ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
№ 1кп/0202/74/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Дружиніна
К.М.

при секретарі - Дьяченко О.І.

за участю прокурора - Зарубіна Є.М.

захисників - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

захисника потерпілого - ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
кримінальне провадження № 0000188 за
обвинуваченням:

- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Дніпропетровська, громадянина України,
освіта середня спеціальна, не
одруженого, не працюючого, раніше
судимого: 06.12.2006 року Індустріальним
районним судом м. Дніпропетровська за
ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 289 ч.2, 186 ч.2, 69, 70 КК
України до 3 років і 6 місяців
позбавлення волі, проживаючого по
АДРЕСА_1; в скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187
КК України;

- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.
Дніпропетровська, громадянина України,
освіта неповна середня, не одруженого,
не працюючого, раніше не судимого;
проживаючого по АДРЕСА_2, в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 187 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5, разом з
невстановленою особою, 10 травня 2011 року
приблизно о 01 годині 30 хвилин,
знаходились поблизу під'їзду № 6
будинку АДРЕСА_3, де побачили раніше
незнайомого ОСОБА_6, який виходив з
автомобілю таксі та розраховувався
крупною грошовою купюрою. Після чого,
обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5, разом з
невстановленою особою, з корисливих
мотивів, вступили у попередню змову
групою осіб, спрямовану на напад з
метою заволодіння чужим майном,
поєднаний з насильством, небезпечним
для життя чи здоров'я особи, яка зазнала
нападу, при цьому обвинувачені та
невстановлена особа розподілили між
собою ролі у вчиненні злочину.

Після того, знаходячись біля під'їзду №
6 будинку АДРЕСА_3, реалізуючи свій
умисел, спрямований на напад з метою
заволодіння чужим майном, діючи згідно
до визначених ролей, за попередньою
змовою групою осіб, з корисливих
мотивів, обвинувачений ОСОБА_4,
застосовуючи насильство, небезпечне
для життя та здоров'я особи, яка зазнала
нападу, умисно наніс удар рукою в
область потилиці ОСОБА_6, який заходив
до зазначеного під'їзду, від чого
останній втратив свідомість. При цьому,
співучасники злочину, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
невстановлена особа, діючи умисно, за
попередньою змовою групою осіб, стали
почергово наносити удари руками в
область голови ОСОБА_6, тобто у життєво
важливий орган, завдавши при цьому не
менше трьох ударів. Коли ОСОБА_6 прийшов
до тями, ОСОБА_4 діючи за попередньою
змовою групою осіб, обхватив
останнього позаду руками за тулуб та
застосовуючи насильство, різким рухом
повалив на землю. Після того,
співучасники злочину, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
невстановлена особа, застосовуючи
насильство, небезпечне для життя та
здоров'я особи, яка зазнала нападу,
діючи умисно, за попередньою змовою
групою осіб, стали навмисно наносити
удари ногами у різні частини тіла
ОСОБА_6, завдавши при цьому не менше 10
ударів. В той час, коли ОСОБА_6 лежав на
землі та знаходився в безпорадному
стані, співучасник злочину ОСОБА_5,
діючи навмисно, за попередньою змовою
групою осіб, бажаючи завдати ОСОБА_6
біль, наніс йому удар ногою в область
полових органів ОСОБА_6, після чого
навмисно наступив на них ногою, а
співучасники злочину ОСОБА_4 та
невстановлена особа, застосовуючи
насильство, небезпечне для життя та
здоров'я особи, яка зазнала нападу,
нанесли не менше 15 ударів ногами в
область обличчя і голови ОСОБА_6 та двох
ударів в щелепу відповідно кожний.
Тобто, обвинувачені наносили удари у
життєво небезпечні органи, від чого
ОСОБА_6 вдарився головою об асфальт та
втратив свідомість.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та невстановленої особи, ОСОБА_6
були спричинені тілесні ушкодження у
вигляді: закритої травми мошонки, після
травматичного хронічного
орхоепідідіміту ліворуч, гематоми
мошонки, розриву нижнього полюса
лівого яєчка, гемоспірії, забою голови,
синців обличчя, субкон'юктивальних
крововиливів обох очей, саден обличчя
та верхніх кінцівок, які згідно
висновку судово-медичної експертизи №
2059-е від 15.06.2012 року відносяться до
середнього ступеня тяжкості, що
зумовили тривалий розлад здоров'я
строком понад 3 тижні.

В той час, як ОСОБА_6 знаходився у
несвідомому стані, співучасники
злочину ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
невстановлена особа, діючи умисно, з
корисливих мотивів, за попередньою
змовою групою осіб, обшукали кармани
одягу потерпілого та заволоділи чужим
майном, належним ОСОБА_6, а саме
грошовими коштами у сумі 1 500 доларів
США, що згідно курсу Національного
Банку України станом на 10.05.2011 року
становить 11 952 гривні 60 копійок, після
чого з зазначеним майном з місця
скоєння злочину зникли.

ОСОБА_4 свою вину не визнав та пояснив
суду, що до зазначеного злочину він не
має жодного відношення. В ніч з 09 на 10
травня 2011 року, разом зі своїм знайомим
ОСОБА_8, він знаходився за місцем свого
мешкання, з дому нікуди не виходив.

ОСОБА_5 свою вину не визнав та пояснив
суду, що не вчиняв злочину відносно
потерпілого. 09 травня 2011 року, ввечері,
разом з братом та його знайомим, після
роботи зайшли в торгівельний центр
«Караван», де придбали продукти
харчування та пішли додому. Він теж, в
ніч з 09 на 10 травня 2011 року, знаходився
за місцем свого мешкання, з дому нікуди
не виходив.

Про винність обвинувачених суд робить
висновок виходячи з наступних доказів.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 10
травня 2011 року приблизно о 01 годині 30
хвилин, на автомобілі таксі він
під'їхав до під'їзду № 6 будинку
АДРЕСА_3. Як він розраховувався з водієм
таксі, бачили обвинувачені, які
знаходились поблизу з раніше йому
незнайомою особою. Коли він вийшов з
автомобіля та попрямував до під'їзду,
ОСОБА_4 вдарив його рукою в область
потилиці, від чого він втратив
свідомість. Після того, зазначені особи
спільно нанесли йому не менше трьох
ударів руками в область голови. Коли
він прийшов до тями, відчув як ОСОБА_4
ззаду схопив його руками за тулуб та
різким рухом повалив на землю. Потім,
обвинувачені ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
невстановлена особа, спільно нанесли
йому не менше 10 ударів ногами у різні
частини тіла. Коли він побитий лежав на
землі, обвинувачений ОСОБА_5 наніс йому
удар ногою в область полових органів,
після чого наступив на них ногою. При
цьому обвинувачений ОСОБА_4 та
невстановлена особа, спільно нанесли
не менше 15 ударів ногами в область його
обличчя та голови, і двох ударів в
щелепу відповідно кожний, від чого він
вдарився головою об асфальт та втратив
свідомість. Коли він прийшов до тями, то
з'ясував, що нападники забрали у нього з
карману грошові кошти в сумі 1 500
доларів США, що згідно курсу НБУ
становило 11 952 гривні (а.п. 161 т.2). В
наслідок побиття, йому спричинені
тілесні ушкодження середнього ступеня
тяжкості та завдано матеріальний
збиток на зазначену суму. Потерпілий
впевнений, що саме обвинувачені ОСОБА_4
та ОСОБА_5 разом з незнайомою йому
особою, напали на нього та заволоділи
належними йому коштами, які
знаходились окремо у внутрішньому
кармані куртки. Потерпілий впевнений,
що гроші з карману можна було тільки
витягти, бо карман закривається,
випасти та загубитися вони не могли.

Згідно протоколу оглянуто та
встановлено місце вчинення злочину -
ділянка місцевості біля під'їзду № 6
будинку АДРЕСА_3 (а.п.27-29 т.1)

Під час пред'явлення фотознімків для
впізнання, потерпілий ОСОБА_6 вказав на
фото обвинувачених, як на осіб, що
вчинили злочин відносно нього. (а.п.74-76,
77-79 т.1)

Під час пред'явлення осіб для
впізнання, потерпілий ОСОБА_6 впевнено
вказав на обвинувачених, як на осіб, що
вчинили відносно нього злочин.
Потерпілий впізнав обвинувачених по
рисам обличчя, зовнішнім даним,
статурі. (а.п.95-98, 99-102 т.1)

В ході відтворення обстановки та
обставин події, потерпілий ОСОБА_6
вказав на дату, місце та обставини
вчиненого злочину, механізм
спричинення йому тілесних ушкоджень.
(а.п.198-225 т.1, а.п.15-31 т.2)

Під час проведення очної ставки між
потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим
ОСОБА_4, потерпілий вказав на обставини
та пояснив про ролі кожного з
обвинувачених у вчиненні злочину, в той
час, як обвинувачений відмовився
давати свідчення та відповідати на
питання (а.п.147-151 т.2)

Згідно висновків експерта № 1877-е від
01.06.2012 року, № 2059-е від 15.06.2012 року, у
потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні
ушкодження у вигляді: закритої травми
мошонки, після травматичного
хронічного орхоепідідіміту ліворуч,
гематоми мошонки, розриву нижнього
полюса лівого яєчка, гемоспірії, забою
голови, синців обличчя,
субкон'юктивальних крововиливів обох
очей, саден обличчя та верхніх
кінцівок, які відносяться до
середнього ступеня тяжкості, що
зумовили тривалий розлад здоров'я
строком понад 3 тижні. Зазначені
тілесні ушкодження могли утворитися в
термін, на який вказує потерпілий.
Враховуючи характер та локалізацію
виявлених тілесних ушкоджень можливо
вказати, що вони не суперечать
механізму їх утворення, на який вказує
потерпілий в ході відтворення
обстановки та обставин події. (а.п.170-171
т.1, а.п.6-7 т.2)

В судовому засіданні експерт Бандура
С.П. суду категорично підтвердила
надані нею висновки № 1877-е від 01.06.2012
року, № 2059-е від 15.06.2012 року, щодо
наявності встановлених тілесних
ушкоджень у потерпілого.

Свідок ОСОБА_25 суду підтвердила
наявність в її сина зазначеної
грошової суми, які вона передала своєму
синові для повернення боргу, та факт
побиття потерпілого трьома особами 10
травня 2011 року близько 01 години 30
хвилин, біля під'їзду № 6 будинку
АДРЕСА_3.

Згідно протоколу огляду речей та
документів (а.п.94-100 т.3), були оглянуті
чоловіча куртка чорного кольору, в якій
був одягнутий потерпілий в момент
вчинення злочину, та чек банківської
установи, що визнані речовими доказами
по кримінальному провадженню (а.п.101 т.3).
Відповідно до протоколу оглянутих
речей, свідок ОСОБА_25 придбала 02.02.2011
року грошові кошти в іноземній валюті в
розмірі 4 250 доларів США. Вказані речі
надала свідок ОСОБА_25 на підтвердження
того факту, що грошові кошти, які зі
слів потерпілого були в наявності та
знаходились у внутрішньому кармані
куртки, що закривається, не могли бути
просто втрачені в момент побиття, а
могли були тільки витягнуті з кишені.

Свідок ОСОБА_26, який є рідним братом
потерпілого, також підтвердив суду
наявність у його брата зазначених
грошових коштів, які раніше він йому
позичив в борг. Брат мав намір
повернути гроші, але він поїхав у
службове відрядження, тому гроші
залишились у ОСОБА_6 Наявність боргових
зобов'язань жодним чином не впливала на
їх родинні стосунки, у разі
необхідності вони звертались один до
одного за допомогою.

Свідок ОСОБА_27 - водій автомобіля таксі,
який підвіз потерпілого додому, суду
також підтвердив наявність у ОСОБА_6
грошових коштів в валюті, бо по дорозі
підвозив потерпілого до пункту обміну
валют, де останній міняв валюту на
гривні, щоб розрахуватися за послуги
таксі.

Відповідно до пояснення свідків
ОСОБА_28 та ОСОБА_29, вони бачили побиття
потерпілого з вікон своїх квартир, але
обличчя трьох нападників не
розгледіли, впізнати їх не можуть. При
цьому згідно особистої думки свідка
ОСОБА_29, серед нападників
обвинуваченого ОСОБА_4 не було. Він
давно знайомий з обвинуваченим і
впізнав би його, якщо б останній там був
присутній.

Свідки ОСОБА_30 та ОСОБА_17, які є
близькими родичами обвинуваченого
ОСОБА_5, суду пояснили, що в ніч з 09 на 10
травня 2011 року, останній перебував за
місцем свого мешкання, з квартири
нікуди не виходив, відповідно не вчиняв
злочину відносно потерпілого.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що
приблизно в вересні 2012 року, коли він
проходив службу в армії, йому
телефонував обвинувачений ОСОБА_4 та
просив підтвердити його алібі. Але в
ніч з 09 на 10 травня 2011 року, він
перебував за межами міста, тому не міг
знаходитись за місцем мешкання
обвинуваченого ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_18 в суді відмовилась
впізнати, чи саме обвинувачені
заходили до магазину, де вона працює, в
ніч з 09 на 10 травня 2011 року за
алкогольними напоями.

В ході досудового розслідування, під
час пред'явлення фотознімків для
впізнання, свідок ОСОБА_18 вказала на
фото обвинувачених, як на осіб, що 10
травня 2011 року близько 01 години 30
хвилин, заходили до магазину
«Продукти», розташованого по пр. Миру,
1-б у м. Дніпропетровську (а.п.141-143, 144-146
т.1)

Свідок ОСОБА_19 суду підтвердила, що
свідок ОСОБА_18 під час досудового
розслідування, в ході пред'явлення осіб
для впізнання впевнено вказала на фото
осіб, які 10 травня 2011 року приблизно о 01
годині 30 хвилин, придбали товар в
магазині «Продукти», де остання
працювала продавцем. Свідок ОСОБА_18
приймала участь в зазначеній слідчий
дії добровільно, без будь-якого тиску.

Допитані під час судового провадження
свідки - працівники міліції ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
категорично заперечували будь-який
тиск на обвинувачених або свідків під
час досудового розслідування даного
кримінального провадження. Слідчі
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_23, вважають, що
всі проведені процесуальні дії та
прийняті ними процесуальні документи в
рамках розслідування, відповідали
нормам діючого
кримінально-процесуального
законодавства. Загалом свідки пояснили
суду, що після проведення
розслідування пройшов довгий час, тому
не пам'ятають його деталей, в зв'язку з
великими обсягом інших кримінальних
проваджень та кількістю допитаних
осіб.

Суд розцінює невизнання своєї вини
обвинуваченими, як бажання уникнути
відповідальності за скоєне
кримінальне правопорушення.

Аналізуючи досліджені по
кримінальному провадженню докази, суд
критично ставиться до пояснення
обвинувачених, що вони не вчиняли
розбою відносно потерпілого, в момент
вчинення злочину вони перебували за
місцем свого мешкання.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 про
перебування в момент вчинення злочину
за місцем свого мешкання разом з його
знайомим ОСОБА_8, спростував зазначений
свідок - ОСОБА_8, який заперечував своє
перебування в місті Дніпропетровську,
в зазначений час.

На думку суду, пояснення свідків
ОСОБА_30 та ОСОБА_17, про перебування
обвинуваченого ОСОБА_5 за місцем свого
мешкання в момент вчинення злочину,
дані особами, які є близькими родичами
обвинуваченого, з метою сприяти йому
уникнути кримінальної
відповідальності, тому не можуть бути
прийняті судом до уваги, оскільки
визивають обґрунтовані сумніви в їх
достовірності та об'єктивності.

Потерпілий ОСОБА_6 категорично
стверджує, що напад на нього скоїли
саме обвинувачені особи разом з
невстановленою особою, які спричинили
йому тілесні ушкодження середнього
ступеню тяжкості, при цьому заволоділи
належними йому грошовими коштами в
сумі 1 500 доларів США, що становить 11 952
гривні 60 копійок в національній валюті.

Факт наявності зазначених грошових
коштів, підтвердили в судовому
засіданні свідок ОСОБА_25, яка надала
чек банківської установи, що
підтверджує наявність в сім'ї
потерпілого значної суми коштів в
іноземній валюті незадовго до
вчиненого злочину, а також свідок
ОСОБА_26 Крім того, наявність іноземної
валюти у потерпілого підтвердив суду
свідок ОСОБА_27 - водій автомобіля таксі,
який підвіз потерпілого додому, та по
дорозі підвозив останнього до пункту
обміну валют, де потерпілий міняв
валюту на гривні, щоб розрахуватися за
послуги таксі.

Згідно висновків експертів № 1877-е від
01.06.2012 року, № 2059-е від 15.06.2012 року, у
потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні
ушкодження, які відносяться до
середнього ступеня тяжкості, та могли
утворитися в термін, на який вказує
потерпілий, при цьому механізм їх
утворення, не суперечить механізму на
який вказав потерпілий в ході
відтворення обстановки та обставин
події. (а.п.170-171 т.1, а.п.6-7 т.2)

Зазначені обставини та покази
потерпілого також підтверджуються:
протоколами пред'явлення фотознімків
та осіб для впізнання (а.п.74-76, 77-79 т.1,
а.п.95-98, 99-102 т.1); протоколом відтворення
обстановки та обставин події за участю
потерпілого (а.п.198-225 т.1, а.п.15-31 т.2);
протоколом проведення очної ставки між
потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим
ОСОБА_4 (а.п.147-151 т.2), які в цілому
свідчать про вчинений злочин, спільні
дії обвинувачених в момент його
вчинення.

Суд вважає належними, допустимими та
достовірними вищевикладені докази.

В ході судового провадження не
встановлено будь-яких даних, які б
свідчили про недозволені методи
досудового слідства відносно
обвинувачених.

Зміну показів свідка ОСОБА_18 під час
судового провадження, суд розцінює як
її суб'єктивне відношення до вчиненого
злочину.

Особисту думку свідка ОСОБА_29, що серед
нападників, яких він бачив з вікна
своєї квартири, не було обвинуваченого
ОСОБА_4, суд розцінює як намагання
свідка допомогти своєму знайомому -
обвинуваченому ОСОБА_4 уникнути
кримінальної відповідальності за
скоєний злочин.

Таким чином, суд дійшов висновку про
доведеність вини обвинувачених:

- ОСОБА_4, у нападі з метою заволодіння
чужим майном, поєднаному із
насильством, небезпечним для життя чи
здоров'я особи, яка зазнала нападу
(розбій), вчиненому за попередньою
змовою групою осіб, тобто у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 187 КК України;

- ОСОБА_5, у нападі з метою заволодіння
чужим майном, поєднаному із
насильством, небезпечним для життя чи
здоров'я особи, яка зазнала нападу
(розбій), вчиненому за попередньою
змовою групою осіб, тобто у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

При призначенні виду та розміру
покарання, необхідного та достатнього
для виправлення обвинувачених та
попередження вчинення ними нових
кримінальних правопорушень, суд
враховує ступінь тяжкості скоєного
кримінального правопорушення, дані про
особу обвинувачених, при цьому
обставин, які пом'якшували чи
обтяжували покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5
судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 можливе тільки в умовах
ізоляції, при призначенні покарання у
вигляді позбавлення волі, із
застосуванням додаткового покарання у
вигляді конфіскації майна, особисто
належного обвинуваченим.

Підстав для застосування до
обвинувачених ст.ст. 69, 75 КК України, суд
не вбачає, оскільки будь-яких обставин,
які б суттєво знижували тяжкість
скоєного кримінального правопорушення
по даному кримінальному провадженню не
встановлено, крім того у суду не
виникає переконання в тому, що
виправлення обвинувачених можливе без
реального виконання покарання.

Речові докази: куртку чорного кольору
та чек банківської установи, які
зберігаються у свідка ОСОБА_25, суд
вважає за необхідне повернути
власникам.

Позовні вимоги потерпілого про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, суд вважає
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та
призначити йому покарання у вигляді
десяти років позбавлення волі, з
конфіскацією всього особисто йому
належного майна.

Строк відбуття покарання
відраховувати з моменту затримання - 27
лютого 2013 року, міру запобіжного заходу
залишити без змін - тримання під вартою.

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та
призначити йому покарання у вигляді
десяти років позбавлення волі, з
конфіскацією всього особисто йому
належного майна.

Строк відбуття покарання
відраховувати з моменту затримання - 27
лютого 2013 року, міру запобіжного заходу
залишити без змін - тримання під вартою.

Речові докази: куртку чорного кольору -
повернути потерпілому ОСОБА_6, чек
банківської установи - повернути
свідку ОСОБА_25

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на користь ОСОБА_6 в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди
одинадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят
дві гривні, та в рахунок відшкодування
моральної шкоди п'ятдесят тисяч
гривень.

На вирок може бути подана апеляція в
судову палату по кримінальним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом тридцяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий:
К.М. Дружинін