Справа № 495/6906/14-к

ВИРОК
26.01.2015року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одесскої області у складі: головуючого одноособово судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біленьке, Білгород-Дністровського району, Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 18.02.2014 року Білгород - Дністровським міскрайсудом за ст. 164 ч. 1 КК України до 120 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.02.2014, який набрав чинності 18.03.2014, ОСОБА_5 засуджений за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України, до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.
1)
зазначений вирок суду та розпорядження про його виконання надійшли до Білгород-Дністровського міжрайонного відділу кримінально- виконавчої інспекції УДПтСУ в Одеській області Державної пенітенціарної служби України.
ОСОБА_5 був викликаний до КВІ для постановки на облік та роз`яснення умов та порядку відбування покарання на 03.04.2014 року вих. № 829, на 10.04.2014 року вих. № 914/1, на 22.04.2014 року вих. № 978, на 06.05.2014 року вих. № 1064 за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 , але за викликами до КВІ не з`явився.
Згідно повідомлення Шабівської сільської ради ОСОБА_5 на території с. Шабо не зареєстрований.
1)
року під час спільної перевірки з ДІМ Білгород-Дністровського MB ГУМВС України в Одеській області капітаном міліції ОСОБА_6 зі слів сусіда встановлено, що ОСОБА_5 дійсно мешкав за адресою АДРЕСА_2 та при зустрічі обіцяв передати, що йому необхідно з`явитися до КВІ.
2) року засуджений ОСОБА_5 з`явився до КВІ пояснивши те, що не отримував виклики, того ж дня ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також,був попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання на підставі ч.2 ст. 389 КК України може бути притягнений до кримінальної відповідальності. ОСОБА_5 було роз`яснено, що у відповідності до ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України він зобов`язаний додержуватися встановлених законодавством порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному об`єкті і
відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до КВІ, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, з`являтися до КВІ у встановлені дні реєстрації, без дозволу інспекції не виїжджати за межі України. У засудженого було відібрано письмову підписку про ознайомлення, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію і призначено днем явки перший, другий, третій, четвертий четвер щомісяця.
1)
року ОСОБА_5 отримав направлення до Шабівської сільської ради, згідно якого він повинен приступити до виконання громадських робіт з
2) року.
Засуджений з`явився до Шабівської сільської ради, де йому був доведений графік виходів на роботу та вид робіт, який був наданий до КВІ 05.06.2014 року.
1)
року з Шабівської сільської ради за вхідним № 685/1 надійшла довідка про те що гр. ОСОБА_5 не вийшов на роботи з 09.06.2014року по
2) року, також засуджений ОСОБА_5 12.06.2014 року не з`явився на реєстрацію до КВІ без поважних причин.
3) року за вихідним № 1582 гр. ОСОБА_5 направлено виклик про необхідність явки до інспекції.
4) року за викликом до КВІ з`явився ОСОБА_5 та повідомив що не з`явився на реєстрацію до КВІ 08.06.2014р. тому що працював у орендатора на полі, за що йому винесено письмове попередження, також повідомив що він не приступив до виконання громадських робіт з 09.06.2014 року по 18.06.2014 року тому що доглядав за хворим дідом та співмешканкою, тобто без поважних причин, за що йому винесено письмове попередження та направлено до Шабівської сільської ради, для подальшого відбування покарання у виді громадських робіт.
5) року за вих. № 166/1, 26.06.2014року за вих. № 1743/1, 04.07.2014 року за вих. № 1818 гр. ОСОБА_5 направлялись виклики про необхідність явки до кримінально виконавчої інспекції, але без поважних причин за викликами не з`явився.
Згідно табеля та відомості які надійшли до Білгород-Дністровського МРВ КВІ 23.06.2014 р. встановлено що ОСОБА_5 не відбував громадські роботи 10.06.2014р., 1 1.06.2014р., 12.06.2014р., 13.06.2014р., 16.06.2014р., 17.06.2014 р., 18.06.2014р. без поважних причин.
Згідно довідки, табеля та відомості наданої Шабівською сільською радою
1)
року встановлено що гр. ОСОБА_5 не відбував громадські роботи 11.07.2014р., 14.07.2014р., 17.07.2014р., 18.07.2014р., 21.07.2014р., 22.07.2014р.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні винним визнав себе у повному обсязі, та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, пояснив суду, що дійсно з моменту набрання вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.02.2014 року законної сили, він не відпрацював покарання у вигляді 120 годин громадських робіт. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення. Просив розглянути провадження відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їй, що в такому випадку вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_5 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_5 інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ст. 389 ч.1 КК України тобто ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику, що кримінальні правопорушення, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на утримані неповнолітніх дітей не має, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді обмеження волі та приходить до переконання про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, на підставі санкції даної статі призначити покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Матеріали кримінального провадження № 0002323 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом № 495/6906/14-к.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Суддя : ОСОБА_1