Справа № 639/5594/14-к
Провадження № 1-кс/639/569/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2014 року м. Харків
встановив:
В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_3 посилається на те, що вказана вище постанова слідчого про відмову у визнанні його потерпілим по кримінальному провадженню не відповідає вимогам ст.477 КПК України, оскільки кримінальне провадження про злочин, передбачений зокрема ч.1 ст.190 КК України, може бути розпочате слідчим лише на підставі заяви потерпілого. Крім того, слідчий в обґрунтування постанови посилається на те, що ним не надано документів на підтвердження відповідних правовідносин із підприємством, вказані дії слідчого порушують його права як потерпілого. Також ОСОБА_3 , посилаючись на те, що в ході досудового розслідування виявлені інші кримінальні правопорушення, які розслідуються у вказаному вище кримінальному провадженні, просить суд поновити строки на звернення до суду із відповідною скаргою.
ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав посилаючись на зазначені вище обставини.
Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Матеріали кримінального провадження не містять будь яких даних про трудові правовідносини між ЗАТ «Українське хутро» та ОСОБА_3 , останнім, при розгляді скарги, суду також не надані.
Згідно п.3 ч.1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим лише на підставі заяви потерпілого, зокрема щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України, якщо вони вчинені чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сімї потерпілого, або якщо вони вчинені особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого.
Згідно ч.5 ст.55 КПК України, за наявності підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення, або заява про визнання потерпілим подана особою, якій не завдано шкоди, слідчий виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
З урахуванням зазначених обставин встановлених в судовому засіданні та наведених вимог закону, суд вважає скаргу ОСОБА_3 не обґрунтованою.
Судом також встановлено та підтверджується матеріалами кримінального провадження те, що копію постанови слідчого від 12.05.2014 року про відмову у визнанні потерпілим, ОСОБА_3 отримав 12.05.2014 року та останньому був роз`яснений порядок та строки оскарження постанови.
Згідно ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
ОСОБА_3 , звернувся в суд із скаргою 13.06.2014 року тобто з пропуском 10 ти денного строку встановленого ч.1 ст.304 КПК України.
У заяві про відновлення строків, ОСОБА_3 не навів об`єктивних даних щодо поважності причин пропуску зазначеного строку.
За вказаних обставин суд дійшов висновку про те, що строк звернення ОСОБА_3 із скаргою на постанову слідчого органу міліції пропущений ним без поважних причин та поновленню не підлягає, а від так скарга також не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 303, 304 - 307, 309, 477 КПК України,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1