____________ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ______________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

м. Чернівці «27» лютого 2007 р. колегія судців судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Горецької C.O.

суддів Підгорної С.П., Петлюка ВД.

за участю прокурора Хоміцької Т.Б.

та захисника ОСОБА_1

при секретарі Козек Ю.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 12 грудня 2006 року.

Цим вироком ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українець,

громадянин України, уродженець

М.Караганда, житель с.Чорногузи

Вижницького району Чернівецької області, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, військовозобов»язаний, раніше не судимий,

засуджений за ст. 185 ч.3 КК України на три роки три
місяці позбавлення волі,за ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України на три роки
позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим остаточно призначено три роки три місяці
позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України
ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання, якщо він протягом двохрічного
іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на
нього обов»язки.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_2 покладено обов»язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої

Справа № 11-77/2007р. Головуючий у І інстанції

Категорія: ст.ст.185ч.З; Слободян Г.М.

15ч.2.185 ч.З КК України Доповідач: Горецька С. О.

системи про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з»являтися
для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 змінено із
утримання під вартою на підписку про невиїзд.

Згідно вироку суду ОСОБА_2 визнаний
винним і засуджений за те, що в кінці серпня 2006 року в с.Чорногузи Вижницького району Чернівецької області, умисно, з корисливих мотивів, знаючи
місцезнаходження ключа від вхідних дверей, проник у житловий
будинок ОСОБА_3, звідки таємно викрав 1500 гривень,
аналогічним способом у вересні 2006
року з цього ж будинку викрав 2500
гривень, а 5 жовтня 2006 року біля 9 год.45 хвилин
намагався викрасти 1000 гривень,
але свій злочинний умисел не довів до кінця , від незалежних від
нього причин, оскільки був затриманий на місці скоєння злочину мешканцем
будинку, зятем потерпілого, ОСОБА_4.

На вказаний вирок подано апеляцію
засудженим ОСОБА_2, в якій він просить вирок суду стосовно нього скасувати, справу закрити за ст.213
п.2 КК України.

Вимоги апеляції ОСОБА_2 обґрунтовує
тим, що досудове і судове слідство по його справі проведено
однобічно, висновки суду не відповідають обставинам
справи, на досудовому слідстві стосовно нього застосовувалося фізичне
насильство, під впливом якого він давав показання, слідчі дії проводились без участі понятих, неналежно
оформлені речові докази, висновки суду про його вину грунтуються лише на
показаннях потерпілого, які протирічать показанням свідків.

Заслухавши доповідача, засудженого
та його захистника, які підтримали апеляцію та просили її
задовільнити, прокурора, який визнав за необхідне залишити скаргу без
задоволення, провівши часткове судове слідство, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що вона не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом правильно встановлено фактичні обставини
справи і зроблено обгрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у
вчиненні таємного викрадення чужого майна
вчиненого повторно, шляхом проникнення у приміщення, та
замах на вчинення таємного викрадення чужого майна шляхом проникнення у
приміщення.

Протягом досудового слідства ОСОБА_2
визнаючи свою вину у скоєнні злочину давав послідовні
показання, які узгоджуються із всіма іншими стверджуючими його вину доказами, та обставинами справи, а тому районний суд прийшов до правильного висновку, що невизнання
засудженим вини у судовому засіданні слід оцінювати як
лінію захисту і бажанням уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

При проведенні відтворення обстановки та обставин
подіі/а.с.37-41/ ОСОБА_2 послідовно вказав час,
місце, спосіб скоєння злочинів, які співпадають і
узгоджуються із показаннями допитаних ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, і доказів спростування первинних показань
підсуднього у судовому засіданні не було здобуто.

Твердження
ОСОБА_2 про застосування стосовно
нього незаконних
методів впливу на
досудовому слідстві не
знайшло свого підтвердження при проведенні перевірки з цього
приводу органами прокуратури, ним самим на досудовому слідстві скарги, заяви з
цього приводу не подавались.

Добровільне часткове відшкодування матеріальних
збитків потерпілому також вказує на винність саме ОСОБА_2

Висунуті ОСОБА_2 претензії щодо
оформлення процесульних документів на досудовому слідстві були розглянуті та
з»ясовані районним судом, з приводу недоліків прийнято окрему постанову, однак
зазначені обставини не вплинули на
правильність висновків суду щодо вини підсуднього. Аналіз зібраних по справі і
перевірених судом доказів в їх сукупності вказує на винність
підсуднього.

Висновки суду
наведеними у апеляції доводами не спростовуються.

Призначене судом покарання відповідає вимогам ст.65 КК України.

Таким чином, підстав для скасування
чи зміни вироку судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.365, ст.366 КПК України судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2
залишити без задоволення, а вирок Вижницького
районного суду Чернівецької області від 12 грудня 2006
року щодо нього - без
змін.

Головуючий С.О.Горецька

Судді С.П.Підгорна

В.І.Петлюк