Справа № 676/9362/14-к
Провадження № 1-кп/676/52/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 15 жовтня 2014 року до ЄРДР за № 0001777, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, з вищою освітою, оператора АЗС ТОВ «Альянс Холдинг», не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:

14 жовтня 2014 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході конфлікту з ОСОБА_6 на ґрунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли, зайшов у приміщення магазину «Принцип» по вул. 30 Років Перемоги, 14-а в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області, де дерев`яною палицею, яку підібрав із землі перед приміщенням магазину, наніс близько 10-ти ударів в область голови, тулуба та рук потерпілої, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рани в середньому відділі тім`яної ділянки та легкі тілесні ушкодження у вигляді 7-ми синяків в лобній області справа, на задній поверхні середньої та нижньої третин лівого передпліччя, на тильній поверхні лівої кисті. Після цього ОСОБА_4 умисно таємно викрав з торгового прилавку поряд з касовим апаратом жіночий гаманець потерпілої вартістю 132 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 3 грн., банківська картка «Erste Bank» № НОМЕР_2 , банківська картка «Альфа-Банк» № НОМЕР_3 та фіскальний чек № 5008, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 135 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 187 КК України не визнав та пояснив, що 14 жовтня 2014 року близько 21 год. прийшов у магазин «Принцип», де потерпіла ОСОБА_6 дала йому в борг одну пляшку пива та дозволила відвідати туалет, однак, у грубій формі висловлюючись на його адресу, вигнала його зі складського приміщення, де він присів, щоб випити пиво. Вийшовши на вулицю, пив пиво і в цей час вийшла на ганок приміщення магазину потерпіла, яка знову почала ображати його та гнати від магазину. Коли потерпіла зайшла у магазин, через вікно він побачив, як вона пішла у приміщення туалету, тому з метою помсти підняв з землі дерев`яну палицю, пройшов через торговий зал у підсобні приміщення, де наніс потерпілій, яка стояла у туалеті спиною до нього, декілька ударів по голові та тулубу. ОСОБА_6 просила її не бити і після його виходу з туалету зачинилася там. При виході з підсобних приміщень побачив на прилавку гаманець потерпілої, який з мотивів помсти вирішив забрати, а в подальшому гаманець викинув за зупинкою маршрутних транспортних засобів, вийнявши з нього всі грошові кошти у сумі 3 грн. Визнав свою винуватість у спричиненні потерпілій тілесних ушкоджень та викраденні її майна, у чому щиро розкаявся, просив не позбавляти волі.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_4 , його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила, що на прохання ОСОБА_4 , якого знала як постійного клієнта магазину, дала йому в борг пляшку пива та на його прохання пустила в туалет, однак після цього він сів на складі і не хотів виходити, на що підвищила тон та пригрозила викликати охорону, оскільки їй заборонено будь-кого пускати у підсобні приміщення. ОСОБА_4 вийшов з магазину, однак коли вийшла прибрати на сходах, він стояв біля дерева. Сказала йому йти додому, де його чекають близькі. Повернувшись у приміщення магазину відчула близько 10 ударів по голові і тілу, впала, просила не бити. Коли ОСОБА_4 пішов у напрямку каси, закрилася у туалеті і одразу подзвонила завідуючій магазином. Чула характерний металевий звук зачиненої каси, яку намагаються відкрити. Цивільний позов про стягнення 1522 грн. майнової шкоди та 20000 грн. моральної шкоди, спричинених злочином, просила залишити без розгляду у зв`язку з повним відшкодуванням завданої шкоди. При призначенні покарання поклалася на розсуд суду.

Як встановлено з показань свідка ОСОБА_7 (керівника Кам`янець-Подільської філії ПМП «Принцип»), по приїзду на місце події за телефонним дзвінком завідуючої він з`ясував, що кошти в касі на місці, нестачі виявлено не було. ОСОБА_6 повідомила, що у приміщенні туалету на неї вчинив напад постійний клієнт. В подальшому через отриманий шок вона звільнилася з роботи.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в суді підтвердили, що їх син ОСОБА_4 розповів про те, що побив палицею продавця магазину, яка його словесно образила, після чого взяв її гаманець. Свою поведінку пояснив тим, що перебував у стресовому стані у зв`язку з тим, що перебував у сварці з дружиною, не спав вночі, а потерпіла його сильно образила. Син просив матеріально допомогти відшкодувати завдану потерпілій шкоду.

Як ствердила в суді свідок ОСОБА_10 , її чоловік ОСОБА_4 повідомив, що хотів лише вдарити потерпілу з метою помсти на нанесені словесні образи, гаманець побачив та забрав при виході. Охарактеризувала обвинуваченого як доброго батька та чоловіка.

Свідок ОСОБА_11 підтвердив, що до проведення першого слідчого експерименту ОСОБА_4 повідомив про конфлікт з потерпілою, водночас обвинувачений не уточнював, коли саме він помітив гаманець.

З показань свідка ОСОБА_12 встановлено, що в ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_4 повідомив про нанесення тілесних ушкоджень потерпілій палицею, яку взяв біля сходів, після чого з метою помсти біля каси взяв гаманець, який викинув біля зупинки. Деталей показань обвинуваченого в частині змісту та часу виникнення умислу вказаний свідок не запам`ятав.

Те, що в ході проведення другого слідчого експерименту обвинувачений повідомив, що напад вчинив на ґрунті словесних образ з боку потерпілої, а гаманець помітив та викрав після нанесення їй тілесних ушкоджень, суду підтвердили свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Крім того, свідок ОСОБА_14 повідомила, що у вечір події продавець магазину «Принцип» обзивала ОСОБА_4 біля магазину, що свідок бачила та чула особисто, коли присідала у автомобіль таксі неподалік приміщення магазину «Принцип».

Обставини справи в частині того, що обвинувачений викинув гаманець потерпілої, підтверджуються показаннями в суді свідка ОСОБА_15 , яка виявила гаманець у одному з дворів неподалік місця події.

Як вбачається з даних протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 14 жовтня 2014 року (а.м.к.п. 7 т. 2), ОСОБА_6 повідомила про вчинення ОСОБА_4 нападу із спричиненням їй тілесних ушкоджень та заволодіння її гаманцем.

Обставини спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень підтверджені також даними протоколу огляду місця події від 14 жовтня 2014 року (а.м.к.п. 20-26 т. 2), відповідно до якого на місці події у магазині «Принцип» на підлозі приміщення туалету під правою стіною виявлено рідину червоно-бурого кольору, а за прилавком на підлозі дерев`яну 4-грану палицю довжиною 49,5 см зі слідами відламування та нашаруванням речовини бурого кольору.

Відповідно до даних протоколу огляду речового доказу (а.м.к.п. 85 т. 2) знаряддям вчинення злочину була саме вказана вище дерев`яна 4-гранна палиця сірого кольору довжиною близько 50 см, шириною 50 мм, товщиною 40 мм, зі слідами відламування та пошкодженнями у вигляді подряпин та потертостей. При оголошенні матеріалів провадження в суді ОСОБА_4 підтвердив, що саме цією палицею наносив удари потерпілій.

Спричинення обвинуваченим потерпілій тілесних ушкоджень підтверджено даними висновку судово-медичної експертизи № 764 від 23 жовтня 2014 року (а.м.к.п. 66-67 т. 2), відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_6 виявлено закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, рану в середньому відділі тім`яної ділянки, що відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а також 7 синяків в лобній області справа, на задній поверхні середньої та нижньої третин лівого передпліччя, на тильній поверхні лівої кисті, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися за умов і в термін, вказаних у обставинах справи, 14 жовтня 2014 року.

Як вбачається з даних висновку судово-біологічної експертизи № 1084 від 10 листопада 2014 року (а.м.к.п. 132-135 т. 2), на куртці ОСОБА_4 виявлено кров людини з антигеном Н ізосерологічної системи АВ0, що може походити як від ОСОБА_6 , так і від ОСОБА_4 , кров яких відноситься до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В системи АВ0.

З даних висновку судової товарознавчої експертизи № 191т від 28 жовтня 2014 року (а.м.к.п. 160-162 т. 2) судом встановлено, що залишкова вартість гаманця потерпілої ОСОБА_6 станом на 14 жовтня 2014 року могла становити 132 грн., а вміст гаманця потерпілої складали грошової кошти в сумі 3 грн. купюрами 1 та 2 грн., банківська картка «Erste Bank» № НОМЕР_2 , банківська картка «Альфа-Банк» № НОМЕР_3 та фіскальний чек № 5008 (а.м.к.п. 166-168 т. 2).

Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про наявність умислу на нанесення ударів потерпілій ОСОБА_6 з метою помсти за словесні образи, адресовані йому в ході конфлікту з приводу його перебування у підсобному приміщенні та під час конфлікту біля входу у приміщення магазину, та виникнення умислу на заволодіння її гаманцем після нанесення тілесних ушкоджень підтверджуються даними протоколу проведення слідчого експерименту від 23 листопада 2014 року (а.м.к.п. 191-201 т. 2).

У суду відсутні сумніви щодо осудності ОСОБА_4 , оскільки з даних акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 557 від 23 жовтня 2014 року (а.м.к.п. 142-144 т. 2) вбачається, що ОСОБА_4 в момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, будь-яким психічним захворюванням чи душевною хворобою не страждав та не страждає, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Досудовим розслідуванням ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 14 жовтня 2014 року близько 22 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою викрадення чужого майна зайшов у приміщення магазину «Принцип» по вул. 30 Років Перемоги, 14-а в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області, де, скориставшись відсутністю покупців, вчинив напад на потерпілу ОСОБА_6 із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, яке виразилось у нанесенні дерев`яною палицею, яку ОСОБА_4 підібрав із землі перед магазином, близько 10-ти ударів в область голови, тулуба та рук потерпілої, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рани в середньому відділі тім`яної ділянки та легкі тілесні ушкодження у вигляді 7-ми синяків в лобній області справа, на задній поверхні середньої та нижньої третин лівого передпліччя, на тильній поверхні лівої кисті, після чого незаконно заволодів жіночим гаманцем потерпілої вартістю 132 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 3 грн., банківська картка «Erste Bank» № НОМЕР_2 , банківська картка «Альфа-Банк» № НОМЕР_3 та фіскальний чек № 5008, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 135 грн.

Вказані дії ОСОБА_4 , які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), та поєднаний з проникненням у приміщення, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України.

На думку суду, така кваліфікація дій обвинуваченого є неправильною та не відповідає фактичним обставинам справи, а тому дії ОСОБА_4 підлягають перекваліфікації на ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 185 КК України, виходячи з наступних підстав.

Так, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони розбою є мета, з якою здійснюється напад, заволодіння чужим майном.

Однак в судовому засіданні будь-якими належними, допустимими та достовірними доказами стороною обвинувачення відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 КПК України не доведено, а судом не встановлено, що тілесні ушкодження обвинувачений наніс потерпілій для реалізації свого наміру щодо заволодіння її майном.

Єдиним доказом, на якому ґрунтується обвинувачення за ч. 3 ст. 187 КК України, є дані протоколу проведення слідчого експерименту від 15 жовтня 2014 року (а.м.к.п. 95-102 т. 2), який по своїй суті є фіксацією показань обвинуваченого під час досудового розслідування.

Дані зазначеного протоколу обвинувачений категорично заперечив в судовому засіданні, посилаючись на особисті переживання з приводу події, що завадили належним чином пояснити деталі події по спливу менш ніж однієї доби з часу вчинення злочину, а також з врахуванням того, що на початку досудового розслідування він не повідомляв про своє перебування у підсобних приміщеннях, не бажаючи створювати неприємності потерпілій, яку могли покарати роботодавці за те, що вона дала йому товар у борг і впустила у приміщення, призначені виключно для персоналу.

Також дані протоколу проведення першого слідчого експерименту ОСОБА_4 спростував в ході проведення слідчого експерименту 23 листопада 2014 року (а.м.к.п. 191-201 т. 2), ствердивши про наявність умислу на нанесення ударів потерпілій ОСОБА_6 з метою помсти за словесні образи, адресовані йому потерпілою під час конфлікту у підсобному приміщенні та біля входу у приміщення магазину, а також виникнення умислу на заволодіння її гаманцем після нанесення тілесних ушкоджень.

Крім того, суд зауважує, що згідно з протоколом проведення первинного слідчого експерименту ОСОБА_4 розповів, що після падіння потерпілої від його ударів на землю він «підійшов до торгової каси, де побачив гаманець червоного кольору» (а.м.к.п. 96 т. 2), а в ході відтворення на місці події обставин вчинення злочину, вказав, що «на полиці торгової вітрини виявив гаманець червоного кольору», як і повідомив в судовому засіданні.

Поняті, залучені для проведення першого слідчого експерименту, в суді не надали категоричної відповіді щодо змісту та моменту виникнення умислу ( ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ), водночас зазначили, що ОСОБА_4 повідомляв про конфлікт з потерпілою, який мав місце безпосередньо перед вчиненням злочину, та бажання помститися шляхом заволодіння гаманцем ОСОБА_6 , як вказав, зокрема, свідок ОСОБА_12 .

У суду відсутні підстави для сумнівів у показаннях обвинуваченого щодо конфлікту, що раптово виник між ним та потерпілою, оскільки сама ж потерпіла не заперечила ту обставину, що вигнала обвинуваченого з підсобного приміщення, та робила йому зауваження біля входу у магазин з приводу необхідності йти додому. Крім того, наявність конфлікту та відповідних неприязних стосунків також підтвердила в суді свідок ОСОБА_14 , яка вказала, що бачила та чула, як у вечір події продавець магазину «Принцип» обзивала ОСОБА_4 і відганяла від вказаного приміщення.

Показання ж потерпілої про те, що вона чула характерний металевий звук зачиненої каси, яку намагаються відкрити, коли перебувала у приміщенні туалету після нанесення тілесних ушкоджень, жодним чином не підтверджують наявності у ОСОБА_4 попереднього умислу на заволодіння коштами з каси при застосуванні до потерпілої фізичної сили. Крім того, будь-яких даних про характерні пошкодження касового апарату в ході проведення огляду місця події зафіксовано не було, стороною обвинувачення відомості щодо заволодіння ОСОБА_4 іншим майном, крім гаманця потерпілої, суду не надані, а замах на заволодіння касовими коштами обвинуваченому не інкримінується.

Таким чином, виходячи з вимог п. 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі Грабчук проти України від 21 вересня 2006 року, відповідно до яких Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року має бути інтерпретована у такий спосіб, щоб гарантувати права, здійснення яких буде практичним та результативним, а не теоретичним та таким, що вводить в оману; це також застосовується до права, висвітленого у п. 2 ст. 6 Конвенції, та з огляду на вимоги ст. 62 Конституції України, а також ч. 4 ст. 17 КПК України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 187 КК України не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_4 в ході конфлікту з ОСОБА_6 на ґрунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли, наніс їй легкі тілесні ушкодження та легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, після чого умисно таємно викрав гаманець потерпілої ОСОБА_6 , вартістю 132 грн., з грошовими коштами в сумі 3 грн., двома банківськими картками та квитанцією без вартості. Тому дії ОСОБА_4 слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 185 КК України, і саме за вказаними нормами закону дії обвинуваченого ОСОБА_4 судом кваліфікуються як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд вважає, що вказані діяння мали місце, вина ОСОБА_4 у їх вчиненні повністю доведена в судовому засіданні і він підлягає покаранню за їх вчинення.

На виконання вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, що є злочинами невеликої та середньої тяжкості, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_4 вважається несудимим в силу ст. 89 КК України, за місцем реєстрації та проживання ККП «Господар» компрометуючими даними щодо нього не володіє, за місцем роботи характеризується позитивно (суд бере до уваги надану стороною захисту характеристику, оскільки в матеріалах справи відсутня характеристика протилежного змісту, крім того, стороною обвинувачення будь-яких спростувань позитивної характеристики за місцем роботи суду не надано), не перебуває на обліках лікарів нарколога та психіатра, працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину.

З врахуванням викладеного вище, обставин справи, виду сукупності злочинів, добровільного відшкодування завданої майнової та моральної шкоди, перебування на утриманні ОСОБА_4 , який є людиною молодого віку, малолітньої дитини, позиції потерпілої особи, яка при призначенні покарання поклалася на розсуд суду, з огляду на особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочини у стані алкогольного сп`яніння, суд не вважає за можливе призначити йому покарання у виді штрафу, громадських чи виправних робіт, а вважає за доцільне призначити покарання у виді арешту на строк в межах санкції ч. 2 ст. 125 та ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання вбачається необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З огляду на обставини справи, відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, враховуючи мотиви вчинення злочинів, тяжкість наслідків, вид сукупності, особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вчинених злочинів шляхом повного складання призначених покарань.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчився 16 грудня 2014 року, клопотань щодо застосування інших заходів забезпечення кримінального провадження не надходило.

В задоволенні цивільного позову заступника прокурора м. Кам`янця-Подільського в інтересах держави в особі органу державного управління Міністерства охорони здоров`я України та Кам`янець-Подільської центральної міської лікарні № 1 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення 1468,62 грн. витрат на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_6 (а.м.к.п. 172 т. 2) слід відмовити в зв`язку з добровільним відшкодуванням обвинуваченим зазначених витрат, що підтверджено відповідною квитанцією від 25 грудня 2014 року (а.м.к.п. 41 т. 1).

В задоволенні цивільного позову потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_6 до обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_4 про стягнення майнової та моральної шкоди, спричинених злочином, слід відмовити в зв`язку з їх добровільним відшкодуванням обвинуваченим (а.м.к.п. 42, 48 т. 1).

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України, питання процесуальних витрат слід вирішити в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді двох місяців арешту;

- ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді двох місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох місяців арешту.

Строк покарання рахувати з моменту приведення вироку у виконання.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчився 16 грудня 2014 року.

Відмовити у задоволенні цивільних позовів:

- заступника прокурора м. Кам`янця-Подільського в інтересах держави в особі органу державного управління Міністерства охорони здоров`я України та Кам`янець-Подільської центральної міської лікарні № 1 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення 1468,62 грн. витрат на лікування потерпілої ОСОБА_6 ;

- потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_6 до обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_4 про стягнення 1522 грн. майнової та 20000 грн. моральної шкоди, завданих злочином.

Речові докази:

- дерев`яну палицю, що зберігається в камері схову Кам`янець-Подільського МВ УМВС України в Хмельницькій області (а.м.к.п. 87 т. 2), після набрання вироком законної сили знищити;

- куртку ОСОБА_4 , що зберігається в камері схову Кам`янець-Подільського МВ УМВС України в Хмельницькій області (а.м.к.п. 138 т. 2), повернути обвинуваченому;

- два CD-диски (а.м.к.п. 153 т. 2) зберігати в матеріалах справи;

- кошти в сумі 3 грн. купюрами 1 та 2 грн. (а.м.к.п 36 т. 2) повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- гаманець, банківську картку «Erste Bank» № НОМЕР_2 , банківську картку «Альфа-Банк» № НОМЕР_3 та фіскальний чек № 5008 (а.м.к.п. 165 т. 2) залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 589 (п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 68 коп. процесуальних витрат на залучення експертів (а.м.к.п. 131, 159 т. 2).

Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право на отримання копії вироку в суді.

Суддя ОСОБА_16 -Годлевська