Справа № 11-142 2008 р. Головуючий
ст. 127ч.1, 263 Доповідач в
апеляційній інстанції
КК України -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19"
лютого 2008 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних
справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Охріменка І.К.

суддів Літвінцева
В.М. , Лиги М. П.

за
участю прокурора Омеляненко Л.В.

та
потерпілої ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в порядку апеляції кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Придніпровського районного
суду м. Черкаси Черкаської області від 28 листопада 2007 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець і житель м. Черкаси, не одружений,
не працюючий, раніше неодноразово
судимий, в останнє:8.12.1999 року за
ч.1 ст. 229-6 КК України до 6-ти місяців
позбавлення волі і звільнений 11.04.2000 року по відбуттю строку покарання ( ст. .89 КК
України), визнаний винним в скоєнні
злочинів і засуджений :

за ч. 1 ст.
127 КК України - до 3-х років позбавлення волі; - за ч.1
ст. 263 КК України - до 2-х років позбавлення волі. На підставі ст. .70
КК України, тобто за сукупністю
злочинів, шляхом часткового
складання цих покарань
остаточно визначено ОСОБА_2
до відбуття -
чотири роки позбавлення волі, з початком строку - з 7.07.2007 року (моменту
його затримання). Вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно
до вироку, ОСОБА_2 в період часу з
23.07.2005 року по лютий 2006 року з метою спонукання своєї матері, ОСОБА_1,
вчинити дії проти її волі - обернути на його користь належне ій нерухоме
майно - квартири: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 - цілеспрямовано , систематично і у різні способи катував
її, шляхом погроз, нанесенням побоїв, намаганням вдертися в ці житлові приміщення
та пошкодження належного їй майна завдавав своїй матері сильного фізичного та
морального страждання.

У вироку
наведені чотири епізоди таких дій ОСОБА_2 проти потерпілої від 23.07.2005 p.,
30.07.2005р.,
листопад м-ць 2005
року та лютий
м-ць 2006 року.
Першими

насильницькими діями
ОСОБА_2 його матері
були спричинені легкі
тілесні ушкодження з короткочасним розладом її здоров'я, а також сильний фізичний біль.

Окрім
цього, він же 21.05.2006 року, знаходячись близько 17 год. В районі річкового
порту в м. Черкаси, умисно незаконно
придбав - знайшов імітаційний патрон та,
усвідомлюючи, що цей предмет
використовується для здійснення вибуху,
взяв його з собою, переніс за
місцем свого проживання - у квартиру АДРЕСА_2,
де незаконно зберігав до 22.05.2006 року. Після чого, помістивши патрон до поліетиленового
пакету, став незаконно переносити по
м. Черкаси і близько 15 год. біля буд.
№5 по вул. Г.Дніпра в м. Черкаси був затриманий працівниками міліції, а предмет,
який виявився імітаційним патроном «ИМ-100», що споряджений вибухівкою суміші тротилу та
нітрату калію вагою 1000+(-20 гр., - в
нього виявлений і вилучений , вирок, друк.текст
-т.2 а.с. 211-212).

В
апеляційному проханні засуджений ОСОБА_2, стверджуючи, про щирість свого
каяття за вчинення злочину,
передбаченого ч.1 ст. 127 КПК
України, не погоджується із своїм
засудженням за ст. . 263 ч.1 КК України . З посиланням
на примирення з матір'ю, свою нормальну
поведінку і спосіб життя за останні сім років,
які він провів на волі після відбуття останнього покарання, а також наявність в нього захворювання на
СНІД, просить замість вироку
Придніпровського райсуду, який він вважає жорстоким і необгрунтованим, винести йому вирок справедливий, На виклик до апеляційного суду засуджений не
наполягав (т.2 а.с. 228).

Копія
вироку отримана ним 3.12.07р. (т.2 а.с. 223); в задоволення письмового
клопотання ОСОБА_2 останній в два прийоми і без будь-яких зауважень ознайомився
з матеріалами справи, включаючи протокол
судового засідання (т.2 а.с. 222, 225, 226).

Інші
учасники процесу, в т.ч. потерпіла
ОСОБА_1, вирок суду не оскаржили. В
запереченнях на апеляцію прокурор, яка
приймала участь в судовому розгляді справи і позиція якої судом була задоволена
повністю, вважає доводи безпідставними і
такими, що задоволенню не підлягають.
Просить вирок суду, як законний і
обґрунтований залишити в силі.

Повідомлені
про місце і час розгляду апеляції в суд на 19.02.08 p.,
окрім прокурора,
з'явилася і мати засудженого - потерпіла ОСОБА_1

Судове
слідство в суді апеляційної інстанції не призначалося і не проводилося, протокол судового засідання - не вівся.

Заслухавши
суддю - доповідача, потерпілу
ОСОБА_1, яка по суті підтримала апеляцію
засудженого, казала, що особисто вже пробачила синові за вчинені
відносно неї злочини і просила не позбавлять того волі; прокурора про
правильність засудження ОСОБА_2 і необхідність залишення вироку без будь-яких
змін; перевіривши відповідно до вимог ст. .365 КПК України матеріла 2-х томної
справи і обговоривши всі доводи апеляції засудженого, колегія суддів не знаходить підстав для її
задоволення через наступне.

Висновки
суду щодо винності ОСОБА_2 в знущанні на своєю матір'ю, її катуванні,
а також юридична оцінка ( кваліфікація) таких дій винного за ч.1 ст. 127 КК України базуються на зібраних по
справ і досліджених судом доказах і ніким з учасників процесу, передусім самим засудженим-апелянтом, не оспорюються.( ст. .365 КПК України).
Примирення в даний час сторін, про що
стверджують як потерпіла, так і
засуджений не звільняє останнього від відповідальності за скоєне по закону.

Підставно
був засуджений ОСОБА_2 також за незаконні дії з вибуховою речовиною, яка знаходилась в імітаційному патроні «ИМ-100» і що мало
місце 21-22.05.2006 року в м. Черкаси при вказаних у вироку обставинах. Зібрані
органом досудового слідства і досліджені у повному обсягу судом в умовах
судового засідання докази винності ОСОБА_2 за цим епізодом його злочинної
діяльності поепізодно, детально і
вмотивовано викладені у вироку і отримали належну оцінку. Всі вони зафіксовані
також у протоколі судового засідання ( прот.с/з -т.2 а.с. 196-210,
зауважень на який від учасників процесу,
в т.ч.3асудженого-апелянта ОСОБА_2, не надходило.

Твердження
автора апеляції, який в суді за цим
епізодом почав визнавати себе не винним ,
про відсутність доказів його причетності до патрону з вибухівкою, а також про наявність протизаконного тиску з
боку працівників міліції і, як наслідок
цього, само обмови себе на стадії
досудового слідства - спростовуються матеріалами справи і є безпідставними.

Так, як вбачається з протоколу огляду від
22.05.2006 року, у ОСОБА_2 виявлено та
вилучено поліетиленовий пакет з предметом циліндричної форми з написом « «3x4»
(т.1 а.с. 145). Присутні при цьому
поняті-свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4
підтвердили даний факт і пояснення ОСОБА_2 у їх присутності, що цей предмет він знайшов та залишив собі
для «глушіння» риби (прот.с/з - т.2 а.с.
200-202). Згідно висновку комплексної вибуховотехнічної експертизи від
19.06.2006 р. за №540 вилучений у ОСОБА_2 предмет є імітаційним патроном
«ИМ-100», який споряджений сумішевою
вибуховою речовиною, вагою близько
1000+(-20 грамів на основі тротилу та нітрату калію, та разом із засобом підриву
(електродетонатором) придатний для здійснення вибуху (т.1 а.с. 177-179; 180-181).

Суд
першої інстанції, перевіряючи висунуту
підсуднім версію про вимушену само обмову,
допитав в судовому засіданні оперативних працівників УБОЗу, УМВС України в Черкаській області ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 (прот.с/з - т.2 а.с.
207-208), а також слідчого по
справі ОСОБА_7(прот.с/з -т.2 а.с.
208-209), які повністю
спростували такі твердження підсудного. Останній надати будь-які докази щодо
недозволених методів слідства не спромігся,
матеріали справи їх не містять і свідчать про протилежне.

Сам
ОСОБА_2, будучи допитаним в якості
обвинуваченого 17 та 18 жовтня 2006 року,
за цим епізодом давав викриваючи себе покази (т.1 а.с. 192-193; 283-284). В своїй апеляції він
власноручно вказує на неможливість для нього довести наявність фізичного та
морального впливу з боку працівників міліції,
тобто на бездоказовість таких своїх тверджень.

Цієї
сукупності, а також інших наведених у
вироку доказах, на думку колегії суддів
достатньо для висновків щодо доведеності вини ОСОБА_2 і за цим епізодом його
противоправної діяльності. Кваліфікація дій винного за ч.1 ст. 263 КК України є правильною.

Незважаючи
на те , що це вже четверта для ОСОБА_2
судимість за умисні злочини, суд знайшов
за можливе призначити йому мінімальне за розміром покарання за кожною із
статтей закону, який він порушив, а за сукупністю злочинів не повністю, а лише частково склав ці покарання, що і є проявом тієї гуманості і
полегкості, якої засуджений знову
просить у своєму «апеляційному проханні» суд вищестоящої інстанції.

Не вбачаючи
підстав для його задоволення, виходячи з
наведеного і керуючись ст. хт. 365, 366
ч.1, 377 КПК України, колегія суддів , -

ухвалила:

Вирок
Придніпровського райсуду
м. Черкаси від 28 листопада 2007 року відносно ОСОБА_2 залишити без
змін, а апеляцію засудженого ОСОБА_2 -
без задоволення.