Справа № 11 -а-1921 /2007 р. Головуючий
у 1 інстанції Гуль В.В.
ст. 366, ч. 1, КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2007 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

Головуючого
судді Журавля О.О.

Суддів Чорного
О.М., Бачуріна О.В.,

За участю прокурора Панова
B.C. розглянула у
відкритому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження у скарзі ОСОБА_1
за апеляцією її захисника - адвоката ОСОБА_2. в її інтересах на постанову
Печерського районного суду міста Києва від 21 травня 2007 року, якою ОСОБА_1.
відмовлено в задоволенні скарги на постанову прокурора відділу прокуратури
міста Києва від 15 травня 2007 року про скасування постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи та порушення кримінальної справи за фактом
підроблення невстановленими особами офіційного документу за ознаками злочину,
передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Розглянувши
справу, колегія суддів, -

встановила :

21 травня 2007 року Печерський районний суд міста Києва розглянув по суті
та залишив без задоволення скаргу ОСОБА_1. на постанову прокурора відділу
прокуратури міста Києва від 15 травня 2007 року про скасування постанови про
відмову в порушенні кримінальної справи та порушення кримінальної справи за
фактом підроблення невстановленими особами офіційного документу за ознаками
злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

На обґрунтування суд зазначив, що в матеріалах, які стали підставою для
порушення кримінальної справи, є достатні приводи та підстави для порушення
кримінальної справи, оскільки на цей час існує два акти прийому-передачі не
житлового будинку - від 27 листопада 2006 року та від 1 березня 2005 року, при
чому підписи від імені посадових осіб у другому з названих актів не визнані самими
цими особами та викликають сумніви у дійсності.

Відтак, підсумував суд першої інстанції, у справі необхідно виконати значну
кількість слідчих та експертних дій для забезпечення всебічного, повного,
об'єктивного дослідження всіх обставин та прийняття справедливого рішення.

Не погодившись зі вказаним рішенням, представник заявниці
подав апеляцію, в якій ретельно аналізує представлені докази, дає цим доказам
правову оцінку, вважає, що підписи керівників організацій, які здійснювали саму
процедуру приймання - передачі приміщення 1 березня 2005 року, сумнівів не
викликають, а тому приходить до висновку, що решта сумнівних підписів істотного
значення не мають і визнає згаданий акт дійсним.

Крім того, адвокат зазначає, що в матеріалах дослідної
перевірки відсутні будь-які докази того, що спірний акт підписано саме
службовими особами, отже відсутня обов'язкова складова частина кваліфікації
саме за ст. 366 КК України.

В оскаржуваній постанові прокурора, акцентує увагу апелянт, не описані
також і підстави для порушення справи, внаслідок чого суду належало цю
постанову скасувати та відмовити в порушенні кримінальної справи за викладеними
фактами.

Заслухавши доповідь судді та міркування прокурора проти задоволення
апеляції, перевіривши та обговоривши доводи сторін в сукупності з
представленими у матеріалах провадження у скарзі та дослідчої перевірки
доказами, судова колегія визнає наступне.

Всупереч міркуванням апелянта, суд першої інстанції з достатньою повнотою,
всебічно та об'єктивно дослідив доводи, покладені в основу первинної скарги,
проаналізував їх в світлі представлених в матеріалах дослідчої перевірки та
провадження у скарзі доказів, повно та правильно виклав у постанові,
переконливо вмотивував свої рішення про відхилення апеляції.

Та обставина, що в оскарженій постанові прокурора дійсно відсутні прямі
вказівки на докази, які є підставою для скасування постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи та про її порушення, всупереч посиланням
апелянта, істотного значення у цьому конкретному випадку не має, оскільки в
своїй постанові прокурор посилається на докази, які описані в скасованій ним
постанові про відмову в порушенні кримінальної справи та дає цим доказам
належну оцінку.

Насправді, з матеріалів, які стали підставою для
порушення кримінальної справи дійсно видно, що на цей час існує два акти
прийому-передачі не житлового будинку - від 27 листопада 2006 року та від 1
березня 2005 року, при чому підписи від імені посадових осіб у другому з
названих актів не визнані самими цими особами та викликають сумніви у
дійсності.

Така ситуація, оскільки вказані акти породжують значні правові наслідки, в
тому числі і в частинах сплати комунальних платежів, орендної плати, тощо,
тобто в частині можливого спричинення державі або організації, підприємству,
установі, матеріальної шкоди, як правильно визнали прокурор та суд першої
інстанції, підлягає ретельній перевірці.

Така перевірка потребує проведення значної кількості оперативно-розшукових,
слідчих та експертних дій і досліджень, тобто може бути проведена лише в рамках
досудового слідства, коли належним чином будуть захищені інтереси зацікавлених
осіб, як учасників процесу.

Відтак, судова колегія апеляцію залишає без задоволення, а оскаржену
постанову суду першої інстанції, як законну та обґрунтовану, - без змін.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляцію адвоката ОСОБА_2. в інтересах ОСОБА_1. на
постанову Печерського районного суду міста Києва від 21 травня 2007 року, якою
ОСОБА_1. відмовлено в задоволенні скарги на постанову прокурора відділу
прокуратури міста Києва від 15 травня 2007 року про скасування постанови про
відмову в порушенні кримінальної справи та порушення кримінальної справи за
фактом підроблення невстановленими особами офіційного документу за ознаками
злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України залишити без задоволення, а
вказану постанову суду першої інаганції - без змін.