Справа № 206/831/15-к
1-кс/206/69/15
У Х В А Л А
18 лютого 2015 року Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та матеріали кримінального провадження №0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровську, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, судимого 22.02.2012р. Самарським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 20.08.2014р. умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 7 днів, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , суд -

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2015р. о 14год. слідчий Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській обл. ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Вимоги у клопотанні слідчим обґрунтовані тим, що 5.01.2015р. о 9год. до чергової частини Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, з заявою звернувся ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає АДРЕСА_2 , про те, що о 6год. 5.01.2015р, невідомі особи, знаходячись по АДРЕСА_3 шляхом злому решітки вікна, проникли до будинку, звідки скоїли крадіжку особистого майна потерпілого. А саме зварювальний апарат, мідний кабель, бензопилу, електродриль, чим спричинила заявнику матеріальну шкоду 10000грн.

5.01.2015р. СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області вищевказані відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування в якості потерпілого було допитано ОСОБА_6 який показав, що він мешкаю за адресою АДРЕСА_2 , але має суміщену земельну ділянку, яка розташована по АДРЕСА_3 , на якій розташовано домоволодіння. Також поясняє, що коли він дізнався від сусідів, що до його будинку проникли невідомі, він негайно прибув до будинку та по слідам, що залишені були на снігу почав наздоганяти двох раніше не відомих хлопців. Наздоганяючи хлопців він почав кричати щоб вони повернули викрадене його майно, Після того як вони його побачили вони покину санки та почали тікати. Підбігши до санок ОСОБА_6 побачив, що на них лежать поліетиленові білі мішки в кількості двох штук. При цьому в цей момент з гаражу вийшов його знайомий ОСОБА_7 , якому останній пояснив, що тільки, що з його будинку раніше не відомі хлопці викрали речі. Після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 на автомобілі наздогнали двох хлопців які вже знаходились на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 .

Крім того в ході досудового розслідування була призначена судово-товарознавча експертиза, згідно висновку якої 180/38 від 18.02.2015р. вартість викраденої запчастини від зварювального апарату станом на 5.01.2015р. складає 1011грн.20коп.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами : показаннями потерпілого ОСОБА_6 , показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , проведеним впізнанням особи за участю потерпілого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та висновком товарознавчої експертизи.

Слідчий вказав, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.3 ст.185 КК України.

Проаналізувавши матеріали даного кримінального провадження, слідство приходить до висновку про доцільність обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як останній скоїв кримінальне правопорушення, за яке санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, хронічних захворювань, які б унеможливили триманню під вартою - не має, постійного місця роботи не має, скоєння кримінальних правопорушень з корисливих мотивів, фактично є основним джерелом прибутку ОСОБА_5 , в зв`язку з чим з метою попередження можливого переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування або суду, знищення або схову ним речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінального правопорушення, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, незаконного впливу на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженню, а також з метою запобігання вчинення іншого кримінального правопорушення, доцільно обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні ОСОБА_5 каявся, пояснював що він багато працював та просив не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки в нього четверо дітей.

Вислухавши підозрюваного, доводи слідчого і прокурора, які прохали задовольнити клопотання із-за неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчим було встановлено, що 5.01.2015р. о 9год. до чергової частини Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, з заявою звернувся ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає АДРЕСА_2 , про те, що о 6год. 5.01.2015р, невідомі особи, знаходячись по АДРЕСА_3 шляхом злому решітки вікна, проникли до будинку, звідки скоїли крадіжку особистого майна потерпілого. А саме зварювальний апарат, мідний кабель, бензопилу, електродриль, чим спричинила заявнику матеріальну шкоду 10000грн.

У відповідності до ст.176 КПК України, запобіжним заходом є тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.

За змістом ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення не застосовується. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Врахувавши дійсні обставини справи, суд схиляється та приймає за дійсні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, запобігти спробам підозрюваного незаконно впливати на свідків, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальним правопорушень.

Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені під час іспитового строку тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів: особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, суд вважає за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

За змістом ч.ч.1,2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 196-197, 369-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській обл. ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Строк запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою рахувати з 18 лютого 2015р. по 17 квітня 2015р.

Визначити, що грошова сума у розмірі 24тис.360грн. (двадцять чотири тисячі триста шістдесят)грн. є достатньою для внесення її як застави.

У разі звільнення ОСОБА_5 з-під варти під заставу, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій;

2) не відлучатися із м.Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з особами, що вживають алкогольні, наркотичні та психотропні речовина та займаються їх збутом;

5) не відвідувати місця, де збираються особи, що вживають або збувають заборонені в обігу речовини;

6) докласти зусиль до пошуку роботи.

Зазначені обов`язки діють два місяці з дня звільнення ОСОБА_5 з-під варти.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням умов звільнення під заставу покласти на слідчого Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та прокурора прокуратури Самарського району ОСОБА_3 .

Ухвалу суду може бути оскаржено протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської обл.

С Л І Д Ч И Й С У Д Д Я ОСОБА_1