АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/1770/14 ОСОБА_1
Категорія: : про застосування запобіжного Доповідач : ОСОБА_2
заходу (ст.194 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2014 року м. Харків
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
при секретарі - ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Московського району м.Харкова ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 15 грудня 2014 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 15 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборонено підозрюваному залишати житло за адресою : АДРЕСА_1 , в нічний час з 20.00 год. до 08.00 год. на строк 2 місяці з моменту її постановлення, але не більше строку досудового розслідування .
На підозрюваного слідчим суддею покладені обов*язки у вигляді :
- заборони відвідувати місця значного скупчення людей, а саме ресторанів, барів, кафе, розважальних центрів;
- заборони залишати м.Харків без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- заборони спілкуватись з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню без присутності слідчого чи прокурора ;
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора чи суду .
Вислухавши доповідь судді, пояснення прокурора в обґрунтування доводів апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника , які заперечували проти її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав:
13 грудня 2014 року за підозрою у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, у відповідності до ст.208 КПК України, затримано ОСОБА_7 (а.с.17), якому в той же день, в порядку ст.ст.276-278 КПК України слідчим здійснено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (а.с.16).
В клопотанні про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором, слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а також неможливість застосування до підозрюваного більш м*яких запобіжних заходів (а.с.1-2).
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Згідно з ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов*язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального правопорушення докази обставини, які свідчать про :
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м*яких запобіжних заходів для запобіганню ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід домашній арешт в певний період доби, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та недоведеність прокурором ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Проте, висновок слідчого судді в частині недоведеності ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України колегія суддів вважає необґрунтованим.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 умисного тяжкого корисливого злочину проти власності, із застосуванням насильства до потерпілого, вчиненого у групі з іншою особою, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку. Враховуючи докази та обставини, на які посилається слідчий, тяжкість можливого покарання, а саме санкція ч.2 ст.186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років; дані про особу ОСОБА_7 , який офіційно не працює, не одружений та утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв*язків; за матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності; апеляційний суд вважає доведеними існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Разом з тим, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов*язково має бути розглянута можливість застосування інших(альтернативних) запобіжних заходів.
Згідно з ч.4 ст.195 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе обставини, які б свідчили про недостатність застосування більш м*яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м*який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов*язки, передбачені ч.5 ст.195 КПК України.
В апеляційній скарзі та в судовому засіданні апеляційного суду прокурор не навів переконливих доказів щодо неможливості застосування до ОСОБА_7 більш м*якого запобіжного заходу та не обгрунтував обставин, які б свідчили про недостатність для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного відповідних обов*язків, як це вчинив суд першої інстанції.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_7 в силу ст.89 КК України не судимий, зареєстрований та постійно проживає в м.Харкові - за місцем здійснення досудового розслідування кримінального провадження. Зі слів прокурора, будь-яких даних щодо негативної характеристики підозрюваного органом досудового розслідування не встановлено. ОСОБА_7 є сиротою, мешкає один у квартирі, яка є його власністю, неофіційно працює вантажником.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосував до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, поклавши на ОСОБА_7 обов*язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.
Колегія суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 15 грудня 2014 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :