Номер провадження: 11-сс/785/590/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши апеляцію ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 17.12.2013р. про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Суворовського району м. Одеси від 17.12.2013р. був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка до смерті належала ОСОБА_9 .

З матеріалів справи вбачається, що 08.08.2013 року до СВ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області надійшла заява ОСОБА_10 , в якій він просить прийняти міри до посадових осіб Одеській обласної клінічної психіатричної лікарні №1 по вул. Ак. Воробьева 9, в м.Одесі, який винесли завідомо неправдивий висновок судово - психіатрічний експертизи від 11. 06.2013 року.

За даним фактом 9.08.2013 року було розпочате розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 ч.1 КК України, в ході якого було встановлено, що ОСОБА_9 був укладен заповіт, яким вона після смерті заповідала свою квартиру ОСОБА_10 , при цьому її сусідка ОСОБА_11 , на яку було раніше складено заповіт, подала до Малиновського районного суду м.Одеси позов. В ході розгляду справи судом була призначена судово-психіатрична експертиза. 11.06.2013 року Одеською обласною клінічною психіатричною лікарнею №1 було складено та видано акт №299 Комісійної посмертної експертизи, яким ОСОБА_9 була визнана недієздатною на момент підписання заповіту.

Задовольняючи клопотання прокурора суд зазначив, що приймаючи до уваги, що квартира яка розташована за вказаною адресою є об`єктом злочину, а експертиза викликає сумніви та для забезпечення цивільного позову є необхідність прийняти міри по забороні подальшого перепродажу квартири.

В апеляції ОСОБА_8 зазначила, що вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням норм кримінального закону. За твердженням скаржниці рішенням Малиновського суду м. Одеси від 24.10.2014р. за нею було визнано право власності на 1/3 вказаної квартири, у зв`язку з чим вона є законним співвласником квартири, до кримінального провадження, зазначеного в ухвалі суду, вона не залучалась. Твердження суду про те, що належна їй та її сім`ї квартира відноситься до об`єкту кримінального правопорушення-є незаконним та необґрунтованим.

Крім того, ОСОБА_8 зазначила, що про існування ухвали вона дізналась лише 20.04.2015р., у зв`язку з чим вважає строк на оскарження ухвали суду пропущеним з поважних причин.

За таких обставин ОСОБА_8 просить поновити їй строк на оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора прокуратури Суворовського району м. Одеси про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляції ОСОБА_8 , прокурора, якій заперечував проти апеляції, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, про існування ухвали слідчого судді про накладення арешту на квартиру ОСОБА_8 стало відомо лише 20.04.2015р., раніше вона до суду не викликалась, жодних повідомлень з цього приводу не отримувала та про існування ухвали вона дізналась лише 20.04.2015р., коли отримала повідомлення з адміністративного суду Одеської області , що підтверджується повідомленням.

За таких обставин строк на оскарження ухвали суду ОСОБА_8 має бути поновлений.

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві приватної власності ОСОБА_9 .

07.05.2007 року ОСОБА_9 було складено заповіт, відповідно до якого усе своє майно ОСОБА_9 заповіла ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Після смерті ОСОБА_9 стало відомо, що 02.11.2010 року ОСОБА_9 оформила інший заповіт, відповідно до якого вона заповіла все належне їй майно ОСОБА_14 , але рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18.07.2013р. цей заповіт було визнано недійсним.

В ході розгляду справи судом була призначена судово-психіатрична експертиза, та 11. 06. 2013 року Одеською обласною клінічною психіатричною лікарнею №1 складно акт № 299 відповідно до висновків якої ОСОБА_9 була признана недієздатною на момент підписання заповіту на користь ОСОБА_14 .

За заявою ОСОБА_15 . 09.08.2013 року СВ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області було розпочате розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 ч.І КК України.

17.12. 2015 року ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Об`єктом кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 384 КК України є нормальна діяльність органів дізнання, досудового слідства і суду щодо виявлення та дослідження фактів і обставин, що мають значення для об`єктивного, повного та всебічного розслідування й розгляду кримінальних та цивільних справ, перешкоджає встановленню істини та постановлению правосудного судового акта.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Як вбачається з наданих матеріалів прокурором у судовому засіданні по кримінальному провадженню з 09.08. 2013 року підозру нікому не пред`явлено ,акт № 299 від 11.06. 2013 року ніяким чином не перевірено, та не визначено процесуальне положення ОСОБА_16 ..

При розгляді клопотання прокурора суд 1 інстанції не вирішив вказаних обставин та порушив норми кримінально процесуального закону.

Як встановлено у судовому засіданні прокурор підтримує своє клопотання, але обґрунтувати його не може.

Виходячи вищевказаного та з вимог ст. 170 ч. 3 КПК України клопотання прокурора не може бути задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 405,407,422 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Поновити ОСОБА_8 строк на оскарження ухвали суду.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 17.12.2013р. про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 ,,-скасувати.

Постановити нову ухвалу , якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора прокуратури Суворовського району м. Одеси ОСОБА_17 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4