У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді

Міщенка С.М.

суддів

Кармазіна Ю.М., Коротких О.А.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 27 травня 2008 року кримінальну
справу за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1, захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 на вирок Торезького міського суду Донецької області від 19 червня
2007 року і ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 6 листопада 2007
року.

Вироком Торезького міського суду Донецької області від 19
червня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше не
судимого,

засуджено
за ч. 1 ст. 115 КК України на 10 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 6 листопада
2007 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 25
вересня 2005 року, приблизно о 2 год., перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, на грунті особистих неприязних стосунків він вчинив умисне вбивство
потерпілої ОСОБА_5 в м. Торезі Донецької області за обставин, викладених у
вироку.

У касаційних скарзі та доповненнях до
неї засуджений ОСОБА_1 просить вирок
місцевого суду та ухвалу апеляційного суду про визнання його винним в умисному вбивстві потерпілої ОСОБА_5
скасувати, а справу закрити, посилаючись на те, що він цього вбивства не
вчиняв, про що на його думку свідчать показання ряду свідків, вказує на
неправдивість показань свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, застосування до нього
незаконних методів слідства, незаконність постанови цього ж суду від 31 травня
2007 року, яку також просить скасувати. Разом із тим ОСОБА_1 визнає себе винним
у викрадені золотих ланцюжка і хрестика потерпілої, за що просить визнати його
винним та суворо покарати. Справу касаційним судом просить розглянути з його
участю.

Захисники ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у своїй
касаційній скарзі просять судові рішення
щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на додаткове розслідування,
посилаючись на відсутність доказів винності ОСОБА_1 у вчиненні умисного вбивства
потерпілої ОСОБА_5, а також неповноту
досудового і судового слідства.

Захисник ОСОБА_4 у своїй касаційній
скарзі та доповненнях до неї просить судові рішення щодо ОСОБА_1 скасувати, а
справу направити на додаткове розслідування, змінивши ОСОБА_1 запобіжний захід
на підписку про невиїзд. При цьому захисник посилається на неправильне
застосування ст. 115 ч. 1 КК України, істотне порушення вимог
кримінально-процесуального закону, неповноту досудового і судового слідства та
невідповідність висновків суду фактичним обставинам. Крім того захисник вказує
на те, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ч. 2 ст. 377 КПК
України.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає,
що касаційні скарги засудженого і захисників задоволенню не підлягають з таких
підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 398 КПК України, при вирішенні питань про наявність
підстав для зміни чи скасування судових рішень через істотні порушення вимог
кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального
закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі
засудженого суд касаційної інстанції керується статтями 370-372 КПК України,
які передбачають визначення вищезазначених обставин.

Тобто цією нормою
кримінально-процесуального закону однозначно встановлено, що фактичні обставини
стосовно рішень судів, які набрали законної сили, за фактичними обставинами, а
саме неповнотою досудового і судового слідства, а також невідповідністю висновків
суду першої інстанції фактичним обставинам справи, касаційним судом не
переглядаються. Тому законних підстав для перевірки доводів касаційних скарг
про неповноту досудового і судового слідства, а також невідповідність висновків
суду фактичним обставинам, колегія суддів не має.

Разом із тим вивчення зібраних у справі доказів органами досудового
слідства, перевірка дотримання порядку збирання, дослідження та оцінки цих
доказів судами першої і апеляційної інстанції свідчать про обгрунтованість
висновків суду щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні умисного вбивства потерпілої
ОСОБА_5 за встановлених судом і викладених у вироку обставин, оскільки ці
висновки підтверджені сукупністю доказів, які беззаперечно свідчать про
вчинення цього злочину саме ОСОБА_1, а не іншою особою, на що касаційних
скаргах безпідставно посилаються засуджений та захисники.

Зокрема, із показань самого ОСОБА_1 під час досудового слідства вбачається,
що він визнавав факт вчинення умисного вбивства потерпілої, підтвердивши свої
показання в процесі відтворення обстановки і обставин події і на місці події
розказав та показав про такі деталі вчинення вбивства ОСОБА_5, які органам
досудового слідства не були і не могли бути відомі.

Оскільки зазначені показання ОСОБА_1 об'єктивно підтверджуються та
узгоджуються із даними протоколів огляду місця події, відтворення обстановки і
обставин події, вилучення та огляду барсетки ОСОБА_1 (у якій було виявлено
золотого ланцюжка і хрестика, що належали потерпілій ОСОБА_5), показаннями
потерпілої ОСОБА_8, свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10, які як поняті були присутні при
відтворенні обстановки і обставин події з участю ОСОБА_1 та підтвердили
добровільність його показань при проведенні цієї слідчої дії, показаннями інших свідків, зокрема ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та
ОСОБА_18 про окремі обставини вчиненого злочину, дії та поведінку ОСОБА_1, а
також з висновками судово-медичних та психолого-психіатричної експертиз, яким
суд дав всебічну, повну і об'єктивну оцінку в сукупності з встановленими у
справі фактичними обставинами справи.

Тому підстав для сумніву в правильності висновків суду щодо винності саме
ОСОБА_1 у вчиненні умисно вбивства ОСОБА_5 у колегії суддів немає.

Немає підстав для сумніву і в
правдивості показань зазначених вище свідків, бо їх показання узгоджуються між
собою, з даними відповідних протоколів та висновками експертиз, а також з
показаннями самого ОСОБА_1 під час досудового слідства.

Давши належну оцінку зібраним у справі
доказам, у тому числі доводам ОСОБА_1 про застосування до нього незаконних
методів під час досудового слідства, правильність якої було перевірено та
підтверджено апеляційним судом, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого
висновку про те, що саме ОСОБА_1 вчинив умисне вбивство потерпілої ОСОБА_5 і ці
злочинні дії засудженого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягнули
безумовне скасування судових рішень, органами досудового слідства та судами не
допущено. З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає підстав для
скасування вироку та направлення справи на додаткове розслідування.

Покарання засудженому ОСОБА_1
призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Враховуючи, що підстав для зміни або
скасування судових рішень щодо засудженого ОСОБА_1, передбачених ч. 1 ст. 398
КПК України, немає, колегія суддів вважає за необхідне у задоволенні касаційних
скарг засудженого та захисників відмовити.

Клопотання засудженого ОСОБА_1 про розгляд справи касаційним судом з його
участю задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на вимогах
кримінально-процесуального закону.

На підставі наведеного, керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

у задоволенні касаційних скарг засудженого ОСОБА_1 захисників ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовити.

С У Д Д І
:

Міщенко С.М. Кармазін Ю.М. Коротких О.А.