Справа № 465/7747/13
Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра
Провадження № 11-кп/783/264/13
Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2013 року суддя Судової
палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області
Маліновська-Микич О.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Львові клопотання прокурора про
поновлення строку на апеляційне
оскарження вироку Франківського
районного суду м. Львова від 07 жовтня 2013
року, -

встановила:

Вироком Франківського районного суду
м. Львова від 07 жовтня 2013 року ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Львова,
громадянина України, з середньою
освітою, непрацюючого, неодруженого,
зареєстрованого в АДРЕСА_1, раніше
судимого, останній раз 26.09.2013 року
Шевченківським районним судом м.
Львова, визнано винним у вчинені
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК
України, ч. 3 ст. 185 КК України та
призначено йому покарання за ч. 2 ст. 15 -
ч. 3 ст. 185 КК України - 4 роки позбавлення
волі, за ч. 3 ст. 185 КК України - 5 років
позбавлення волі та враховуючи те, що
26.09.2013 року Шевченківським районним
судом м. Львова ОСОБА_1 був засуджений
за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років
позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК
України, шляхом часткового складання
призначених покарань, остаточну міру
покарання визначено у виді 5 років 6
місяців позбавлення волі.

Виносячи даний вирок, районний суд
виходив із того, що ОСОБА_1 в судовому
засіданні свою вину визнав повністю,
його вина у вчиненні кримінальних
правопорушень повністю
підтверджується доказами по справі,
зокрема протоколом огляду місця події
від 18.03.2013 року, протоколом проведення
слідчого експерименту від 27.06.2013 року
та відповіддю з ломбарду «Скарбниця»
від 11.07.2013 року.

Прокурор прокуратури Франківського
району м. Львова Олексів О.В подав
апеляційну скаргу на вирок
Франківського районного суду м. Львова
від 07 жовтня 2013 року, в якій просить
скасувати згаданий вирок у зв'язку з
неправильним застосуванням
кримінального закону при призначенні
покарання за сукупністю злочинів та
вироків та постановити новий вирок,
яким визнати винним ОСОБА_1 винним у
вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.
15 - ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК
України і призначити покарання за ч. 2
ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України - 4 роки
позбавлення волі, ч. 3 ст. 185 КК України - 5
років позбавлення волі, ч. 2 ст. 70 КК
України - 5 років позбавлення волі, ч. 4
ст. 70 КК України частково зарахувати
покарання за попереднім вироком - 5
років 6 місяців позбавлення волі.

При цьому апелянт покликається на те,
що інкриміновані йому діяння ОСОБА_1
вчинив до постановлення вироку
Шевченківським районним судом м.
Львові, отже в даному випадку має місце
сукупність злочинів, а в подальшому
слід призначати покарання за
сукупністю вироків, тоді як місцевий
суд призначив ОСОБА_1 остаточне
покарання у виді 5 років 6 місяців
позбавлення волі на підставі ст. 70, що
вказує на неправильність застосування
кримінального закону в частині
призначення покарання засудженому за
сукупністю злочинів та вироків.

Крім того апелянтом було подано
клопотання про поновлення пропущеного
строку на апеляційне оскарження вироку
Франківського районного суду м. Львова
від 07 жовтня 2013 року, який пропущено з
поважних причин, так як йому не було
вчасно повідомлено про виготовлення
протоколу судового засідання.

Вивчивши матеріали справи № 465/7747/13 та
проаналізувавши доводи поданої
апеляційної скарги, вважаю, що таку
слід повернути апелянту виходячи з
наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 395 КПК України
апеляційна скарга подається на судові
рішення, ухвалені судом першої
інстанції, через суд, який ухвалив
судове рішення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 395 КПК
України апеляційна скарга на вирок або
ухвалу про застосування чи відмову у
застосуванні медичного або виховного
характеру може бути подана протягом
тридцяти днів з дня її оголошення.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме зазначеної дати (а.с. 76) апеляційна
скарга була подана до Апеляційного
суду Львівської області 7 листопада 2013
року, тобто після закінчення строку на
апеляційне оскарження і в порушення
вимог ст. 395 КПК України.

Згідно поданого клопотання, прокурор
просить поновити строк на апеляційне
оскарження у зв'язку з тим, що його не
було повідомлено про час виготовлення
протоколу судового засідання, тобто
керувався нормою закону передбаченою
КПК (в редакції 1960 року).

Виходячи з вищенаведеного, суддя
приходить до висновку, що державним
обвинувачем не вказано причину і
поважність пропуску строку, яка могла
б бути врахована при вирішенні
клопотання про поновлення строку на
апеляційне оскарження і в даному
випадку суд не вправі керуватися
нормами КПК (в редакції 1960 року).

Виходячи з вищенаведеного, суд не
вбачає поважних підстав для поновлення
прокурору строку на апеляційне
оскарження вироку судді Франківського
районного суду м. Львова від 7 жовтня 2013
року, а тому апеляційна скарга не може
бути прийнята до провадження
апеляційного суду, відповідно до ст. 399
КПК України, її слід повернути
скаржнику.

При цьому, роз'яснюється апелянту, що
залишення апеляційної скарги без руху
або її повернення не позбавляють права
повторного звернення до суду
апеляційної інстанції в порядку
передбаченому КПК, у межах строку на
апеляційне оскарження.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 395, 399 КПК України, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора, який
брав участь у розгляді справи в суді
першої інстанції Олексіва О.В. на вирок
Франківського районного суду м. Львова
від 07 жовтня 2013 року - повернути
апелянту.

Копію даної ухвали разом з апеляційною
скаргою та усіма доданими до неї
матеріалами невідкладно надіслати
особі, яка подала апеляційну скаргу.

Суддя апеляційного суду

Львівської області

Маліновська-Микич О.В.