Справа № 495/1695/15-к

ВИРОК
02.04.2015 м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі : головуючої одноособово судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Білгород-Дністровський обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шабо, Білгород- Дністровського району Одеської області, громадянина України, українця, з неповною середньою
освітою, неодруженого, не працює, зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.185 КК
України,
ВСТАНОВИВ:
31.01.2015, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля житлового будинку АДРЕСА_2 , навмисно з мотивів особистої неприязні наніс удари правою рукою в область голови та ногами в область тулуба ОСОБА_5 .
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 18 від 05.02.2015р., у ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани в області лівої надбрівної дуги, садно слизової оболонки нижньої губи, які згідно з п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Крім цього, 31.01.2015року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , одразу після того, як наніс удари ОСОБА_5 таємно викрав чуже майно, а саме мобільний телефон S5250 PWJ pearl white Samsung разом з sim-картою «Київстар» та картою пам`яті об`ємом 2 Гб, вартістю 1560 гривень, який належить ОСОБА_5 , чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на вищевказану суму.
З викраденим мобільним телефоном ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні винним визнав себе у повному обсязі та цілком підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, пояснив суду, що 31.01.2015 року, знаходячись в АДРЕСА_2 , у стані алкогольного сп`яніння, наніс удари рукою в область голови та ногами в область тулуба ОСОБА_5 та відштовхнувши батька потерпілого, викрав мобільний телефон. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення та розглянути справу відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість.
Обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом , дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляються права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та за ч.1 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.
При цьому суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, тяжкість скоєного, посередню характеристику, що скоїв кримінальні правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, його щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, думку потерпілого, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо без позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України.
Суд вважає обгрунтованим уточнений цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 на 1000 грн. матеріальної шкоди, який визнаний ОСОБА_4 та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст.125 ч.2, 185ч.1 КК України, і на підставі санкції даних статей призначити покарання :
· за ст. 125 ч.2 КК України, у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
· за ст. 185 ч.1 КК України, у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно ч.1 ст.70 КК України суд призначає покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого виду покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 у вигляді 1 року позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1000 грн. матеріальної шкоди.
Характеризуючі матеріали відносно засудженого ОСОБА_4 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом № 495/1695/15-к.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.
Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Суддя :