Справа №328/1122/14-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року
м.Токмак

Токмацький районний суд Запорізької
області в складі:

головуючого судді: Гавілей
М.М.

при секретарі:
Панченко В.М.

за участю прокурора: Драч Т.В.

потерпілого: ОСОБА_1

обвинуваченого: ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому судовому
засіданні в залі суду м. Токмак
кримінальне провадження 1-кп/328/90/14 з
угодою про примирення між потерпілим
та обвинуваченим відносно ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Білоріченськ,
Краснодарського краю, Російської
Федерації, росіянина, громадянина
України, освіта неповна середня,
пенсіонера, не одруженого, який
зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1, раніше в силу ст.89 КК України
не судимого,

обвинуваченого у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.03.2014 року приблизно о 18-00 годин ОСОБА_2,
маючи намір на таємне викрадання
чужого майна та реалізуючи його,
знаходячись в будинку розташованому в
АДРЕСА_2, викрав мобільний телефон
марки «Nokia 1661-2» вартістю 160 грн., в якому
знаходилась сім-карта оператора
«Київстар», вартістю 40 грн., на рахунку
якої знаходились грошові кошти у сумі 20
грн., та телевізор марки «West C2103S»
вартістю 700 грн., чим спричинив
потерпілому ОСОБА_1 матеріальний
збиток на загальну суму 920 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд
кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, як
таємне викрадання чужого майна
(крадіжка).

Обвинувальний акт надійшов до суду з
угодою про примирення, укладеною між
потерпілим ОСОБА_1 та обвинуваченим
ОСОБА_2 від 31.03.2014 року, згідно якої,
сторони дійшли згоди щодо примирення,
правової кваліфікації дій
обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України,
істотних для даного кримінального
провадження обставин, обвинувачений
беззастережно визнав свою винуватість
у зазначеному діянні. Також вказаною
угодою визначено покарання, яке
повинен понести ОСОБА_2 у вигляді
штрафу розміром п'ятдесят
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що становить 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення
та затвердження угоди про примирення,
встановлені ст.473 КПК України, та
наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 та потерпілий
ОСОБА_1 просили затвердити угоду про
примирення.

Прокурор підтримав позицію
обвинуваченого та потерпілого щодо
затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження
угоди про примирення, суд виходить з
наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при
прийнятті рішення у підготовчому
судовому засіданні суд має право,
зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода про примирення між
потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про
примирення між потерпілим та
обвинуваченим може бути укладена у
провадженні щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості та у кримінальному
провадженні у формі приватного
обвинувачення.

У судовому засіданні встановлено, що
обвинувачений ОСОБА_2 цілком розуміє
права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК
України, наслідки укладення та
затвердження даної угоди, передбачені
п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер
обвинувачення, вид покарання, яке буде
застосоване до нього у разі
затвердження угоди судом та наслідки
невиконання угоди, передбачені ст. 476
КПК України.

Потерпілий ОСОБА_1 також розуміє
наслідки укладення та затвердження
даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473
КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди
про примирення сторонами є
добровільним, тобто не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дій
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді; умови даної угоди
відповідають вимогам Кримінального
процесуального кодексу України та
Кримінального кодексу України.

Суд вважає правильною правову
кваліфікацію дій ОСОБА_2, який вчинив
таємне викрадення чужого майна
(крадіжка), тобто злочин передбачений
ч.1 ст. 185 КК України.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_2
обґрунтовано обвинувачується у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185
КК України.

Згідно ст.12 КК України злочин,
передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, є
злочином середньої тяжкості.

При призначенні покарання, суд згідно
із вимогами ст.65 КК України враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину та
особу винного, обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом'якшують покарання
обвинуваченого ОСОБА_2, відповідно до
ст.66 КК України, є щире каяття, активне
сприяння розкриттю кримінального
провадження, добровільне
відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання
обвинуваченого ОСОБА_2 відповідно до
ст. 67 КК України, є вчинення
кримінального правопорушення у стані
алкогольного сп'яніння.

Ознайомившись із змістом угоди,
перевіривши виконання вимог ст. 471 КПК
України, вислухавши думку учасників
кримінального провадження,
переконавшись у добровільності
волевиявлення сторін на укладення
угоди, суд вбачає всі підстави для
затвердження угоди, та не вбачає
процесуальних перешкод для її
затвердження, оскільки її умови не
суперечать вимогам кримінального та
кримінального процесуального закону,
не посягають на інтереси суспільства,
не порушують нічиї права, свободи та
інтереси, у суду немає підстав
припускати неможливість її виконання
обвинуваченим, наявні фактичні
підстави для примирення, узгоджені
сторонами вид та міра покарання
відповідають загальним правилам
призначення кримінальних покарань,
встановленим кримінальним законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про необхідність
затвердження угоди про примирення між
потерпілим ОСОБА_1 та обвинуваченим
ОСОБА_2 і призначення обвинуваченому
узгодженого сторонами покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК
України, суд,-

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 31 березня 2014 року
про примирення між потерпілим ОСОБА_1
та обвинуваченим ОСОБА_2.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.185 КК України та
призначити йому узгоджене сторонами
угоди про примирення від 31 березня 2014
року покарання у вигляді штрафу в
розмірі 50 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, що становить 850
(вісімсот п'ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених ст.394 КПК України, до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подачі апеляції протягом
тридцяти днів з дня його проголошення
через Токмацький районний суд
Запорізької області.

Вирок, якщо інше не передбачено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після прийняття рішення
судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Суддя: /підпис/

з оригіналом згідно

Суддя Токмацького районного суду

Запорізької області

М.М. Гавілей

коп.виг.пом.суд. Дубінін В.С.