні обстановки та обставин події
вбачається, що він декілька разів вдарив потерпілого, однак ці покази не узгоджуються з даними висновку
судово-медичної експертизи щодо механізму, локалізації і кількості
тілесних ушкоджень, нанесених потерпілому, який отримав численні
травми голови, тулубу та ніг.

/О.С.
6-9/

Дані розбіжності між показами засудженого і
висновком судово-медичної

експертизи трупа, не були усунуті під час
досудового слідства, ні під час допиту експерта

в судовому засіданні.

Крім того, як убачається з відеозйомки відтворення
обстановки та обставин події, засуджений часто плутався і не міг пригадати обставини
справи.

Його доводи про непричетність до побиття ОСОБА_3 - не
спростовані наявними матеріалами справи. З яких вбачається, що крім його
особистих показів на досудовому слідстві, які носили явно непослідовний та
суперечливий характер, після його затримання за зберігання макової соломки у 2006 році, і від яких він в подальшому
відмовився - інших доказів, які б підтверджували вину
засудженого за ст. 121 ч.2 КК України - в справі не має.

Незважаючи на нагальну потребу, покази свідка ОСОБА_4 на
досудовому слідстві про спілкування з ОСОБА_2 з приводу
побиття потерпілого не перевірялись і очної ставки між засудженим і свідком не проводилось. Даний свідок в судовому
засіданні не допитувався, хоча його покази мають
суттєве значення по справі. Наведене свідчить про неповноту та однобічність досудового і судового слідства. А наведені судом
докази вини засудженого у вчиненні злочину, на думку колегії суддів,
є недостатніми для постановления
обвинувального вироку по справі.

Зважаючи
на те, що у відповідності до вимог ч.2 ст. 327 КПК України, обвинувальний вирок не може грунтуватись на
припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового
розгляду винність підсудного у вчиненні злочину є доведеною, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок райсуду в частині засудження Забродного за ч.2 ст.
121 КК України з поверненням справи прокуророві на додаткове розслідування з підстав однобічності та неповноти дізнання і
досудового слідства, які не можуть бути
усунені в судовому засіданні (п.4 ст. 374 КПК України).

Вирок суду в частині засудження ОСОБА_2. за ч.2 ст. 309
КК України в апеляції не оскаржується.

За таких обставин, колегія суддів судової палати в
кримінальних справах, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України,

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2.
задоволити.

Вирок Новоушицького районного суду Хмельницької області
від «08» грудня 2006 року в частині засудження ОСОБА_2 за ч.2 ст. 121 КК
України -скасувати.

Справу в цій частині виділити в окреме провадження та направити прокурору Новоушицького району на додаткове розслідування, під час
якого, необхідно:

4

·
більш повно перевірити доводи
ОСОБА_2. про непричетність його до вчинення
злочину щодо ОСОБА_3. З цією метою провести очну ставку між ОСОБА_2
і свідком ОСОБА_4;

·
в зв'язку з необхідністю розширення
експертного дослідження, призначити по справі
додаткову судово-медичну експертизу для з'ясування механізму заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень і відповідності його даним
відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_2.;

провести інші
необхідні слідчі дії
по справі, з
метою розкриття злочину, встановлення конкретного мотиву і процесуальному закріпленню доказів по
справі.

Вважати ОСОБА_2 засудженим за ч.2 ст. 309 ЮС України до 3-х років позбавлення
волі.

На підставі
ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новоушицького районного суду
від 01.11.2005 року, замінену постановою райсуду від 31.03.2006 року - до 10 днів позбавлення волі та остаточно вважати засудженим ОСОБА_2. до 3-х років 10
днів позбавлення волі.

В решті вирок
суду залишити без зміни.