Ухвала іменем україни 27 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком, залишеним без зміни судом апеляційної інстанції,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Калуша Івано-Франківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого вироками Калуського міськрайонного суду: від 02 липня 2009 року за ч. 2 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців з конфіскацією Ѕ майна; від 03 вересня 2010 року за ч. 2 ст. 309 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 3000 грн.; від 01 серпня 2011 року за ч. 1, 2 ст. 185 КК до покарання у виді арешту на строк 5 місяців,

засуджено за ч. 3 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Стягнуто на користь держави процесуальні витрати в сумі 1352,78 грн.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він будучи особою, яка раніше судима за вчинення злочинів, пов'язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, у червні 2014 року з метою власного вживання при невстановлених слідством обставинах на городах жителів житлових масивів Хотінь та Загір'я м. Калуша, а також у селах Добровляни та Підмихайля Калуського району назбирав рослини опійного маку, тобто незаконно їх придбав та перевіз до місця свого проживання, де незаконно зберігав без мети збуту. 25 липня 2014 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_1 працівники міліції виявили та вилучили приналежний останньому наркотичний засіб - макову солому, вагою в перерахунку на суху речовину 6067,32 г.

У касаційній скарзі, засуджений просить змінити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і пом'якшити призначене покарання, застосувавши положення ч. 1 ст. 69 КК.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 вказує на те, що судами при призначенні покарання належним чином не враховано дані про особу засудженого та всіх обставини, що пом'якшують покарання, зокрема те, що його мати є пенсіонером.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені у проханні доводи та вивчивши долучені копії судових рішень, колегія суддів вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у проханні, немає з огляду на таке.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК, кваліфікацію його дій, засуджений в касаційній скарзі не оскаржує.

Доводи засудженого про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого через суворість є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Як вбачається з наданих копій судових рішень, при призначенні ОСОБА_1 покарання суд першої інстанції з дотриманням вимог зазначеного Кодексу врахував ступінь тяжкості скоєного засудженим злочину, який відповідно до ст. 12 КК є тяжким, дані про його особу (неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини, пов'язані з незаконним обігом наркотичних речовин; має не зняту і не погашену судимість), обставини, що пом'якшують покарання (повне визнання вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, незадовільний стан його здоров'я), відсутність обставин, що обтяжують покарання, обставини скоєння злочину, дійшовши висновку про неможливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства, призначив мінімальний розмір основного покарання, передбачений санкцією ч. 3 ст. 309 КК.

Доводи засудженого, аналогічні за своїм змістом доводам у касаційній скарзі, належним чином перевірив суд апеляційної інстанції та обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги, навівши в ухвалі відповідно до вимог ст. 419 КПК мотиви свого рішення.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_1 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК, є необхіднім та достатнім для виправлення засудженого, попередження вчинення ним нових злочинів, і не вбачає підстав для застосування положень ч. 1 ст. 69 КК.

Факт досягнення матір'ю засудженого ОСОБА_1 пенсійного віку не є підставою, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Отже, з огляду на наведені у скарзі мотиви та надані до неї копії судових рішень підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4