Справа
№1-66
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008 року, Бобринецький
районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого
судді - Бевз О.Ю.,

при секретарі -
Дубовій С.І.,

з участю
прокурора - Фесенко О.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в м. Бобринець
кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с. Кетрисанівка, Бобринецького району,
українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, на
утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого,

за
ст.164 ч. 1 КК України,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Бобринецького районного
суду Кіровоградської області №2-1111 від 29.12.2000 року з ОСОБА_1 стягнуто
аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження в розмірі ј заробітку (доходу), але не менше Ѕ неоподаткованого
мінімуму доходу громадян, починаючи з 06.12.2000 року до повноліття доньки,
тобто до 17.06.2018 року.

З 06.12.2000 року і по 24.04.2008
року, ОСОБА_1 з метою ухилення від сплати аліментів ніде не працює, навмисно на
офіційну роботу не влаштовується, в Бобринецький районний центр зайнятості з
питань працевлаштування не звертався, навмисно всупереч рішенню Бобринецького районного
суду злісно ухиляється від сплати аліментів, при цьому неодноразово
попереджався ВДВС Бобринецького районного управління юстиції про кримінальну
відповідальність за ухилення від сплати аліментів.

Крім цього з вересня 2007 р. і по
24.04.2008р. ОСОБА_1 працюючи не офіційно на різних роботах та отримуючи кошти,
всупереч рішенню Бобринецького районного суду, навмисно не сплачує ОСОБА_2, на
утримання доньки ОСОБА_3.

Таким чином, внаслідок злісного
ухилення ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 загальна сума заборгованості по виконавчому листу № 2-1111 від
29.12.200- року становить 8911,43 грн., отже підсудний ОСОБА_1 своїми
навмисними протиправними діями спричинив матеріальну шкоду на вказану суму.

Органами досудового слідства дії
підсудного ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.164 ч.1 КК України, кваліфікуючими
ознаками якого є: злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів
на утримання дітей (аліментів).

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1. свою вину у вчиненні злочину передбаченого ст. 164 ч. 1 КК
України визнав повністю та щиросердечно розкаявся у скоєному, пообіцявши
виплатити заборгованість в повному обсязі, та показав, що протягом останнього
року він проживає у селі Кетрисанівка, разом з дружиною та двома дітьми. Із
ОСОБА_2 вони розлучились та почали проживати окремо, при цьому донька ОСОБА_3
залишилась проживати зі своєю матір'ю, а він одразу переїхав жити до Російської
Федерації у м. Пермь, де йому було повідомлено про те, що він повинен сплачувати
аліменти на утримання його не повнолітньої доньки ОСОБА_3.

Починаючи з грудня 2000року по
теперішній час він не сплачував призначенні йому аліменти, хоча і працював на
різних роботах, але перебуваючи в Росії, не мав російського громадянства, не мав
можливості офіційно працевлаштуватися на роботу, і працював на різних роботах
неофіційно заробляючи в місяць приблизно по 2000 російських рублів, що в
переводі на гривні становить приблизно 400 грн. на місяць, постійно з 2000 по
2007 рік весь час коли він перебував в Росії, аліменти на дитину не сплачував,
так як не вистачало на прожиття. На даний час він проживаючи в селі
Кетрисанівка постійного місця роботи не має та проживає за рахунок тимчасових
заробіток, отримуючи кошти в розмірі 400-500 грн. на місяць. Після того, як
підсудний дізнався, що проти нього порушено кримінальну справу по мірі
можливості сплачував аліменти, в загальній сумі починаючи з 2000 року він
сплатив 200 грн.

Допитана в якості потерпілої
ОСОБА_2. пояснила, що дійсно з 2000 року, відповідно до рішення №2-1111
Бобринецького районного суду, підсудний ОСОБА_1 був зобов'язаний сплачувати
аліменти на її користь на утримання їхньої неповнолітньої доньки, але до
24.04.2008 року вона не отримувала аліменти так як її колишній чоловік умисно
ухиляється від їх сплати, що завдає їй додаткових зусиль при утриманні дитині.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4
пояснив, що він є державним виконавцем ВДВС Бобринецького РУЮ, а тому йому
відомо, що підсудний з 2000 р. і по 24.04.2008 року не виплачував потерпілій
аліменти на утримання доньки при цьому неодноразово попереджався про
кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів.

Крім повного визнання своєї вини
підсудним, його вина у скоєнні злочину передбаченого ст. 164 ч.1 КК України підтверджується
слідуючими письмовими доказами, а саме:

- поданням відділу державної виконавчої служби
Бобринецького районного управління юстиції №3716/85, від 28.08.2007 року, про
порушення виконавчого провадження відносно відносно ОСОБА_1 (а.с. 6);

- рішенням Бобринецького районного суду від
29.12.2000 року, згідно якого ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти на
користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 (а.с. 18);

- виконавчим листом №2-1111 виданим
29.12.2000 року Бобринецьким районним судом, згідно якого підсудний
зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі чверті заробітку (доходу) але не
менше Ѕ неоподаткованого мінімуму до повноліття доньки ОСОБА_3.(а.с.7);

- довідкою, виданою ВДВС Бобринецького РУЮ, згідно якої
ОСОБА_1, має заборгованість по сплаті аліментів з 2000 р. по квітень 2008 року,
в сумі 8911,43 грн. (а.с.80);

- висновком судово-психіатричної експертизи №270, від
25.04.2008 року, згідно якої ОСОБА_1 являється осудним, та примусових мір
медичного характеру не потребує (а.с. 30-31)

Дослідивши письмові докази
кримінальної справи, вислухавши в судовому засіданні підсудного, потерпілу,
свідка, суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_1 органами
досудового слідства кваліфіковано вірно за ст. 164 ч. 1 КК України, як злісне
ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей
(аліментів).

При призначенні покарання, суд
виходить з вимог ст. 65 КК України.

Скоєний підсудним злочин відноситься
до категорії невеликої тяжкості і за своїм характером не несе значну суспільну
небезпечність, але ставить в тяжке матеріальне становище потерпілу при
утриманні неповнолітньої доньки.

Особа підсудного за місцем
проживання характеризується позитивно.

Обставини, які пом'якшують покарання
підсудного - щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання
підсудного, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи
пом'якшуючі обставини справи, а саме щире каяття, відсутність обтяжуючих
обставин, а також те, що підсудний запевнив суд в судовому засіданні, що погасить
заборгованість повністю перед потерпілою на протязі 3 місяців, суд,-

Керуючись ст. ст. 321 - 328 КПК
України, суд, -

з а с у д и в :

Підсудного ОСОБА_1 визнати винним за
ст. 164 ч. 1 КК України і призначити йому за нею покарання у вигляді 1 року обмеження
волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК
України звільнити засудженого ОСОБА_1 від призначеного покарання, якщо він
протягом 1 року іспитового строку виконає покладені на нього обов'язки, а саме:

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну свого місця проживання, роботи;

- періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до
вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція
до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Кіровоградської
області через Бобринецький районний суд на протязі 15 діб з моменту
проголошення вироку.

Суддя
(підпис)

з
оригіналом згідно:

Суддя
О.Ю. Бевз