У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого

Кравченка К.Т.,

суддів

Канигіної Г.В., Мороза М.А.

розглянула у судовому засіданні 21 лютого 2008 року
в м. Києві кримінальну справу
за касаційною
скаргою засудженого ОСОБА_1 на постановлені щодо нього судові рішення.

Вироком
Жовтневого районного
суду м. Луганська від 21 травня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

м. Антрацит Луганської області,
неодноразово судимого,

останній раз 5 листопада 2002 року
за ч. 2 ст. 186 КК України

на 4 роки позбавлення волі.

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Луганської області від 24 липня 2007 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що
він 10 грудня 2006 року у
м. Луганську, погрожуючи насильством, яке не є небезпечним для життя та
здоров'я потерпілих, шляхом грабежу заволодів грошима неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у сумі 33 грн.

У касаційній скарзі засуджений
ОСОБА_1 посилається на те, що висновки
суду не відповідають фактичним обставинам справи. Указує, що заволодів майном потерпілих шляхом шахрайства.
Стверджує, що йому було відмовлено в наданні захисника, працівниками міліції
здійснювався психологічний тиск, із матеріалами справи у повному обсязі він не
ознайомлений. Просить скасувати судові рішення
й направити справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона
задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи убачається, що
висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у
вироку злочину ґрунтується на сукупності зібраних у справі доказів і є
правильним.

Так, у на досудовому слідстві та у
суді ОСОБА_1 визнавав, що забрав гроші у потерпілих, зазначаючи, що при цьому
погроз не висловлював та фізичну силу не застосовував. Проте потерпілі
неповнолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 показали, що віддали ОСОБА_1 гроші, побоюючись
його погроз. Свідок ОСОБА_4 пояснив, що при затриманні ОСОБА_1 не заперечував,
що пограбував потерпілих. Ці їх показання об'єктивно підтверджується даними
протоколів вилучення та огляду, очних ставок, речовими доказами й іншими матеріалами справи.

Будь-яких даних, які б ставили під
сумнів достовірність наведених у вироку доказів, не встановлено.

За встановлених судом фактичних
обставин дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 186 КК України кваліфіковано правильно.

Даних, які б свідчили, що у справі щодо ОСОБА_1 неправильно застосовано кримінальний закон,
не встановлено.

Вивченням матеріалів справи не
виявлено істотних порушень кримінально-процесуального закону, які тягнули б
скасування постановлених у справі судових рішень.

Доводи у касаційній скарзі ОСОБА_1 про порушення його права на захист є безпідставними. Як убачається з матеріалів
справи, на досудовому слідстві ОСОБА_1 заявив, що послуг адвоката не потребує (а.с. 16),
а у судовому засіданні відмовився від участі у справі захисника (а.с. 98, зворот).

Апеляційний розгляд справи
проведений з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону. Усі наведені
засудженим ОСОБА_1 в апеляції доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам
його касаційної скарги, зокрема, щодо правильності кваліфікації його дій,
застосування незаконних методів ведення слідства, ознайомлення з матеріалами справи,
були предметом розгляду суду апеляційної інстанції і не знайшли свого
підтвердження, їх належним чином перевірено й спростовано.

При призначенні ОСОБА_1. покарання суд, згідно з вимогами
ст. 65 КК України, врахував тяжкість вчиненого ним злочину, дані про особу
засудженого, обставини справи, які впливають на ступінь його відповідальності,
і обрав покарання, яке є обґрунтованим, необхідним та достатнім для виправлення
ОСОБА_1 та попередження нових злочинів.

Отже, передбачені ч. 1 ст. 398 КПК України підстави для призначення справи
щодо ОСОБА_1 до касаційного розгляду
відсутні.

Керуючись ст. 394-396 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а
:

у задоволенні
касаційної скарги засудженого ОСОБА_1
відмовити.

С у д д і :

Кравченко К.Т. Канигіна
Г.В. Мороз М.А.