Справа
№ 1 - 117
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2008
року
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Чередникова С.М., при
секретарі - Ануфрієвій Н.М., захисник ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальну справу про
обвинувачення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
гр-н України, освіта вища, одружений, має неповнолітню дитину, не працює,
депутат Лубенської районної Ради, не судимий ,

у скоєнні злочину , передбаченого ст. 125 ч.2
КК України, -

В СТ А Н О В И В
:

03.10.2007 року
близько 08 години 30 хвилин на 2 поверсі Таранденцівської середньої
загальноосвітньої школи в с. Таранденці Лубенського району Полтавської області
ОСОБА_3 на грунті особистих неприязненних відносин, викликаних віктимною
поведінкою учня 7 класу ОСОБА_4, тримаючи його за шию, побив останнього,
заподівши йому легкі тілесні пошкодження з короткочасним розладом здоров”я у
вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, післятравматичного
перехондриту хрящів гортані, синців по передній поверхні шиї, травматичної
припухлості м”яких тканин голови та правої вушної раковини.

Допитаний у судовому засіданні
ОСОБА_3свою вину у скоєні даного злочину не визнав, пояснивши, що через
протиправні дії ОСОБА_4 щодо його сина, прийшов до школи, мав розмову з
потерпілим, тримав його за грудки, але не бив і тілесних пошкоджень не наносив.

Не
дивлячись на невизнання своєї провини, вина ОСОБА_3 у скоєні даного злочину
підтверджується :

- показами
потерпілого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, який пояснив, що 03.10.2007 року близько 8-30
ранку на другому поверсі Таранденцівської школи, де він разом з хлопцями грав в
теніс, до нього підійшов підсудний,
тримав за шию, притискав до стіни та бив об неї, бив кулаком за те, що він
ніби-то ображав його сина;

- показами батька потерпілого ОСОБА_5, який
пояснив, що 3.10.2007 року дізнався про побиття сина підсудним та доставив сина
в лікарню, де того госпіталізували;

- свідок ОСОБА_6 30.08.1994 року народження
пояснив, що 03.10.2007 року вранці на другому поверсі школи бачив, як підсудний
бив ОСОБА_4 за те, що той бив його сина;

- показами свідка ОСОБА_7, який пояснив, що
бачив, як на 2 поверху школи ОСОБА_3 бив ОСОБА_4 об стіну головою;

- показами свідка ОСОБА_7, що 03.10.2007 року
близько 8-30 ранку вона бачила на 2 поверсі ОСОБА_3, який відходив від ОСОБА_4
Останній був заплаканий, тримався за горло, плакав, скаржився що його побив
підсудний, на шиї були сліди від пальців;

- свідок ОСОБА_8 пояснила, що 3.10.2007 року
вранці бачила ОСОБА_4, який тримаючись за голову та плачучи повернувся додому,
і в її присутності розповів матері, що його побив ОСОБА_3;

- свідок ОСОБА_9 бачив, як підсудний тримав
ОСОБА_4 за світер і щось йому сказавши пішов, до ОСОБА_4 підійшла ОСОБА_7 .

- свідок ОСОБА_10 підтвердила факт
перебування ОСОБА_4 в лікарні, де він розповідав, що його побив підсудний;

- актом судово-медичного обстеження та
висновком судово-медичної експертизи, згідно яких ОСОБА_4 заявляв про побиття його підсудним, в
результаті чого отримав легкі тілесні пошкодження з короткочасним розладом
здоров”я у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку,
післятравматичного перехондриту хрящів гортані, синців по передній поверхні
шиї, травматичної припухлості м”яких тканин голови та правої вушної раковини,
які не могли бути отримані від падіння та отримані власноруч; /а.с.6-11,

- виписками з історії хвороби ОСОБА_4, які
підтверджують тривале його перебування в лікарні через побиття /а.с. 43-51/;

- відмовним матеріалом перевірки обставин
побиття ОСОБА_4 з заявою матері потерпілого від 3.10.2007 року про притягнення
винних до відповідальності, поясненнями свідків події про обставини злочину,
які співпадають з їх показами в суді та іншими матералами справи в їх сукупності.

Суд критично
оцінює покази малолітнього свідка ОСОБА_11, який пояснив, що перебував під час
конфлікту з батьком і бачив, що ОСОБА_4 ніхто не бив, оскільки свідки ОСОБА_7,
ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_12 спростовують його перебування на місці події і
підтверджують перебування в класі, факт побиття підтверджується об”єктивними
доказами, заперечення свідка, що батько не брав за грудки ОСОБА_4 свідчать про
відсутність його на місці події, оскільки підсудний підтвердив даний факт.

Покази свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які стали на сторону
підсудного спростовуються матеріалами справи та їх взаємовідносинами з
підсудним.

Суд вважає, що вина ОСОБА_3у скоєні даного злочину
повністю підтверджується фактом конфлікту між підсудним та потерпілим,
застосування до малолітнього сили, показами свідків та наявністю у дитини
тілесних пошкоджень, яких у нього не було до конфлікту.

Дії
ОСОБА_3, слід кваліфікувати як навмисне нанесення легкого тілесного
пошкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров”я, оскільки він
застосовуючи силу до неповнолітнього, заподіяв йому тілесні пошкодження, які
вимусили дитину лікуватись в умоваї лікарні.

При
призначенні покарання, суд враховує те. що ОСОБА_3раніш не судимий, за місцем
проживання та роботи характеризується позитивно, протиправно діяв з метою
захисту інтересів свого сина і визнає це
обставинами , що пом”якшують відповідальність.

Скоєння
злочину у відношенні малолітнього є обтяжуючою вину обставиною.

З
урахуванням характеру та ступеню тяжкості
скоєного злочину, особи підсудного ОСОБА_3, він
повинна нести покарання у
вигляді штрафу.

Підстав
для застосування більш тяжкої міри покарання за злочин при даних обставинах суд
не вбачає.

Цивільний
позов потерпілого та його представника підлягає задоволеннню частково з
урахуванням суті та розміру фізичних та моральних страждань, перенесених
малолітнім ОСОБА_4, доведеності позовних вимог. З сум матеріальної шкоди слід
виключити вимоги про відшкодування харчування дитини, яка перебуваючи в лікарні
забезпечувалась відповідним харчуванням, 23,25 грн. на ліки, які не зазначені в
листках призначення, з чим погодилась представник потерпілого та 120 грн.
витрат на бензин, оскільки суду представлені чеки за одне число, один з яких
свідчить про повповнення пального після поїздки до Києва, що не може бути
враховано в рахунок відшкодування шкоди.

Керуючись ст..
323,324 КПК України , суд , -

З А СУ Д И В :

ОСОБА_3 визнати
винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України і призначити йому
покарання у вигляді штрафу в сумі 1700
грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_4 в особі його матері ОСОБА_15 523
грн. 75 коп. відшкодування матеріальної шкоди, 10000 грн. відшкодування моральної
шкоди., а всього 10523 грн. 75 коп.

Вирок
може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 діб
з моменту його проголошення.

Суддя місцевого

Лубенського міського суду
Чередников
С.М.