Справа № 2322/114/11
П О С Т А Н О В А

27 серпня 2012 року смт.Чорнобай

Чорнобаївський районний суд в складі: головуючого судді - Синецької Л.А.,

при секретарі - Пархоменко (ОСОБА_1С.),

за участю прокурора - Бобра Д.О.,

потерпілої - ОСОБА_2,

представника потерпілої - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Чорнобай клопотання потерпілої ОСОБА_2 про відновлення пропущеного строку на подачу апеляційної скарги по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_4, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.120 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 звинувачується в тому, що 03 вересня 2008 року в денний час, перебуваючи біля ВАТ "Золотоношам'ясо" по вул.Гагаріна в м.Золотоноша Черкаської області, дав ОСОБА_2 гроші в сумі 7000 грн. в борг з вимогою про повернення нею грошей до початку 2009 року в сумі 8800 грн.

Однак ОСОБА_4, недотримуючись своїх вимог, починаючи з середини жовтня 2008 року став вимагати від ОСОБА_2 повернення більшої суми грошей, а саме з розрахунку 50 грн. за кожен день, поки вона не виплатить борг; з середини листопада 2008 року поставив нові вимоги, а саме 100 грн. за кожен прострочений день; з січня 2009 року встановив умови 200 грн. за кожен прострочений день.

Вказані дії ОСОБА_4 супроводжувалися вимаганням передати йому у власність будинок ОСОБА_2, який розташований по вул.Куниці,18 в м.Золотоноша Черкаської області, погрозами пошкодження будинку її батьків, що в с.Гладківщина Золотоніського району Черкаської області та систематичними образами її особи нецензурною лайкою, погрозами спричинення тілесних ушкоджень в сторону останньої, її батьків та особливо на адресу її неповнолітньої хворої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Так, 12 серпня 2009 року ОСОБА_4 приїхав до будику ОСОБА_2, розташованого в м.Золотоноша, вул.Куниці,18, де під час погроз за неповернення боргу, прижав останню тілом до забору, в результаті чого ОСОБА_2, отримала тілесні ушкодження у виді садна правого плеча, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню, тим самим ОСОБА_4 доводив ОСОБА_2 до самогубства.

Не витримавши жорстокого поводження, шантажу, систематичного приниження людської гідності ОСОБА_2 14 серпня 2009 року близько 18 години, перебуваючи по місцю свого проживання та маючи психічний розлад невротичного рівня у вигляді помірно-вираженої пролонгованої депресивної реакції, що виник в результаті дій ОСОБА_4, намагалася покінчити життям через самогубство, для чого спожила медичні таблетовані препарати, а саме 30 пігулок "Кавінтона", 12 пігулок "Гліциседу", 2 пігулки "Анальгіну" та 5 пігулок "Есенціале", що потягло за собою миттєву втрату свідомості.

ОСОБА_2 залишилася живою за причин, які не залежали від її волі, а саме через надання своєчасної медичної допомоги .

В судовому засіданні 11 квітня 2012 року за клопотанням захисника підсудного ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.120 КК України на підставі Закону України "Про амністію в 2011 році", враховуючи думку потерпілої, її представника та прокурора, які не заперечували проти задоволення заявленого клопотання, суд виніс постанову про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.120 КК України в зв"язку з застосуванням амністії, оскільки злочин, передбачений ч.2 ст.120 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, підсудний ОСОБА_4 визнав свою вину в скоєнні даного злочину у формі необережності, оскільки не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, щиро розкаявся у вчиненому, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітню доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_4 раніше не судимий на підставі ст.89 КК України та потерпіла ОСОБА_2 не заперечувала проти закриття справи в зв"язку з застосуванням до підсудного амністії.

В передбачений кримінально-процесуальним законодавством термін ніхто з учасників судового розгляду апеляції не подавав.

07.06.2012 року представник потерпілої ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулась до суду з апеляцією на постанову, просить її скасувати та направити на новий розгляд. Крім того, представником та потерпілою подано клопотання про відновлення пропущеного строку, мотивуючи тим, що лише 31 травня 2012 року потерпіла отримала постанову, з якою не погоджується і бажає оскаржити.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 клопотання підтримали, просили задоволити.

Прокурор Бобер Д.О. вважає, що клопотання потерпілої та її представника необгрунтоване і до задоволення не підлягає, оскільки строк подачі апеляції пропущено ними без поважної причини.

ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з"явились: адвокат ОСОБА_6 в зв"язку з участю в іншій справі, яка розглядається в Золотоніському міськрайонному суді, про що повідомив в телефонному режимі, ОСОБА_4 - по невідомій причині, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є розписка. Відповідно до ст.353 КПК України неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши сторони, суд важає, що клопотання потерпілої ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 до задоволення не підлягає, окльки потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні 11.04.2012 року не заперечувала проти закриття справи, про що подала власноручно написану заяву. На той час між ОСОБА_2та ОСОБА_4 була укладена угода про відшкодування, яка передбачала порядок розрахунків з потерпілою та на виконання якої ОСОБА_4 передав їй частину коштів - 2000 грн. і зобов"язувався в подальшому щомісячно сплачувати таку суму до повного розрахунку. Потерпілу влаштовув такий спосіб відшкодування шкоди, що дало їй можливість не заперечувати проти закриття справи та застосування до ОСОБА_4 амністії. Намір на подачу апеляції у потерпілої виник після спливу більше ніж один місяць після закінчення строку на апеляційне оскарження, коли ОСОБА_4 не виконав свого зобов"язання в травні 2012 року та не сплатив 2000 грн., які зобов"язувався. Тому суд вважає, що поважних причин для пропуску строку на апеляційне оскарження у потерпілої не було, за потерпілою залишається право в цивільно-процесуальному порядку стягнути з ОСОБА_4 кошти, які він зобов"язаний їй повернути за угодою про відшкодування.

Керуючись ст.353 КПК суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 про відновлення пропущеного строку на подачу апеляційної скарги по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_4, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.120 КК України відмовити та визнати апеляцію такою, що не підлягає розгляду.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції, який має право своєю ухвалою відновити пропущений строк, визнати апеляцію такою, що підлягає розгляду і дати розпорядження суду першої інстанції щодо виконання ним вимог ст.351 КПК України. Копію постанови направити ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_6

Суддя Чорнобаївського

районного суду ОСОБА_9