№ 1-кп/760/310/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
Захисника ОСОБА_4 ,
Представника потерпілої ОСОБА_5 ,
Потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області Коростенського району села Злобичі, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, інваліда 3 групи, одруженого, має малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-
ОСОБА_7 , 11.11.2014 приблизно о 18.27 годині, керуючи в темну пору доби, засобом підвищеної небезпеки, а саме технічно справним автомобілем марки «Skoda Felicia», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у крайній правій смузі руху, асфальтобетонному, сухому, чистому покриттю проїзної частини проспекту Повітрофлотському, в місті Києві, зі сторони вулиці Богданівська, в напрямку вулиці Глубочинська, де дорога має три смуги руху в попутному напрямку та три смуги руху в зустрічному напрямку. Під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, біля перехрестя проспекту Повітрофлотського та вул. Стадіонної в м. Києві та позначений дорожніми інформаційно-вказівними знаками 5.35.1, 5.35.2 Правил дорожнього руху України та дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України, проігнорувавши вимоги попереджувального дорожнього знаку 1.32 ПДР України (додаток 1 до ПДР України «пішохідний перехід») заборонного дорожнього знаку 3.29 ПДР України (додаток 1 до ПДР України «обмеження максимальної швидкості 40 км./год.») рухаючись зі швидкістю 48.8…51.5 км./год. Під час руху водій будучи неуважним, неправильно відреагував на зміну дорожньої обстановки, не приділив належної уваги до невстановленого слідством автомобіля, який зменшував швидкість та зупинявся перед нерегульованим пішохідним переходом в середній смузі руху в попутному напрямку, не переконався в відсутності на нерегульованому пішохідному переході пішохода, яка переходила проїзну частину зліва направо, відносно руху автомобіля, не зменшив швидкість перед нерегульованим пішохідним переходом та не зупинився, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3. (б), (д), 18.4. Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка отримала тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2209/е від 05.01.2014 встановлено, що у ОСОБА_8 мало місце тілесні ушкодження у вигляді Закритої травми правої гомілки: перелом зовнішнього виростку великогомілкової кістки зі зміщенням, садна гомілки. За ступенем тяжкості вищевказане тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.
Згідно висновку авто-технічної експертизи № 676/ат від 15.01.2015 в даній дорожній ситуації, водій автомобіля «Skoda Felicia», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , повинен був керуватися вимогами пунктів: 12.2; 12.9 (б); 18.4 ПДР України. В даній дорожній ситуації, водій автомобіля «Skoda Felicia», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , з моменту виникнення небезпеки для руху, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів, шляхом застосування екстреного гальмування. В даній дорожній ситуації, експертом, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Skoda Felicia», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 12.9 (б); 18.4 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля «Skoda Felicia», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 вимогам пункту 18.4 Правил дорожнього руху України.
Під час руху ОСОБА_7 допустив порушення вимог наступних пунктів Правил дорожнього руху України:
- п.1.5 ПДР, згідно якого: «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
- п.2.3 б) ПДР, згідно якого: «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
- п.2.3 д) ПДР, згідно якого: водій зобов`язаний «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;
- п.12.9 (б) ПДР, згідно якого: водієві забороняється «перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил»;
- п.18.4 ПДР, згідно якого: «якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупиняється транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Ігнорування дорожньої розмітки 1.14.1 ПДР, згідно якої («зебра» в тому числі червоно-білого кольору) позначають нерегульований пішохідний перехід та інформаційно-вказівних знаків 5.35.1., 5.35.2 ПДР України, згідно яких встановлено, що пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1 - 5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1 - 1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 звернулася до суду з заявою про примирення з обвинуваченим, який відшкодував їй матеріальні збитки і вона не має до нього претензій матеріального характеру та просила закрити зазначене кримінальне провадження на підставі ст. 46 КК України. Заяву підтримав представник потерпілої.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник також підтримали заяву потерпілої та звернулись з клопотанням про закриття кримінального провадження.
Враховуючи зазначені обставини, прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження.
Заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ст.. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно ст. 12 КК України, злочин передбачений ч.1 ст.286 КК України віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Потерпіла звернулася до суду з заявою, про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , оскільки він відшкодував їй шкоду в межах її вимог і вона не має до нього претензій матеріального характеру та вони примирилися.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Таким чином, суд вважає, що потерпіла правомірно відмовилась від обвинувачення та провадження підлягає закриттю.
Керуючись ст.. 46 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, 286, 288 КПК України, суд
Заяву потерпілої ОСОБА_6 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням його за ч.1 ст. 286 КК України та кримінальне провадження - закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 7 днів.
Суддя :