Полонський районний суд Хмельницької області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2010 року Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді - Горщар А.Г.

при секретарі - Салюк Т.М.

з участю прокурора Буйницької О.Г.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полонне кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки м. Полонне, вул. Павлова, 10, Хмельницької області, циганки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженої, не працюючої, раніше в порядку ст. 89 КК не судимої;

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки та жительки м. Полонне, вул. Павлова, 10, Хмельницької області, циганки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженої, не працюючої, на утриманні четверо малолітніх дітей, раніше судимої - 22.03.2007 року Старокостянтинівським районним судом за ч.З ст. 185 КК із застосуванням ч.І ст. 69 КК до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 79 КК звільнено від покарання з встановленням іспитового строку до досягнення її дочкою ОСОБА_4 трьохрічного віку, тобто до 10.01.2010 року,

обох за ч3 ст. 15, ч.З ст.185, ч.2 ст. 304 КК України суд ,-

встановив:

26 серпня 2009 року примірно о 17 годині в м. Полонне попередньо домовившись між собою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з метою вчинення крадіжки металобрухту через вікно проникли у приміщення енергоцеху ВАТ «Полонський фарфоровий завод» де назбирали та склали у три мішки металобрухт кольорових металів міді і алюмінію вагою відповідно 10 та 23,5 кг вартістю 370 грн. та 211 грн.50 коп., а також чорних металів вагою 15 кг вартістю 10 грн. 50 коп., а всього на загальну суму 592 грн., де при цьому у цеху були виявлені та затриманні з зазначеною кількістю металобрухту працівниками заводу.

В судовому засіданні обоє підсудні вину у інкримінованих для них діянь визнали частково, пояснили, що вони дійсно зайшли на територію ВАТ «Полонський фарфоровий завод» де з допомогою сап стали копати та збирати в такий спосіб металобрухт, а після чого виявивши що у цеху відкрите вікно, через нього залізли у приміщення де стали складати у мішки різні металеві предмети, і при цьому їх затримали працівники заводу. Заперечили свою причетність щодо втягнення малолітнього ОСОБА_5 у злочинну діяльність, оскільки вони не дозволяли йому йти з ними на завод та не помітили, що він за ними проник на територію заводу а в послідуючому у приміщення цеху.

Винність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні замаху на крадіжку майна, крім їхніх з цього приводу показань також стверджується наступними доказами.

Даними протоколу огляду місця події з фото таблицями до нього (а.с.14-15), протоколу зважування (а.с.25), довідками про вартість (а.с.25, 27) із яких вбачається, що у приміщенні енергоцеху знаходяться різні металеві предмети, частину яких підсудні склали у три поліетиленові мішки, вагою відповідно - відходи алюмінію - 23, 5 кг, міді - 10 кг та чорних металів - 15 кг, а загальна вартість цього металобрухту становить 592 грн.

Оцінивши докази у їх сукупності суд приходить до висновку про доведеність вини підсудних у скоєні зазначеного кримінального діяння.

їх дії слід кваліфікувати за ч.З ст. 15, ч.З ст. 185 КК - незакінчений замах на крадіжку чужого майна, вчинену за попередньою змовою групою осіб, з проникненням в приміщення, а для ОСОБА_3 ще й за ознакою повторності.

Обоє підсудних обвинувачуються також у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 304 КК України, зокрема у втягненні малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 у вчиненні замаху на крадіжку.

Допитаний малолітній в ході судового слідства заперечив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пропонували йому спільно з ними йти вчиняти крадіжку, або у будь-який інший спосіб намагались викликати у нього бажання взяти участь у скоєнні злочину.

Такі ж за суттю показання давали підсудні.

За наведених обставин, оскільки не здобуто інших, зокрема обєктивних доказів, що вказували би на вчинення обома підсудними дій з будь-яких мотивів і пов'язаних з безпосереднім впливом на неповнолітнього з метою викликати у нього рішучість взяти участь у злочині, тому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають виправданню у інкримінованому для них злочину передбаченого ч.2 ст. 304 КК України за недоведеністю їх у цьому участі.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його мотиви і причини, стадію вчинення крадіжку, відсутність заподіяння злочином шкоди, дані про особи підсудних, їх сімейний та матеріальний стан, інші конкретні обставини.

Суд не вбачає зазначених досудовим слідством у обвинувальному висновку обтяжуючих покарання обставин у діях ОСОБА_3 та ОСОБА_6, оскільки вчинення злочину групою осіб є кваліфікуючою ознакою, а тому відповідно до ч.4 ст. 67 КК вона ще раз не може враховуватись при призначенні покарання, а наявність вчинення злочину з використанням малолітнього не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Обставинами, що пом'якшують покарання суд визнає, для обох підсудних щире каяття у скоєнні замаху на крадіжку, а для ОСОБА_3 перебування на її утриманні чотирьох малолітніх дітей, та вчинення злочину внаслідок важкого матеріального стану її сім'ї.

З урахуванням наведеного на думку суду підсудним слід обрати покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів - мінімальний термін покарання передбаченого санкцією ч.З ст. 185 КК із застосуванням до ОСОБА_2 положень ст. 75 КК, а до ОСОБА_3 - ст. 79 КК із покладенням на обох підсудних обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись наведеним, ст.323,324 КПКсуд,-

засудив

Визнати винними у вчиненні злочину передбаченого ч.З ст.15, ч.З ст. 185 КК України та призначити покарання:

ОСОБА_2 - три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити від призначеного покарання, якщо засуджена протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину і виконає обовязок періодично зявлятись в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_3 - три роки позбавлення волі.

На підставі ч.І ст. 71 КК за сукупністю вироків до покарання призначеного цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду від 22.03.2007 року та остаточно визначити покарання у вигляді ТРЬОХ років ШЕСТИ місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 79, 76 КК України звільнити засуджену від відбуття покарання з встановленням іспитового строку до досягнення її дочкою ОСОБА_7 трьох річного віку, тобто до 11 липня 2012 року, зобовязавши ОСОБА_3 періодично зявлятись в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід обом засудженим залишити до вступу вироку в законну силу попередній -підписки про невиїзд.

За ч.2 ст. 304 КК України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виправдати на підставі п.2 ст. 213 КПК за недоведеності їх участі у вчиненні злочину.

Речові докази металобрухт повернути власнику ВАТ «Полонський фарфоровий завод».

На вирок може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду протягом 15 діб.