УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

15 травня 2007
року апеляційний суд Житомирської області в складі:

суддів: Романова О.В. -
головуючого,

Ляшука В.В. та
Широкопояса Ю.В.,

з участю: секретаря Поліщук Т.О.,

прокурора Руденка В.І.,

засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2. та ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляціями
засудженого ОСОБА_1 на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від
12 березня 2007 року,

встановив:

Цим вироком
засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
студента 2-го курсу
Київського Національного економічного університету, потерпілого від аварії на ЧАЕС 3 категорії, неодруженого,
несудимого,

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 студента 2-го курсу агроекологічного факультету Житомирського
державного агроекологічного університету,
неодруженого, несудимого,

та ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3,
неодруженого, непрацюючого, несудимого,
-

за ч. 2 ст. 296 КК України на 1 рік обмеження
волі кожного.

Згідно ст.
ст. 75,
76 КК України звільнено всіх засуджених від призначеного
покарання з випробуванням на 1
рік та зобов'язано їх повідомляти
органи
кримінально-виконавчої
системи про зміну
місця

Справа № 11-395/2007 Головуюча у суді
1 -ї інстанції
Ваховський В.Л.

Категорія ст. 296 ч. 2, 4 КК України Суддя-доповідач
Широкопояс Ю.В.

2

проживання:

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця с. Голуба Нива Краснодарського краю, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого, студента Вінницького залізничного коледжу, неодруженого,
несудимого, -

засуджено за
ч, 4
ст.
296 КК
України на три роки позбавлення волі.

На
підставі ст. ст. 75,
76 КК України звільнено ОСОБА_4. від відбування призначеного
покарання з випробуванням на 1
рік та зобов'язано його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання.

Згідно
вироку, 23 грудня 2006
року близько 3 години
на автодорозі між м. Овруч та с. Лукишки Овруцького району біля ставка
ОСОБА_2., ОСОБА_1, ОСОБА_4,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, сумісно з ОСОБА_3, групою осіб вчинили хуліганство, - з хуліганських спонукань, грубо порушили громадський порядок з мотивів
явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою зухвалістю,
вираженою в заподіянні тілесних ушкоджень та пошкодженні майна.

Зокрема, ОСОБА_1 кулаком правої руки вдарив по обличчю
ОСОБА_5, а ОСОБА_2. кулаком руки вдарив
його два рази в голову, а потім два рази
по тулубу, внаслідок чого ОСОБА_5 впав
на землю та на незначний проміжок часу втратив свідомість. Вказаними діями
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заподіяли ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у вигляді синця
на спинці носу, підшкірного
крововиливу, садна-подряпини правої руки
та сколу коронки першого зуба зліва.

Одночасно
з зазначеними діями ОСОБА_4 заздалегідь заготовленою для нанесення тілесних
ушкоджень монтировкою вдарив по лівій нозі ОСОБА_6, внаслідок чого пошкодив його мобільного
телефона марки „Нокіа-6270" вартістю 300
грн. ОСОБА_6. вирвав монтировку з рук ОСОБА_4.
та викинув її.

Продовжуючи
хуліганські дії, ОСОБА_4 вдарив двічі
рукою по голові ОСОБА_6 а ОСОБА_2. одночасно з ударами ОСОБА_4. також два рази
вдарив кулаком руки по тулубу ОСОБА_6,
від чого останній впав на землю і ОСОБА_3.
вдарив його два рази ногою по ногах.

Вказаними
діями ОСОБА_2., ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3.3аподіяли ОСОБА_6легких тілесні ушкоджень у вигляді

3

трьох саден в
лівій скроневій ділянці, синця лівої
ноги та сколу коронки
першого зуба зліва.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1 просить скасувати вирок щодо нього, а справу закрити за відсутністю в його діях
складу злочину. Посилаючись на свою оцінку доказів, твердить про невідповідність фактичним
обставинам справи висновків суду про вчинення ним хуліганства, перебування його в стані алкогольного
сп'яніння та кваліфікацію його дій за
ст. 206 КК України.

Заслухавши
доповідача, пояснення засуджених в
підтримання апеляції, міркування
прокурора про залишення вироку без зміни,
перевіривши справу в межах апеляції,
колегія суддів визнає апеляцію необгрунтованою з таких підстав.

Висновки
суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
за який його засуджено підтверджені розглянутими в судовому засіданні та
викладеними у вироку доказами.

Зокрема, детальними показаннями на досудовому слідстві
всіх засуджених, в тому числі самого
ОСОБА_1. про обставини заподіяння ним та іншими засудженими тілесних ушкоджень
потерпілим ОСОБА_5у та ОСОБА_6(а. с. 30,
52-53, 63, 95,
110, 125).

З огляду
на те, що показання засуджених на
досудовому слідстві детально узгоджуються з показаннями потерпілих та іншими
доказами, наведеними у вироку, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх
достовірними та відкинув їх показання в судовому засіданні, що суперечать встановленим судом обставинам
справи.

Висновок
суду першої інстанції про те, засуджені
змінили свої показання в судовому засіданні з метою ухилитися від кримінальної
відповідальності є обґрунтованим.

Та
обставина, що дії засудженого ОСОБА_1 та
інших засуджених були пов'язані зі злочинною поведінкою потерпілого
ОСОБА_5а, який вчинив хуліганство, -
безпричинно вдарив головою у перенісся ОСОБА_4 у присутності інших
засуджених, завдавши йому легких
тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я у вигляді закритого
перелому кісток носу та синця спинки носу з переходом на повіки очей (а. с.
187-188), не спростовує
правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні групою осіб
хуліганства та про кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 296
КК України з огляду на всі фактичні обставини справи.

З
матеріалів справи також видно, що
засуджений ОСОБА_1 на досудовому слідстві повністю визнав себе винним у
пред'явленому йому обвинуваченні за ч. 2
ст.
296 КК
України, в тому числі в тому, що під час вчинення хуліганства він перебував
в стані алкогольного сп'яніння. Стверджував, що незадовго до вчинення інкримінуємих йому
дій він випив

4

декілька
пляшок пива (а. с. 92-93,
95). Тому апеляційний суд визнає необгрунтованим твердження
засудженого Левківського в апеляції про недоведеність висновку суду про
наявність у нього стану алкогольного сп'яніння під час вчинення хуліганства.

Покарання
ОСОБА_1. судом першої інстанції призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, з врахуванням тяжкості злочину та даних про
особу засудженого.

Суд в
повній мірі врахував всі обставини, які
пом'якшують покарання, та обгрунтовано
призначив його із застосуванням ст. ст.
75 та 76 КК України, - зі
звільненням від відбування основного покарання з випробуванням. Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги конкретні обставини
справи, апеляційний суд не знаходить
підстав для пом'якшення призначеного ОСОБА_1. покарання.

Керуючись ст.
ст. 365,
366 КПК України,
апеляційний суд, -

ухвалив:

апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 12 березня 2007року
щодо нього, - без зміни.