пр. № 1-кп/759/218/14
ун. № 759/3529/14-к
У Х В А Л А

22 травня 2014 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України

за участю сторін кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , законний представник потерпілого ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 06 березня 2014 року. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 утримуються під вартою з 03 лютого 2014 року. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27 березня 2014 року був продовжений строк тримання обвинувачених під вартою до 25.05.2014 року.

У зв`язку з тим, що судовий розгляд даної кримінальної справи на даний час не завершено, а строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується, за ініціативою суду на розсуд сторін кримінального провадження винесено питання доцільності продовження строку тримання обвинувачених під вартою.

Прокурор, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину, наявні ризики переховування, незаконного впливу на свідків та недопитаних в судовому засіданні неповнолітніх потерпілих, які не зменшилися, просив продовжити строк тримання обвинувачених під вартою.

Захисник ОСОБА_6 , яку підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , заперечувала проти продовження строків тримання під вартою та просила змінити запобіжний захід на іншій більш м`який, зокрема особисте зобов`язання чи домашній арешт з обмеженням у нічний період доби, мотивуючи тим, що на даний час відсутні ризики, вказані прокурором, та ці ризики прокурором не доведені.

Захисник ОСОБА_7 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , заперечував проти продовження строків тримання під вартою та просив змінити запобіжний захід на іншій більш м`який, зокрема особисте зобов`язання чи домашній арешт з визначенням часу обмеження, мотивуючи тим, що на даний час відсутні ризики, вказані прокурором.

Законний представник потерпілого ОСОБА_8 просила вирішити питання за розсудом суду.

Заслухавши думку сторін, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, вважаю, що обраний щодо обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належить продовжити на максимальний строк. При цьому, суд бере до уваги наступне.

Залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , опинившись на волі, можуть ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), незаконно впливати на неповнолітніх потерпілих або свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Ймовірність реалізації вказаних ризиків не зменшилася на даний час, і на це вказують такі обставини: характер протиправних насильницьких дій, вчинених щодо неповнолітніх осіб, які інкримінуються обвинуваченим; мотиви, за яких обвинувачені вчинили дії, в яких вони обвинувачуються; тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим у випадку засудження за вчинення тяжкого злочину (ст. 12 КК України). В даному випадку, охорона прав та законних інтересів неповнолітніх потерпілих від кримінального правопорушення має більший суспільний інтерес, ніж забезпечення особистої свободи обвинувачених, внаслідок чого вимагає застосування до обвинувачених відповідно найбільш суворого запобіжного заходу.

За сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я обвинувачених, щодо яких відсутні об`єктивні медичні застереження, які унеможливлюють їхнє тримання під вартою, дані про їхні особи, сімейний стан, відсутність постійного місця роботи, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та їхню належну поведінку, попередити вчинення ними нових злочинів.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується підозри щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, суд, вважаючи за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинувачених, керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення при цьому розміру застави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177,178,183,197, 205, 331 КПК України, ст. ст. 5 та 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, суд -

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тримання під вартою продовжити на строк на шістдесят днів, тобто по 20 липня 2014 року (включно) і утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тримання під вартою продовжити на строк на шістдесят днів, тобто по 20 липня 2014 року (включно) і утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1