Справа № 1-21 2007 р.
ВИРОК

Іменем України

05 лютого 2007 р. Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі головуючої- судді Беркещук Б.Б.

при секретарі Мораренко Г.С.

з участю прокурора Дикун І.В.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу
про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя
м. Коломия, вул.Карпатська, 29, освіта середня, неодружений, українця, громадянина України, не працює, судимого Коломийським
міськрайонним судом 12.09.2005р. за
ст. 185 ч.1КК України на 510 гривень штрафу, постановою Коломийського
міськрайонного суду від 05.06.2006р. замінено на 240 годин громадських робіт,
покарання не відбув, у вчинені
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудній ОСОБА_2 з 2000р. по
01.04.2006р. злісно ухилявся від сплати встановлених постановою суду
м. Коломия від 02.03.1993р. аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь колишньої його дружини ОСОБА_1 ,
внаслідок чого виникла заборгованість станом на 01.04.2006р. в сумі 5893грн. Підсудній ОСОБА_2 добровільно матеріальної
допомоги на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 не
надавав, за вказаний термін десять разів відділом державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції
був попереджений про необхідність сплати аліментів, а
22.09.2005р. та 07.11.2005р. його попереджено про кримінальну відповідальність
за ст. 164 КК України. В запропонований для погашення
заборгованності термін підсудній ОСОБА_2 дану заборгованність не ліквідував. Отримуючи доходи від виконання робіт у
приватних осіб, ремонту автомобілів, ОСОБА_2 ніякої матеріальної допомоги на
утримання неповнолітнього сина не надає.

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_2 свою вину у пред'явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно з
2000р. не сплачував аліменти, які встановлені постановою від
02.03.1993р. на користь ОСОБА_1 на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, отримуючи доходи від виконання робіт у
приватних осіб та ремонту автомобілів, а також, що постійно не працевлаштований. Розкаюється у вчиненому, просить
суворо його не карати.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що згідно постанови суду м.Коломиї від 02.03.1993 року повинні стягуватися
аліменти з підсуднього ОСОБА_2 на її користь, на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак підсудній ОСОБА_2 злісно
ухиляється від сплати аліментів не дивлячись на те, що має непостійні
заробітки. Крім того пояснила, що під час розгляду у суді даної справи родичі підсуднього ОСОБА_2 повністю погасили суму 5893
гривень заборгованості по аліментах, тому
вона відмовляється від стягнення з підсуднього ОСОБА_2 в її користь заборгованості в сумі 5893 гривні і просить
підсуднього суворо не карати.

Згідно ст.299 КПК України за письмовою заявою підсуднього та згодою
учасників судового розгляду, суд визнавши
недоцільним проведення дослідження доказів, що не оспорюються учасниками
процесу приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_2 у скоєному
злочині знайшла своє підтвердження та кваліфікує
його дії за ч 1ст. 164 КК України, так як він злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання
неповнолітнього сина.

Призначаючи покарання підсудньому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставин, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

2

Обставинами, які пом'якшують покарання підсудньому ОСОБА_2 судом визнаються зізнання та щире каяття у вчиненому злочині,
що позитивно характеризується по місцю проживання та погашення заборгованості..

Обставинами, які обтяжують покарання
судом визнаються рецидив злочинів.

Постільки підсудній ОСОБА_2 за попереднім вироком Коломийського міськрайонного суду від 12.09.2005р. не відбув призначене
йому покарання у вигляді 510 гривень штрафу, що замінені йому постановою
Коломийського міськрайонного суду від 05.06.2006р.
на 240 годин громадських робіт, то відповідно до ст.71 КК України до визначеного судом покарання за вчинення злочину, за
ст.164 ч.1 КК України слід приєднати невідбуте покарання 240 годин
громадських робіт.

Запобіжний захід підсудньому ОСОБА_2 слід залишити без зміни- тримання під
вартою.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 323,324,327 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати
винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1
ст. 164 КК України та призначити покарання 1 (один) рік обмеження волі.

Відповідно до ст.72 КК України замінити засудженому ОСОБА_2 240 (двісті сорок)
годин громадських робіт на 30 (тридцять) днів обмеження волі, а відповідно до ст.71 КК України приєднати повністю невідбуту частину
покарання -ЗО (тридцять) днів обмеження волі і
остаточно покарання визначити 1 (один) рік 30 (тридцять) днів
обмеження волі.

Відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з часу затримання
-12 січня 2007 року.

В строк відбування покарання зарахувати час знаходження під вартою з 12
січня 2007 року із розрахунку один день позбавлення волі відповідає двом дням
обмеження волі.

Запобіжний захід залишити попереднім і тримати під вартою в СІЗО № 12
Івано-Франківської області до набуття вироку законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд
засудженим на протязі п'ятнадцяти діб з моменту вручення
йому копії вироку та остальними учасниками процесу протягом цього ж
часу з моменту проголошенння