11-сс/775/210/2015(м)
263/6053/15-к

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду

Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

представника заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні 22 червня 2015 року в місті Маріуполі апеляційну скаргу директора ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СКФ» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 4 червня 2015 року

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до матеріалів судового провадження старший слідчий СВ «ОВС ОГ та ЗО» СУ ГУМВС України в Донецькій області звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя з клопотанням, погодженим з прокурором, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000304 від 17 квітня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 258-5 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування, з листопада 2014 року по теперішній час ОСОБА_8 , який є директором і засновником ТОВ «Триест-Дон» (), зареєстрованого у місті Донецьку, територія якого тимчасово окупована злочинною організацією, так званою «Донецька народна республіка», за попередньою змовою з ОСОБА_9 та іншими особами, використовуючи зазначене підприємство, яке не пройшло перереєстрацію в Україні та інші підконтрольні їм юридичні особи, організував в місті Донецьку незаконну торгівлю паливно-мастильними матеріалами. В результаті злочинної діяльності в лютому 2015 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші особи отримали прибуток у сумі понад 700000 гривень, з яких 140000 гривень (20%) готівкою передали представникам «ДНР» у вигляді сплати податків, тобто здійснили фінансування тероризму.

З метою прикриття вказаної незаконної діяльності ОСОБА_8 разом з іншими особами використовував підконтрольні підприємства ТОВ «Триест-Дон» () - директор ОСОБА_8 , ТОВ «ТД Атлантис» () - директор ОСОБА_10 , ТОВ «Мальдівари» () та ТОВ «Омега-Сервис» (), директором яких є дружина ОСОБА_8 - ОСОБА_11 . Вказані підприємства використовувались для придбання, оприходування та реалізації продукції по фіктивним документам на території так званої «Донецької народної республіки», при цьому, не сплачуючи податки державі Україна.

Одним із головних постачальників паливно-мастильних матеріалів для ТОВ «Омега-Сервис» () виступало ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СКФ» (). Зазначене підтверджується додатком №5 до декларації з податку на додану вартість ТОВ «Омега-Сервис» () за грудень 2014 року та січень-лютий 2015 року, аналізом яких встановлено, що ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СКФ» () поставило на адресу ТОВ «Омега-Сервис» () товарно-матеріальні цінності на загальну суму 930 309 гривень 30 копійок, з урахуванням ПДВ.

Для ведення своєї незаконної діяльності, спрямованої на фінансування тероризму, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СКФ» () використовує банківські рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкриті у ПАТ «Альфа-банк» у місті Києві, МФО 300346.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 4 червня 2015 року вищевказане клопотання слідчого задоволено частково та накладено арешт на грошові кошти ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СКФ», які знаходяться в безготівковому вигляді на рахунках, відкритих у ПАТ «Альфа-банк» в місті Києві, МФО 300346.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя суду першої інстанції виходив з того, що санкцією частини 2 статті 258-5 КК України передбачено покарання у виді конфіскації майна, а також з метою запобігання приховування викрадених бюджетних грошових коштів.

Не погоджуючись з судовим рішенням, директор ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СКФ» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та зняти арешт з арештованих коштів.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує, що арештоване майно не відповідає вимогам, зазначеним в частині 2 статті 167 КПК України. Також зазначає, що відсутня правова підстава для арешту майна, оскільки суб`єктом злочину за частиною 2 статті 258-5 КК України є фізична особа, а санкція цієї статті передбачає конфіскацію майна у обвинуваченого, спеціальна конфіскація не передбачена. Будь-які докази, які вказували б на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 258-5 КК України, відсутні.

Крім того, звертає увагу, що їх підприємство не зобов`язане контролювати, як і яким чином клієнти підприємства використовують придбане пальне в своїй господарській діяльності.

Вважає, що арешт майна не є розумним, необхідним та спів розмірним обмеженням права власності ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СКФ» до завдання кримінального провадження, оскільки арешт майна фактично призводить до блокування роботи їхнього підприємства.

Заслухавши доповідача, пояснення представника заявника про підтримку апеляційних вимог, міркування прокурора про законність судового рішення і безпідставність апеляційних вимог заявника, перевіривши матеріали судового провадження та, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СКФ» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку.

Як вбачається з матеріалів доданих слідчим до клопотання і, наданих до слідчого судді та апеляційній інстанції, в них відсутні дані, які достовірно свідчили б про відкриття кримінального провадження та направлення підозри особі або особам ТОВ «Торговий Дім «СКФ», які вчинили кримінальне правопорушення за будь-якою нормою кримінального закону, що вимагало б і надавало підстави для прийняття заходу забезпечення у вигляді арешту майна на випадок у наступному застосувати конфіскацію майна або стягнути грошові кошти для задоволення цивільного позову.

Не заперечувала цих обставин і сторона обвинувачення, підтвердивши відсутність відкритого кримінального провадження, яке стосувалося б ТОВ «Торговий Дім «СКФ».

Крім того, слідчий суддя суду першої інстанції, розглядаючи клопотання слідчого і приймаючи рішення про арешт майна, послався на наявність в санкції частини 2 статті 258-5 КК України додаткового покарання у виді конфіскації майна, проте, не врахував, що кримінальне провадження відкрите за частиною 2 статті 258-5 КК України відносно посадових осіб іншого підприємства.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя в ухвалі також зазначив про мету запобігання приховування викрадених бюджетних грошових коштів, але залишив поза своєї уваги, що мова про викрадання бюджетних коштів не йде, а грошові кошти, зазначені у клопотанні слідчого були предметом розрахунку між приватними товариствами.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею суду першої інстанції клопотання слідчого розглянуто без дотримання положень кримінального процесуального закону, що призвело до прийняття незаконного рішення, яке не має права на існування як судового процесуального документа.

При цьому, колегія суддів вважає апеляційні вимоги ТОВ «Торговий Дім «СКФ» законними, обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу.

Керуючись статтями 404,405,407, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу директора ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СКФ» задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 4 червня 2015року, якою накладено арешт на грошові кошти ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «СКФ» () на суму 480 397 гривень 90 копійок, які знаходяться в безготівковому вигляді на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкритих у ПАТ «Альфа-банк» у місті Києві МФО 300346, за винятком грошових коштів, з яких нараховується заробітна плата працівникам та здійснюється відрахування до бюджетів скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна ТОВ «Торговий ДІМ «СКФ» відмовити.

Ухвала апеляційної інстанції є остаточною, оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3