Провадження №1-кп/331/191/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2015 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта неповна середня, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не засудженому;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Іванівка Кам`янко - Дніпровського району Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не засудженому;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 вчинили корисливе кримінальне правопорушення на території Жовтневого району м. Запоріжжя за наступних обставин:
Так, 01.03.2015, о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом зриву зі стіни будинку, розташованого за вищевказаною адресою, таємно викрав відеокамеру зовнішнього спостереження КРС 148 ZEP/F60-T S/N ВХЕ00117 вартістю 2 250 гривень та відеокамеру зовнішнього спостереження КРС 138 ZETP/F31-T/F36-T S/N BLVB04755 вартістю 2 250 гривень, що належать ТОВ «Велес Запоріжжя 2012», тим самим заподіяв ТОВ «Велес Запоріжжя 2012» матеріальну шкоду на загальну суму 4 500 гривень, без урахування ПДВ.
Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , сховавши під куртку зазначене майно, не зупиняючись на досягнутому, знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лепіка, буд. 24/ пр. Леніна. 68, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом зриву зі стіни будинку, розташованого за вищевказаною адресою, таємно викрали відеокамеру зовнішнього спостереження КРС 148 ZEP/F60-T S/N ВХЕ00401 вартістю 2250 гривень, що належить ТОВ Велес Запоріжжя 2012, матеріальну шкоду на суму 2 250 гривень без урахування ПДВ.
Вищевказане майно, ОСОБА_6 сховав під куртку та разом з ОСОБА_5 втекли з місця скоєння злочину.
В результаті вказаних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заподіяли ТОВ Велес Запоріжжя 2012 матеріальну шкоду на загальну суму 6750 гривень.
Суд, керуючись ст. 349 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів підлягаючих дослідженню обмежено судом допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів характеризуючих особу обвинувачених.

Будучи допитаним, у ході судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину і пояснив, що разом зі своїм товаришем ОСОБА_6 01.03.2015 рокувживали алкогольні напої, потім у них виник намір викрасти камери зовнішнього спостереження, залізли по решітці і зірвали три штуки, сховавши їх під куртку, але були затримані працівниками міліції, у скоєному розкаюється, про свій вчинок дуже шкодує.

Будучи допитаним, у ході судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину і дав суду пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_5 .

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєно за попередньою змовою групою осіб.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєно за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, вчинив злочин середньої тяжкості, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв становленню істини у справі.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , відношення самого обвинуваченого до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства і за цих обставин вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікується його діяння у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, вчинив злочини середньої тяжкості, має постійне місце проживання, за місцем проживання скарг не надходило, офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд визнає, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв становленню істини у справі.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , відношення самого обвинуваченого до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і за цих обставин вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікується його діяння у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні від представника потерпілого надійшла заява про залишення цивільного позову без розгляду.

Відповідно до вимог п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд залишає цивільний позов без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування, призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов`язки згідно п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід, застосований відносно засудженого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування, призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов`язки згідно п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід, застосований відносно засудженого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

Цивільний позов заявлений представником потерпілого ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Речові докази:

- відеокамери зовнішнього спостереження КРС 148 ZEP/F60-T SIN ВХЕ00117, КРС 138 ZETP/F31-T/F36-T SIN BLVB04755, КРС 148 ZEP/F60-T SIN ВLGЕ00401, передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_4 залишити за належністю;

- CD-RW -диск, долучений до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1