Ухвала

іменем україни

23 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2. та ОСОБА_3.,
за участю прокурора засуджених ОСОБА_4., ОСОБА_5 та ОСОБА_6,

розглянула в судовому засіданні кримінальну справу за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_5, його захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 на вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Хмельницької області від 1 жовтня 2014 року,

Вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2014 року

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин України, раніше судимий:

- вироком Хмельницького міського суду від 1 липня 1996 року за частиною 1 статті 182, частиною 1 статті 194, статтями 176-5, 189-2 КК україни 1960 року на 1 рік 23 дні позбавлення волі;

- вироком Хмельницького районного суду від 30 листопада 1999 року за частиною 2 статті 82, частиною 2 статті 140 КК України 1960 року на 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна. Постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 13 листопада 2002 року умовно-достроково звільнений на 1 рік 11 місяців 10 днів;

- вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2005 року за частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України на 4 роки позбавлення волі. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 31 грудня 2007 року умовно-достроково звільнений на 1 рік 2 місяці 21 день. Покарання відбуте,

засуджений за частиною 3 статті 185 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі статті 71 КК України (пункт 13 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень КК України) шляхом приєднання до покарання невідбутої частини покарання за вироком Хмельницького районного суду від 30 листопада 1999 року ОСОБА_5 за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянин України, раніше судимий:

- вироком Хмельницького міського суду від 17 травня 2001 року за частиною 2 статті 222 КК України 1960 року на 1 рік позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік зі сплатою штрафу у розмірі 170 грн;

- вироком Хмельницького міського суду від 3 червня 2002 року за частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 309 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- вироком Хмельницького міськрайонного суду від 11 грудня 2006 року за частиною 2 статті 309 КК України на 2 роки позбавлення волі. 17 листопада 2008 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

засуджений за частиною 3 статті 185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

По епізодам таємного викрадення майна, належного СТОВ «ім. Мічуріна», ФГ «Зірниця», СК «Україна», СК «Бужок», ФГ «Темп», СТОВ «Агрофірма Кудинка», ФГ «Хлібороб», ПП «Куманівське», ПП «Андрощук» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виправдані за недоведеністю їх участі у їх вчиненні.

Згідно з вироком, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнані винуватими та засуджені за наступних обставин.

Так, 13 листопада 2002 року о 21 годині ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_8 з метою заволодіння чужим майном, проникли через віконний отвір у приміщення молоко-товарної ферми №6, що розташована у с. Нетребівка Томашпільського району Вінницької області, звідки викрали двох бичків чорнорябої породи вагою по 250 кг, вартістю 750 грн кожен, чим заподіяли СТОВ «Колос» матеріальної шкоди на загальну суму 1500 грн.

Крім того, 11 липня 2010 року о 21 годині ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_5 з корисливих мотивів, з метою скоєння крадіжки чужого майна на транспортному засобі марки «ИЖ-2715», д.н.з. НОМЕР_1, яким на підставі генерального доручення керував ОСОБА_5 приїхали до АДРЕСА_1. З метою викрадення коней у ТОВ НВА «Хлібороб», ОСОБА_6 направився до приміщення ферми, а ОСОБА_5, з'їхавши на грунтову дорогу, залишився чекати його в автомобілі. В свою чергу, ОСОБА_6, перебуваючи біля ферми, шляхом підняття запірного гака дверей проник в середину приміщення, звідки вивів за територію огородження, яку перед цим пошкодив, перепилявши металеві труби, одну кобилу та три коня, загальною вагою 1660 кг, вартістю 13280 грн, чим заподіяли ТОВ «Хмельницьклегпром» шкоди на вказану суму. Після цього, повернувшись до транспортного засобу, в якому перебував ОСОБА_5, взяв заготовлене ним заздалегідь сідло та вказав ОСОБА_5, щоб той зачекав його у с. Розсохи. Перегнавши даних коней до АДРЕСА_2, зустрівся із ОСОБА_5, який вказав йому на свого знайомого ОСОБА_9 у с. Дяківці Літинського району Вінницької області, якому в подальшому вдвох намагалися збути викрадені коні. Отримавши відмову у купівлі коней без належних документів, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6, залишивши коней та рухаючись в напрямку м. Хмельницького були затримані працівниками міліції на території смт Летичева Хмельницької області.

Також, в період часу з 22 години 4 серпня 2012 року по 2 годину 30 хвилин 5 серпня 2012 року ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 повторно з метою заволодіння чужим майном на орендованому ОСОБА_6 автомобілі марки «УАЗ 452 МПР», д.н.з НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_5 приїхали на вул. Орджонікідзе в м. Старокостянтинова Хмельницької області, де ОСОБА_6, взявши з собою сумку із різного роду інструментами, прослідував до території СГК «Поділля», де шляхом зламу навісного замка, проник в середину приміщення свиноферми №6, звідки умисно таємно викрав шестеро свиней породи «Біла Українська», загальною вагою 710 кг по ціні 20 грн 70 коп за 1 кг живої ваги на загальну суму 14697 грн, що належать СГК «Поділля». Привівши вказаних свиней у сад, дав вказівку ОСОБА_5, який його чекав на вул. Орджонікідзе, заїхати до саду, де вони спільно завантажили даних свиней у вантажний відсік транспортного засобу, після чого були затримані головою СГК «Поділля» ОСОБА_10

Крім того, органами досудового слідства ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачувалися у вчиненні за попередньою змовою і інших тотожних злочинів в період часу з 2008 по 2010 роки на території Хмельницької та Вінницької областей.

Зокрема, в ніч на 23 листопада 2008 року ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6, повторно, із корисливих мотивів, з метою скоєння крадіжки чужого майна приїхали не встановленим слідством автомобілем під керуванням ОСОБА_5 в с. Манівці Красилівського району, де із свинарника СТОВ «ім. Мічуріна» шляхом пошкодження металевої скоби бокових дверей таємно викрали троє свиней вагою 200 кг кожне по ціні 15 грн за 1 кг живої ваги на загальну суму 9000 грн, які ОСОБА_5 збув невстановленим особам, чим завдали матеріальної шкоди вказаному підприємству.

Крім того, в ніч на 10 січня 2009 року ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6, повторно, із корисливих мотивів, з метою скоєння крадіжки чужого майна приїхали невстановленим слідством автомобілем під керуванням ОСОБА_5 в с. Кульчини Красилівського району, де, вийнявши віконне скло, проникли в приміщення свинарника фермерського господарства «Зірниця», звідки таємно викрали дев'ятеро поросят вагою 32 кг кожне по ціні 29 грн 51 коп за 1 кг живої ваги на загальну суму 8500 грн, які ОСОБА_5 збув невстановленим особам, чим завдали матеріальної шкоди вказаному господарству.

А в ніч на 14 червня 2009 року ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6, повторно, із корисливих мотивів, з метою скоєння крадіжки чужого майна приїхати невстановленим слідством автомобілем, обладнаним причепом, під керуванням ОСОБА_5 в с. Печеськи Красилівського району, де через вікно проникли в приміщення свинарника ферми СК «Україна», пошкодивши металеву штабу на внутрішніх дверях і металеву скобу на зовнішніх дверях, через двері таємно викрали семеро свиней вагою 130 кг кожне по ціні 16 грн за 1 кг живої ваги на загальну суму 14560 грн, які ОСОБА_5 збув невстановленим особам, чим завдали матеріальної шкоди вказаному господарству.

Також, в ніч на 12 липня 2009 року ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6, повторно, із корисливих мотивів, з метою скоєння крадіжки чужого майна, на невстановленому слідством автомобілі під керуванням ОСОБА_5 приїхали в с. Подільське Летичівського району, де шляхом виставлення вікна проникли в приміщення свинарника свиноферми ФГ «Темп», звідки таємно викрали 6 належних ОСОБА_11 поросят вагою 16 кг кожне по ціні -1.67 грн. за 1 кг живої ваги, чим спричинили останньому шкоди на загальну суму 4000 грн 32 коп, які ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 збули невстановленим особам на ринку в у м. Деражня Хмельницької області.

Крім того, в ніч на 2 серпня 2009 року ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6, повторно, із корисливих мотивів, з метою скоєння крадіжки чужого майна на невстановленому слідством автомобілі під керуванням ОСОБА_5 приїхали до ферми СТОВ «Агрофірма Кудинка», що розташована на вул. Комсомольській, 20, в смт Летичів Хмельницької області, де через транспортер гноєвикидача проникли в приміщення свинарника, звідки таємно викрали чотири свині загальною вагою 480 кг по ціні 19,20 грн за 1 кг живої ваги на загальну суму 9259 грн 20 коп, які ОСОБА_5 збув невстановленим особам, чим завдали матеріальної шкоди вказаному підприємству.

23 серпня 2009 року о 22 години ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6, повторно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна на автомобілі таксі марки «ВАЗ» під керуванням невстановленого слідством водія прибули з м. Хмельницького в с. Куманів Городоцького району, де шляхом зняття бокових дверей проникли в приміщення свинарника ПП «Куманівське», звідки таємно викрали 11 поросят загальною вагою 10 кг по ціні 58 грн 83 коп за 1 кг живої ваги на загальну суму 6471 грн 41 коп, які ОСОБА_5 збув невстановленим особам, чим завдали матеріальної шкоди вказаному підприємству.

Крім того, в ніч на 18 квітня 2010 року ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6, повторно, із корисливих мотивів з метою скоєння крадіжки чужого майна, на автомобілі НОМЕР_2, яким на підставі генерального доручення керував ОСОБА_5, приїхали до ферми ФГ «Хлібороб», що в с. Ленінське Теофіпольського району Хмельницької області, де шляхом відкриття замка на вхідних дверях проникли в приміщення свинарника, яке не охоронялось, звідки таємно викрали 10 поросят вагою 15 кг кожне по ціні 50 грн за 1 кг живої ваги на загальну суму 7500 грн, які ОСОБА_5 збув невстановленим особам, чим завдали матеріальної шкоди вказаному господарству.

Також, в ніч на 24 квітня 2010 року ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6, повторно, із корисливих мотивів, з метою скоєння крадіжки чужого майна на автомобілі НОМЕР_2, яким на підставі генерального доручення керував ОСОБА_5, приїхали в с. Митинці Красилівського району, де через вікно проникли в приміщення свинарника ферми СК «Бужок», звідки через вікно викрали 12 свиней вагою 33 кг кожне по ціні 25 грн за 1 кг живої ваги на загальну суму 9900 грн, які ОСОБА_5, перебуваючи на ринку в м. Городок, збув невстановленим особам, чим завдали матеріатьної шкоди вказаному підприємству.

В ніч на 27 травня 2010 року ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6, повторно, із корисливих мотивів, з метою скоєння крадіжки чужого майна на автомобілі НОМЕР_3, яким на підставі генерального доручення керував ОСОБА_5, приїхали в с. Куманів Хмільницького району Вінницької області, де шляхом пошкодження металевої решітки на вікні та навісного замка на вхідних дверях проникли в приміщення ферми ПП «Андрощук», що розташоване по вул. Космонавтів, звідки викрали 8 свиней вагою 110 кг кожна по ціні 13 грн 80 коп за 1 кг живої ваги, чим завдали ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 12 144 грн, які ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 збули в с. Дяківці Літинського району та в м. Бар Вінницької області.

Вказане обвинувачення суд першої інстанції, з чим погодився і суд апеляційної інстанції, визнав таким, що не знайшло свого підтвердження доказами в судовому засіданні, у зв'язку з чим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виправдано за недоведеністю їх участі у скоєнні вказаних злочинів.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Хмельницької області від 1 жовтня 2014 року вирок Деражнянського районного суду від 16 квітня 2014 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 змінений.

ОСОБА_5 вважається засудженим за частиною 3 статті 185 КК України (за епізодом вчинення крадіжки бичків у СТОВ «Колос» від 13 листопада 2002 року) на 3 роки позбавлення волі. На підставі частини 4 статті 70 КК України ОСОБА_5 за сукупністю злочинів за вироком Ізяславського районного суду від 22 грудня 2005 року остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та він вважається таким, що відбув призначене покарання.

За епізодом вчинення крадіжки коней у ТОВ НВА «Хлібороб» від 4 липня 2010 року ОСОБА_5 зменшено призначене за частиною 3 статті 185 КК України покарання до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

За епізодом вчинення крадіжки свиней у СГК «Поділля» в період часу з 4 серпня 2012 року по 5 серпня 2012 року дії ОСОБА_5 перекваліфіковано на частину 2 статті 15, частину 3 статті 185 КК України та зменшено призначене покарання до 3 років позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 за сукупністю злочинів призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Відповідно до статті 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького районного суду від 30 листопада 1999 року та ОСОБА_5 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

За епізодом вчинення крадіжки свиней у СГК «Поділля» в період часу з 4 по 5 серпня 2012 року дії ОСОБА_6 перекваліфіковано на частину 2 статті 15, частину 3 статті 185 КК України та зменшено покарання до 3 років позбавлення волі.

ОСОБА_6 вважається засудженим за сукупністю злочинів на підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на 4 роки позбавлення волі.

В резолютивній частині вироку в строк відбуття покарання ОСОБА_6 зарахувано строк перебування його під вартою з 14 липня 2010 року по 24 квітня 2012 року, включно, та з 5 серпня 2012 року по 15 квітня 2014 року, включно, а ОСОБА_5 - з 14 липня 2010 року по 1 березня 2012 року, включно.

В решті вирок суду залишено без зміни.

На підставі статті 7 Закону України «Про амністію в 2014 році» від 6 травня 2014 року ОСОБА_6 звільнено з Хмельницького слідчого ізолятора, звільнивши його негайно з-під варти в залі суду.

У касаційній скарзі з доповненнями до неї засуджений ОСОБА_5 просить вказані судові рішення скасувати та за епізодами вчинення крадіжки з ТОВ НВА «Хлібороб» та СГК «Поділля» закрити справу у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину або направити на новий судовий розгляд.

Зокрема, засуджений вказує на відсутність у справі доказів на підтвердження його попередньої змови з ОСОБА_6 та причетності до вчинення злочинів, зміст доказів у вироку відображений не у відповідності до наявних в матеріалах справи та здобутих під час досудового і судового слідства, в основу вироку покладені сфабриковані докази, висновки суду побудовані на припущеннях, показання ОСОБА_6 здобуті без участі захисника та в умовах застосування до нього насильства, а відбуте та таке, що вже приєднувалося, покарання не підлягало приєднанню.

Крім того, стверджує, що судом апеляційної інстанції на вказане не звернуто уваги та не перевірено його доводів.

У касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_5 - ОСОБА_7 просить вказані судові рішення скасувати, а провадження по справі за епізодами вчинення крадіжки з ТОВ НВА «Хлібороб» та СГК «Поділля» закрити у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні злочинів.

Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що у справі відсутні докази на підтвердження безпосередньої участі його підзахисного у вчиненні злочинів із ОСОБА_6, не враховано його похилий вік та стан здоров`я, а за браком доказів по невідбутому покаранню призначення покарання за сукупністю вироків є неможливим.

У касаційній скарзі з доповненнями до неї засуджений ОСОБА_6 просить вказані судові рішення скасувати, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд, а також закрити провадження по справі щодо ОСОБА_5

На обгрунтування своїх вимог засуджений вказує на те, що ним самостійно вчинено крадіжки свиней і коней, докази під час досудового слідства здобуті із застосуванням до нього насильства та без участі захисника, як особи з вадами зору та слуху, а зміст доказів у вироку відображений не у відповідності з матеріалами справи.

Крім того, засуджений зазначає про те, що судами першої та апеляційної інстанції при призначенні покарання не враховано обставин, що пом'якшують покарання, відсутність збитків за двома епізодами злочинів, відшкодування завданих збитків та повернення майна власникам, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, тривалість перебування під вартою та стан його здоров`я.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення засуджених, які підтримали свої касаційні скарги та захисника, пояснення прокурора, котра заперечувала проти задоволення касаційних скарг та вважала постановлені у справі судові рішення законними і обгрунтованими, обговоривши доводи касаційних скарг та перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що касаційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Як убачається зі змісту доводів касаційних скарг засуджених та захисника, вони, оскаржуючи вказані судові рішення, фактично посилаються на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та однобічність та неповноту досудового і судового слідства, тоді як перевірка цих обставин до повноважень суду касаційної інстанції кримінально-процесуальним законом не віднесена, у зв'язку з чим колегія суддів виходить з фактичних обставин справи, які були встановлені судами першої та апеляційної інстанцій.

Тоді як, засудженими та захисником у касаційних скаргах подія злочину та доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні разом з ОСОБА_8 злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, правова кваліфікація злочинів, застосування до засудженого ОСОБА_6 Закону про амністію, а також правильність висновків судів про недоведеність засуджених у інших епізодах викрадення чужого майна не заперечуються та не оспорюються.

Однак, перевіркою матеріалів кримінальної справи колегія суддів встановила відсутність об'єктивних підстав, що б спростовували висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо доведеності винуватості засудженого ОСОБА_5 за оспореними епізодами та підтверджували їх та захисника доводи касаційних скарг.

Так, відповідно до первинних свідчень засудженого ОСОБА_6 з приводу обставин вчинення крадіжки коней, ним на початку вказувалося на звернення до нього ОСОБА_5 з проханням допомоги та його непричетності до інкриімнвоаних подій, тоді як після написання явки з повинною ним стверджувалося про одноосібне вчинення злочину та його звернення до ОСОБА_5 з прохання допомогти. А після вчинення злочину, слідування до місця зберігання та продажу коней проінформував у завуальованій формі ОСОБА_5 щодо незаконності отримання коней.

Про обставини вчинення крадіжки 4-5 серпня 2010 року свиней засудженим ОСОБА_6 зазначалося про те, що він повторно звернувся до ОСОБА_5 за допомогою, а також відображав обставини купівлі транспортного засобу, слідування до місця події, вчинення злочину та участь останнього під час інкримінованої події.

Тоді як, засудженим ОСОБА_5 повністю заперечувалася обізнаність та його участь у вчиненні злочинів. Проте, ним зазначався перебіг інкримінованих подій, місця, де він чекав у транспортних засобах на ОСОБА_6, а також те, що був обізнаний про негативну характеристику особи ОСОБА_6, яка і не надавала йому віри щодо походження коней та про його здогадки щодо їх походження після того як він, ОСОБА_5, на прохання ОСОБА_6 телефонував його знайомому та домовлявся про збут.

Вказані засудженими обставини засвідчувалися під час проведення, у тому числі і за участю захисників, з ним слідчих дій, які відображені у відповідних даказах, як то пояснення, протоколи допитів, відтворення обстановки та обставин події, огляду місця події, впізнання, тощо, а також під час судового слідства.

Крім того, свідками ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_10, ОСОБА_18 беззаперечно впізнавалися засуджені, як особи котрі затримувалися під час вчинення злочину, перебігу подій, що змусило повідомити володільців ферми, походження транспортного засобу, повідомляли обставини намагання їх збуту викраденого та перебіг їх зустрічей, котрий дозволяв зробити висновки про обізнаність ОСОБА_5 щодо походження тварин, залишення місця зустрічі вдвох, вказуючи на вигаданий привід - прямування за документами, після того як було затребувано від них документи на тварин.

Однак, спроба ОСОБА_5 виправдати свої дії тим, що він погодився допомогти ОСОБА_6, не знаючи про противправний характер його дій, колегією суддів не можуть визнатися як відсутність попередньої змови між ними.

Вказане слідує з конкретних обставин вчинення ними злочинів, оскільки готування до них, перебіг подій та характер їх вчинення по двом епізодам є ідентичними, останній за часом з яких вчинено в період порушеної щодо них кримінальної справи також за вчинення крадіжки тварин, а також і спосіб захисту під час досудового і судового слідств, за яким ОСОБА_6 вказує на одноосібне їх вчинення попри попередні вказівки на ОСОБА_5, як особи, на пропозицію підробити він надав згоду.

При цьому, посилання у касаційних скаргах засудженого ОСОБА_5 про порушення права на захист ОСОБА_6, застосування недозволених методів ведення слідства до останнього та засудженого ОСОБА_6 щодо непричетності ОСОБА_5 у вчиненні злочинів є неприпустимими, оскільки оскарження засудженими судових рішень може відбуватися в межах, що стосуються лише їх особистих інтересів.

Водночас, перевіркою колегією суддів матеріалів кримінальної справи такі твердження не підтвердилися, оскільки захист ОСОБА_6 здійснювався за його волевиявленням з огляду на сутінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та відсутність вад здоров`я, при яких обов'язково призначається захисник, а застосування недозволених методів ведення слідства не підтвердилося та постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за такими обставинами не оскаржувалася.

Не може погодитися колегія суддів і з доводами засужених та захисника щодо неврахування обставин, які впливають на призначення покарання, та порушення правил його призначення з огляду на наступне.

Зокрема, розмір призначеного засудженим покарання у наближеному до мінімальних меж санкцій частин статей кримінального зкону, за які їх засуджено, відповідає вимогам статті 65 КК України, оскільки призначався з урахуванням ступеня тяжкості злочинів, даних про їх особи, обтяжуючої покарання обставини - рецидив злочинів, відсутність пом'якшуючих покарання обставин, а також обставин вчинення злочинів. При тому, що до засудженого ОСОБА_6 застосовано Закон про амністію.

Водночас, сукупність обставин впливає на розмір призначеного покарання, тоді як залишення тварин під час намагання їх збути, затримання на місці події з тваринами не може вказувати на повернення майна або добровільність відшкодування збитків, а намагання досудове розслідування та суд ввести в оману не є активним сприянням розкриттю злочинів.

Крім того, виконання засудженим ОСОБА_5 покарання у виді штрафу за вироком, який неодноразово скасовувався, не вказує на його відбуття.

Тоді як, засудженому ОСОБА_5 суд апеляційної інстанції призначив покарання за правилами статей 70, 71 КК України, оскільки встановлено, що після постановлення вироку суду від 22 грудня 2005 року, покарання за який ним відбуте після умовно-дострокового звільнення, він вчинив злочини, зокрема один - 13 листопада 2002 року до постановлення вказаного вироку, а інші - 10 липня 2010 року та 4-5 серпня 2012 року - після. А також приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 30 листопада 1999 року, тобто остаточно призначено покарання за сукупністю вироків.

Сам же апеляційний розгляд проведено з дотриманням вимог закону, доводи засуджених та захисника піддавалися перевірці та оцінці, а ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам статті 377 КПК України 1960 року.

Таким чином, у колегії суддів не має сумнівів у доведеності винуватості засуджених у вчиненні ними злочинів, за які їх засуджено, відповідності доказів матеріалам кримінальної справи, їх здобуття із дотриманням процесуального порядку їх збирання, а також дотримання правил призначення покарання.

Відтак, касаційні скарги засуджених та захисника задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись статтями 394-396 КПК України 1960 року та пунктом 15 розділу 11 Перехідних положень КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Хмельницької області від 1 жовтня 2014 року щодо засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційні скарги засудженого ОСОБА_5, його захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 - без задоволення.

С у д д і:

___________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3