Справа № 1-128/11
В И Р О К

іменем України

28.01.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Лисенка Владислава Вікторовича

при секретарі: Ярмольській І.В.

за участі прокурора: Балійчука Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, шо має середню освіту, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно договору про надання послуг № 1463 від 20.05.2009 року, перебуваючи на посаді торгового представника фізичної особи підприємця «Бережной Євгеній Володимирович» ЄДРПОУ НОМЕР_1, розташованого за адресою: вулиця Машинобудівників, 1-а смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області, при цьому являючись матеріально-відповідальною особою, яка у відповідності до пункту 2.2. «Посадової інструкції торгового представника» на ряду з іншими обовязками, зобовязана забезпечувати своєчасне повернення грошових коштів компанії за реалізований ФОП «ОСОБА_2В.» в торгові точки товар, маючи прямий умисел спрямований на власне незаконне збагачення, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел 17.09.2010 року отримав на торгівельній точці ФОП «ОСОБА_3А.» розташованій за адресою м. Вишневе, вул. Київська 6 на підставі накладної ПКВ -992176 від 24.08.2010 року, за раніше поставлені ФОП «ОСОБА_4В.» продукти харчування грошові кошти в розмірі 2281 гривня 88 копійок і на підставі накладної ПКИ-004770 від 02.09.2010 року, за раніше поставлені ФОП «ОСОБА_4В.» продукти харчування грошові кошти в розмірі 3189 гривень 40 копійок, загалом отримавши грошові кошти в розмірі 5471 гривня 28 копійок, які всупереч вимогам посадової інструкції до каси ФОП «ОСОБА_4В.» не вніс, а привласнив їх і розпорядився привласненими грошовими коштами на власний розсуд чим заподіяв фізичній особі-підприємцю «ОСОБА_4В.» матеріального збитку на суму 5471 гривня 28 копійок.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, визнав повністю та суду пояснив, що на підставі його заяви від 20.05.2009 року його було прийнято на роботу в ФОП «ОСОБА_4В.» на посаду торгового представника та укладено з ним договір про надання послуг № 1463 від 20.05.2009 року. При прийомі на роботу йому була надана для ознайомлення Посадова інструкція торгового представника, з якою він ознайомився в повному обсязі і знав свої права та обовязки. Окрім цього, з ним був підписаний договір про повну матеріальну відповідальність і нерозголошення комерційної таємниці. ФОП «Бережний» займається послугами по постачанню продуктів харчування і алкогольних та безалкогольних напоїв в торгові точки по місту Києву і Київській області. Центральний офіс та складські приміщення підприємства, а також бухгалтерія перебувають за адресою: смт. Чабани, вул. Машинобудівників, 1-А.

До його службових обовязків входило: обїзд магазинів і інших торговельних точок та прийняття від замовників замовлень на постачання товару. Він обслуговував магазини по всім районам міста Київ і Київської області. Зазвичай він приїжджав до замовників надавав їм буклет з пропозиціями і отримував від них замовлення на певну кількість певного товару, після цього передавав дане замовлення на підприємство. В цьому полягала його основна робота. До постачання товару він не мав жодного відношення, товар не отримував, не перевозив і не передавав замовникам та його постачанням займались інші співробітники. Окрім вищезазначеного, в його обовязки входило отримання від замовників готівкової оплати за поставлений раніше товар. Дану оплату він приймав від замовників по мірі наявності у них грошових коштів. Тобто в разі, коли замовник виявляв бажання розрахуватись за вже поставлений йому товар, він приймав від нього грошові кошти. Отримання коштів відбувалось наступним чином: замовник предявляв товарно-транспортну накладну на товар, в якій була вказана вартість товару і надавав йому готівкою кошти, а він, в свою чергу, ставив в журналах чи блокнотах обліку, які вели підприємці свій підпис про отримання грошей. У випадку з ФОП «Капшук O.A.» він розписувався в журналі обліку, який вело дане підприємство. Після отримання грошових коштів він їх відвозив на підприємство, де здавав у касу підприємства особисто касиру. При здачі грошових коштів касиру він заповнював бланк, де вказував, на підставі якої накладної у кого, коли та скільки грошових коштів отримав.

Напротязі роботи до вересня 2010 року він сумлінно виконував свої службові обовязки, приймав від замовників замовлення і грошові кошти, які в повному обсязі здавав у касу підприємства. Жодних нарікань з приводу його роботи зі сторони керівництва не було. Однак, на початку вересня 2010 року у нього виникли особисті фінансові проблеми, які полягали в тому, що він не розрахував свій бюджет і витратив всі свої кошти на власні потреби, в звязку з цим не мав коштів на харчування і одяг та інші особисті потреби. В звязку з цим 17.09.2010 року він отримав на торгівельній точці ФОП «Капшук O.A.», розташованій за адресою: м. Вишневе, вул. Київська, 6 на підставі накладної ПКВ-992176 від 24.08.2010 року, за раніше поставлені ФОП «ОСОБА_4В.» продукти харчування грошові кошти в розмірі 2281 гривня 88 копійок і на підставі накладної ПКИ-004770 від 02.09.2010 року, за раніше поставлені ФОП «ОСОБА_4В.» продукти харчування грошові кошти в розмірі 3189 гривень 40 копійок, загалом отримавши грошові кошти в розмірі 5471 гривня 28 копійок, які всупереч вимогам посадової інструкції до каси ФОП «ОСОБА_4В.» не вніс, а забрав їх собі, фактично привласнивши і витратив на власні потреби, а саме: на харчування одяг і оплату комунальних послуг.

Надалі керівництву підприємства стало відомо про те, що він вчинив розтрату і його звільнили з роботи.

У вчиненому розкаявся. Просив суворо не карати та не позбавляти волі.

Крім повного визнання вини підсудним, його вину у вчиненні злочину, передбаченого ч 1 ст. 191 КК України, повністю підтверджують докази, які є в матеріалах справи і які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

· заява ФОП „ОСОБА_4В., в якій представник ФОП „ОСОБА_4В. просить прийняти міри до ОСОБА_1, який вчинив розтрату (а.с. 4-5);

· зявлення із зізнанням ОСОБА_1 (а.с. 10);

· акт вибіркової інвентаризації, згідно якої на момент проведення інвентаризації недостача складає 5471,28 грн. (а.с. 30).

Суд визнає, що підсудний ОСОБА_1 давав правдиві покази суду, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в ході судового слідства.

Тому, оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина підсудного ОСОБА_1 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі та перебувало в її віданні.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає зявлення із зізнанням та щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд, крім обставин, що помякшують його покарання, враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину і особу підсудного ОСОБА_1, який вчинив злочин середньої тяжкості, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, тому з урахуванням обставин справи і даних про особу підсудного, суд приходить до переконання про необхідність призначити підсудному покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті 191 ч. 1 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив злочин, являючись матеріально-відповідальною особою, своїми злочинними діями завдав матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов′язків.

Враховуючи особу підсудного ОСОБА_1, його відношення до вчиненого злочину, суд вважає за можливе виправлення підсудного без реального відбування покарання і на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, покладаючи на нього частину обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд залишає без розгляду цивільний позов представника ФОП ОСОБА_4, в звязку з неявкою представника цивільного позивача в судове засідання.

Судові витрати по справі відсутні. Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 81 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч 1 ст. 191 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2-х (двох) років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов′язків строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування основного покарання, у вигляді обмеження волі, з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту проголошення вироку.

Зобов'язати засудженого ОСОБА_1 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Цивільний позов представника цивільного позивача залишити без розгляду.

Речові докази: акт вибіркової інвентаризації, звіт про дебіторську заборгованість, торговий патент, товарно-транспортні накладні ПКИ-004770 від 2.09.2010 року і ПКВ-992176 від 24.08.2010 року, договір про надання послуг, договір про повну матеріальну відповідальність № 146 від 20.05.2009 року, посадову інструкцію торгового представника, заяву про прийняття на роботу від імені ОСОБА_1, завірені копії сторінок книги реєстрації видачі грошових коштів, що знаходиться в матеріалах справи, - залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом 15 діб з дня його проголошення прокурором, представником цивільного позивача, а засудженим в той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ: В.В. Лисенко