Справа
№ 11 -а-2296/2007
в 1 інстанції - Мамонтова
Категорія - ст. 185 ч.3 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
листопада 2007 року колегія суддів судової палати Апеляційного суду м. Києва у кримінальних справах в складі:

Головуючого
судді - Бєлан
Н.О.,

суддів - Стрижко
С. І.

Кравченка
С. І.

за
участю прокурора - Мінакової
Г.О.

засудженого
- ОСОБА_1

представника
служби у справах

неповнолітніх
- Кузьменка
М. І.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 18 вересня 2007 року, яким -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець с Рахвалівка Іванківського району
Київської області, українець, громадянин України, із неповною середньою освітою, не працюючий,
учень 8-го класу Обухівського загальноосвітньої школи, не одружений,
проживаючий за адресою: АДРЕСА_1
судимий: 1) 19.06.2007 року Іванківським районним судом Київської області
за ст.
185 ч.3, 289 ч. 2, 15 ч.2,
289 ч. 2 КК України, із
застосуванням ст. ст.
69, 70 КК України до 3 років 2 місяців
позбавлення волі, із застосуванням ст.
104, 75 КК України на 1 рік; 2)
31 серпня 2007 року Вишгородським районним судом Київської області за ст.
185 ч.3 КК України, із
застосуванням ст. 69 КК України, до 1 року позбавлення волі,

-
засуджений за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення
волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів
шляхом поглинення менш суворого покарання,
призначеного вироком Вишгородського районного суду Київської області від
31 серпня 2007 року, більш суворим, призначеним цим вироком, остаточно призначено покарання до відбуття у
виді трьох років позбавлення волі. Вирок Іванківського районного суду Київської
області від 19 червня 2007 року підлягає виконанню самостійно.

Згідно
із вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому,
що він 09 січня 2007 року приблизно о 01 год. 00 хв. разом з малолітніми
особами, матеріали про застосування
примусових заходів виховного характеру відносно яких виділені в окреме
провадження, шляхом розбору цегляної
стіни підвального приміщення будинку № 16-Є по пр-ту Оболонському в м. Києві проник у приміщення магазину
«Рукавичка», звідки таємно викрав майно
ОСОБА_2 на загальну суму 2 288 грн. 50 коп.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1, не
оспорюючи фактичні обставини подій і правильність юридичної оцінки його
злочинних дій, просить вирок суду
змінити, пом'якшивши призначене йому
покарання та звільнити його від кримінальної відповідальності з
застосуванням ст. 75 КК України. При цьому апелянт посилається
на суворість вироку та призначення йому покарання, що не відповідає тяжкості вчиненого, оскільки на його думку судом першої інстанції
не були в достатній мірі взяті до уваги

обставини, що пом'якшують покарання та дані про
особу, а саме, щире каяття,
сприяння розкриттю злочину,
вчинення злочину неповнолітнім та примирення з потерпілою.

Заслухавши
доповідь судді, міркування прокурора про
законність і обгрунтованість постановленого вироку, засудженого,
який підтримав свою апеляцію,
представника служби у справах неповнолітніх, який вважав вирок суду з урахуванням даних
про особу засудженого законним та обгрунтованим, провівши судові дебати та надавши засудженому
останнє слово, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів уважає її такою,
що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки
суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1 у таємному викраденні
чужого майна з проникненням у приміщення та кваліфікацію злочинних дій
засудженого за ст. 185 ч.3 КК України обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи і
підтверджені представленими в справі,
дослідженими в судовому засіданні та наведеними у вироку доказами в їх
сукупності, та у скарзі не оспорюються.

Міра
покарання ОСОБА_1 призначена з дотриманням вимог ст. 65
КК України, за своїм видом та розміром є
справедливою, відповідає тяжкості
вчиненого і особі засудженого, є необхідною
для його виправлення і перевиховання.

За уваги
на конкретні обставини справи, дані про
особу ОСОБА_1, який протягом нетривалого
часу у грудні 2006 року - січні 2007 року вчинив декілька умисних злочинів, у тому числі і на наступний день після крадіжки, за яку його засуджено цим вироком, його негативні характеристики з місця
навчання, які свідчать про його
антисоціальну поведінку та небажання ставати на шлях виправлення, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до
висновку що підстав для застосування щодо ОСОБА_1 ст.
ст. 69, 75,
104 КК України немає, а тому
доводи апеляції засудженого щодо пом'якшення покарання та звільнення його від
відбування покарання є безпідставними і неспроможними.

При
цьому судом були враховані обставини, що
пом'якшують покарання, на які є
посилання в апеляції, у зв'язку з чим
ОСОБА_1 і було призначено покарання не у максимальних межах санкції ч.3 ст.
185 КК України.

З огляду
на наведене, колегія суддів судової
палати у кримінальних справах не знаходить підстав для зміни вироку суду та
задоволення апеляції.

Разом з
тим, судом в резолютивній частині вироку
була неправильна зазначена назва суду,
яким ОСОБА_1 був засуджений 31.08.2007 року, а саме,
Вишгородським районним судом м.
Києва, в зв'язку з чим вирок суду
в цій частині підлягає уточненню із зазначенням правильної назви районного
суду.

Крім
того, суд першої інстанції у вироку
також зазначив конкретні прізвища осіб,
щодо яких справа виділена в окреме провадження, у тому вони підлягають виключеню із судового
рішення.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Оболонського районного суду м.
Києва від 18 вересня 2007 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

В порядку ст. 365 КПК України уточнити
резолютивну, частину вироку Оболонського
районного суду м. Києва, зазначивши,
назву районного суду, а саме
Вишгородський районний суд Київської області,
покарання за яким на підставі
ст. 70 ч. 4 КК України за
сукупністю злочинів поглинене покаранням за цим вироком, а також виключити посилання на конкретні
прізвища малолітніх осіб, справа
відносно яких виділена в окреме провадження.