кримінальна справа №1-103/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2008
року Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої - Запорощук А.В.

при
секретарі - Гусятинській Л.О.

за участю
прокурора - Савіцького Я.В.

та адвоката
- ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Ульяновка кримінальну справу про обвинувачення
неповнолітнього ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель
с. Вільхове Ульяновського району, українець, громадянин
України, освіта не повна середня, не працюючий, не одружений, учень
Ульяновского ПТУ №11,не судимий,-

в скоєнні
злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК
України

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2
своїми навмисними протиправними діями
спричинив середньої важкості тілесне
ушкодження ОСОБА_3.

Злочин скоїв при слідуючих обставинах:

17 квітня 2008 року біля 19 години ОСОБА_2 знаходячись на галявині ,щ о знаходиться в с. Вільхове Ульяновського
району по вул. Леніна на грунті
неприязних відносин , які виникли в наслідок
постійних конфліктів між його сім”єю та ОСОБА_3 , діючи умисно маючи намір на спричинення тілесних
ушкоджень, кинув потерпілого ОСОБА_3 на землю та наніс два удари правою ногою в праву ногу
ОСОБА_3 ,внаслідок чого в останнього
виникли тілесні ушкодження в вигляді
закритого перелому середньої третини
правої великої берцової
кістки,які відносяться до середньої
тяжкості тілесних ушкоджень , які не є небезпечними для життя , але такі , що спричинили тривалий розлад здоров”я.

Допитаний
по справі в якості підсуднього
неповнолітній ОСОБА_2 свою вину у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.
122 КК України визнав частково та пояснив, що його сім”я проживає по сусідстві зі ОСОБА_3 .
Оскільки кури ОСОБА_3 ходять до нього на
подвір”я , він вирішив по межі змайструвати з гілок забор. Коли це побачив
ОСОБА_3 , то він почав виривати з землі
гілки , тоді між ними винила суперечка, внаслідок якої ОСОБА_3 кинув в нього камінцем та випадково
попав в батька. Потім вони розійшлись . А пізніше він поїхав на
долину на велосипеді грати у футбол. По дорозі він зустрів ОСОБА_3 і почав
тікати , при цьому залишивши велосипед ,
але потім повернувся і підчепивши
ОСОБА_3, від чого той впав наніс йому правою ногою декілька ударів по правій нозі , а потім залишивши
його пішов з долини.

Потерпілий
ОСОБА_3 пояснив , що він дійсно конфліктує з сім”єю обвинуваченого і між ними
дійсно часто виникають конфлікти. В день скоєння ОСОБА_2 злочину він вирішив
ввечері піти до ОСОБА_4 , щоб той допоміг вивезти пам”ятник на могилу.
Проходячи в долині він зустрів ОСОБА_2, який кинув його на землю та потім двічі ногою вдарив його по нозі. Сам же
пішов геть ,залишивши його в долині. Оскільки звестися він не міг , то він
почав кричати та кликати на допомогу.
Тоді він побачив ОСОБА_5, який навчається в першому класі та сказав йому , щоб
той покликав батька . Через деякий час приїхав ОСОБА_6 та відвіз його додому ,
а оскільки біль не вщухав, то він
звернувся наступного дня за допомогою в лікарню.

Допитаний
по справі в якості свідка ОСОБА_7 пояснив суду що він являється батьком підсуднього і між ними дійсно в день скоєння
злочину виник конфлікт. Однак , що відбувалось ввечері і коли його син наніс
ушкодження ОСОБА_3 йому не відомо.

Допитана в
судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 пояснила , що вона являється
матір”ю підсуднього та їх сім”я тривалий
час перебуває в неприязних стосунках зі
ОСОБА_3 , який постійно провокує конфлікти , ображаючи їх та провокує бійки. В
день скоєння злочину між ними дійсно
виник конфлік , пов”язаний з тим , що ОСОБА_3 ламав забор , що будував її син.
Однак , що сталось між її сином та ОСОБА_3 ввечері їй не відомо.

Крім
зазначеного, вина ОСОБА_2
підтверджується слідуючими матеріалами справи:

-
письмовими свідченнями ОСОБА_6
, який пояснив , в день скоєння злочину він був вдома коли до нього
прибіг його син та повідомив , що в долині лежить ОСОБА_3 з поламаною ногою .
Тоді він взяв машину та відвіз з долини ОСОБА_3 додому. а.с.25,25об

-письмовими свідченнями
неповнолітнього ОСОБА_9, який
пояснив що він в момент скєння злочину
знаходився біля річки в с. Вільхове і бачив як ОСОБА_2 кинув ОСОБА_3 на наніс
йому ногою удари по нозі після чого сам пішов у невідомому напрямку а той
залишився в долині. а.с.26.26об.

Протоколом огляду місця події від 18.04.2008 року з фототаблицею, де огляднуто місце скоєння злочину та
заначено , що будь-які тверді предмети на даній місцевості відсутні та покриття
трав”яне а.с.4-6

Протоколом
відтворення обстановки та обставин події
від 23 травня 2008 року , де ОСОБА_2 на
місцевості відобразив обстановку та
обставини події що сталися. (а.с.48-50)

Висновком
судово-медичного експерта №125 від 26 травня 2008 року у відповідності до якого
у ОСОБА_3 внаслідок скоєного злочину
виникли пошкодження в вигляді закритого
перелому середньої третини правої
великої берцової кістки та відносяться до середньої важкості тілесних
ушкоджень. а.с.55-56

Оцінюючи в
сукупності зібрані по справі докази , суд вважає вину
ОСОБА_2 в скоєному доведеною . Суд вважає , що його дії на
досудовому слідстві вірно кваліфіковані вірно ,як умисне
нанесення середньої важкості тілесних ушкоджень , які не є небезпечними для
життя , але такі , що спричинили тривалий розлад здоров”я.

Обираючи неповнолітньому підсудньому ОСОБА_2
міру покарання суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного
злочину , характеризуючі дані на
підсуднього , який за місцем проживання
та навчання характеризується негативно
та враховує поведінку потерпілого ОСОБА_3 . Суд враховує також житлово-побутові
умови проживання та виховання
підсуднього.

До
обставини, які пом'якшують відповідальність
підсуднього суд відносить
скоєння злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують
відповідальність підсуднього
ОСОБА_2 суд не вбачає.

Суд вважає
, що клопотання захисника та його підзахистного ОСОБА_2 щодо звільнення його від відповідальності у зв”язку з
передачею на поруки задоволенню не
підлягає ,оскільки він не покаявся в скоєному та не визнав своєї вини.

Суд
вважає, що виправлення та перевиховання підсуднього можливе із застосуванням відносно нього
покарання у вигляді позбавлення волі
з подальшим звільненням від
відбуття покарання на підставі ст. 104 КК України зі встановленням іспитового
строку. Суд не вважає за потрібне призначати
ОСОБА_2 громадського вихователя .

Цивільний позов підлягає задоволенню частково . При задоволенні позову
частково в частині стягнення матеріальних
збитків суд враховує докази надані
цивільним позивачем -чеки які
частково підтверджують матеріальні
витрати визначені ним в позові. При
частковому задоволенні позову в частині моральної шкоди суд враховує моральні страждання , що поніс
потерпілий а також судом врахована віктимна поведінка самого потерпілого.

Керуючись
ст.ст.323,324 КПК України,суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні
злочину , передбаченого ч.1 ст. 122 КК України
і призначити йому покарання у вигляді 1(одного) року позбавлення волі .

На підставі ст. 104
КК України звільнити його від подальшого відбуття покарання встановивши йому
іспитовий строк терміном 1 (один) рік не
призначаючи йому громадського вихователя.

На підставі ст. 76 КК України встановити
підсудньому слідуючі обмеження та зобов»язання:

-заборонити йому виїзд за межі України на постійне місце
проживання протягом іспитового строку.

-зобов”язати його з”являтися на виклики до органу , що
відає виконанням покарань

-зобов”язати його повідомляти
про зміну місця проживання орган , що відає виконанням покарань.

До
вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу підсудньому залишити ту ж саму -підписку про
невиїзд.

Цивільний
позов задовольнити частково. Стягнути субсидіарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_7 таОСОБА_8 259,8 грн.
матеріальної та 850 грн. моральної шкоди.

Вирок
суду може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15
діб з часу його
проголошення.

Суддя :