н/п 1-кс/640/7271/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2013 р. Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова Колесник С.А., при секретарі Боденко Д.О., за участю слідчого Жидкова А.В., розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м.Харкова клопотання слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області Жидкова Анатолія Володимировича про тимчасовий доступ до речей і документів, за матеріалами кримінального провадження №0000870 від 26.07.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУМВС України в Харківській області Жидков А.В. 11 листопада 2013 року звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим зі старшим прокурором відділу прокуратури Харківської області юристом 2 класу М.С. Зеленським, про надання тимчасового доступу та можливості вилучення оригіналів документів та інших носіїв інформації, що складають банківську таємницю, відносно клієнта - ТОВ «Капіталінвест груп», код за , в ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ, МФО 305299, за рахунком НОМЕР_4 з 29.06.2011 по 03.11.2013, а саме: інформації, як на паперових так і електронних носіях, про рух грошових коштів з розшифровкою контрагентів (назва, код ЄДРПОУ, і.п.н.), призначенням платежу, датою платежу, часом проведення платежу, номером платіжного документа, сумою платежу, а також з вказівкою вхідного і вихідного залишків коштів на рахунку на початок і кінець кожного дня, референс кожного платіжного документа (номер або інші символи, які використовуються для ідентифікації трансакції) по рахунку НОМЕР_4; обліково-реєстраційної справи ТОВ «Капіталінвест груп»; картки із зразками підписів і відбитку печатки; заяви на відкриття рахунку; договору на розрахунково-касове обслуговування клієнта з додатками; заяв на видачу чекових книжок; інформації, яка міститься у витратних ордерах і корінцях грошових (касових) чеків про отримання ТОВ «Капіталінвест груп» або іншими особами готівкових грошових коштів через касу банку, а також інформації, яка міститься у відповідних довіреностях на отримання готівкових коштів по рахунку; інформації, яка міститься в договорах та інших документах, на підставі яких ТОВ «Капіталінвест груп», використовувала систему віддаленого доступу типу «Клієнт-банк» (заяви клієнта про встановлення системи, договори на обслуговування системи, акту про введення системи в експлуатацію; документів, які засвідчують встановлення системи, генерацію і повторну генерацію електронного ключа та електронних підписів клієнта, включаючи документи, які підтверджують факт видачі даних електронних ключів); платіжних доручень на перерахування грошових коштів по рахунку ТОВ «Капіталінвест груп», НОМЕР_4 з 29.06.2011 по 03.11.2013.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що СУ ГУМВС України в Харківській області на підставі заяви ОСОБА_3, 26.07.2013 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000870 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України, за фактом замаху на заволодіння шахрайським шляхом майном, яке належить ОСОБА_3

Під час досудового слідства встановлено, що у червні 2011 року ОСОБА_4 бажаючи збагатитися за рахунок чужого майна, вступив в змову з директором ТОВ «Капіталінвест груп» ОСОБА_5 та розробив злочинний план, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, згідно якому ТОВ «Капіталінвест груп» в особі ОСОБА_5 спочатку укладає договір з ПАТ «Укрнафта» на поставку продукції, після чого ОСОБА_4 під приводом отримання великого прибутку при умовах виконання вказаного договору, підшукує людину, яка зможе профінансувати поставку продукції ПАТ «Укрнафта» або погодиться виступити майновим поручителем за зобов'язаннями ТОВ «Капіталінвест груп» і надати в якості застави в банк належне йому майно для отримання ТОВ «Капіталінвест груп» кредиту, а отримані за умовами договору від ПАТ «Укрнафта» гроші, витратити на свій розсуд, при цьому не маючи намірів відповідати перед кредитором за взятими на себе зобов'язаннями.

Реалізуючи злочинний умисел, 29 червня 2011 року між ТОВ «Капіталінвест груп», «Продавець», юридична адреса: 49000 м. Дніпропетровськ, пров. Кальміуський,22, поштова адреса: м. Дніпропетровськ вул. К.Лібкнехта,10, код за , рахунок №3666 в ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ МФО 305299, свідоцтво платника ПДВ №100301975, ідентифікаційний податковий номер 46 в особі директора ОСОБА_5 з однієї сторони та ПАТ «Укрнафта», «Покупець», юридична адреса: 04053 м. Київ пров. Несторівський, 3-5 код за рахунок №0478 в ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ МФО 305299, свідоцтво платника ПДВ №100332806, ідентифікаційний податковий номер 54 в особі заступника голови правління ОСОБА_6 з іншої сторони було укладено договір № 20/656-МТР купівлі-продажу труби на суму 3 045 000,00 грн. (три мільйони сорок п'ять тисяч грн. 00 коп.)

В свою чергу ОСОБА_4 використовуючи довірчі відносини з ОСОБА_3 і достовірно знаючи, що останній має у своїй власності нерухоме майно, а саме три машино-місця розташовані за адресою: м. Київ вул. Волинська,10, автомобіль марки «RANGE ROVER», 2008 р.в. реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований на ім'я матері ОСОБА_3 - ОСОБА_7 та трикімнатну квартиру в АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, обіцяючи останньому отримання великого прибутку від поставок труби ПАТ «Укрнафта», тим самим переконав ОСОБА_3 виступити майновим поручителем за зобов'язаннями ТОВ «Капіталінвест груп» і передати в іпотеку ПАТ «Банк Національний кредит» належні йому на праві власності три машино-місця, розташовані за адресою: м. Київ вул. Волинська, 10.

Отримавши згоду ОСОБА_3 виступити майновим поручителем за зобов'язаннями ТОВ «Капіталінвест груп» і передати в іпотеку ПАТ «Банк Національний кредит» належні йому на праві власності три машино-місця, розташовані за адресою: м. Київ вул. Волинська,10, директор ТОВ «Капіталінвест груп» ОСОБА_5 3 листопада 2011 року укладає договір з ПАТ «Банк Національний кредит» податковий номер 20057663, місцезнаходження: м. Київ, вул. Тургенівська,52/58, ідентифікаційний код 20057663, МФО 320702 про надання відновлювальної кредитної лінії №236ю/2011/05-2659/2-1, відповідно до якого Банком відкрито ТОВ «Капіталінвест груп» відновлювальну кредитну лінію в межах максимального ліміту заборгованості до 1 650 000,00 грн. (один мільйон шістсот п'ятдесят тисяч грн. 00 коп.)

При цьому ОСОБА_5 за домовленістю з ОСОБА_4, без будь якої згоди ОСОБА_3 і в тайні від останнього до предмету вказаного договору включив наступні данні: ліміт в сумі 246 000,00 грн (двісті сорок шість тисяч грн. 00 коп.) встановлюється після укладання між Банком та ОСОБА_7 договору застави автотранспортного засобу «RANGE ROVER», 2008 р.в.; збільшення ліміту на 358 000,00 грн. (триста п'ятдесят вісім тисяч грн. 00 коп.) встановити після підписання між Банком та ОСОБА_3 договору іпотеки трьох машино-місць , що розташовані за адресою: м. Київ вул. Волинська, 10; збільшення ліміту на 1 046 000,00 грн. (один мільйон сорок шість тисяч грн. 00 коп.) встановити після укладання між Банком та ОСОБА_3 договору іпотеки трикімнатної квартири, що розташована за адресою: м. Київ вул. Волинська, 10.

В той же день, тобто 03.11.2011 ОСОБА_3 будучи абсолютно впевненим в прозорості та законності дій ОСОБА_4 і ОСОБА_5 стосовно отримання кредиту для виконання умов договору від 29.06.2011 з ПАТ «Укрнафта», укладає іпотечний договір з ПАТ «Банк Національний кредит» в якому виступає майновим поручителем за зобов'язаннями ТОВ «Капіталінвест груп» і надає в якості застави банку належне йому майно, а саме три машино-місця, розташовані за адресою: м. Київ вул. Волинська, 10, після чого ТОВ «Капіталінвест груп» отримує перший транш кредиту в сумі 358 000,00 грн.

Крім того, у першій декаді вересня 2011 року ОСОБА_4 при невстановлених досудовим слідством обставинах вступив у злочинний зговір з приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко І.А., яка 08.09.2011 посвідчила довіреність за реєстровим номером 3071 нібито видану на ім'я ОСОБА_4 громадянином ОСОБА_3 на право розпоряджатися автомобілем марки «RANGE ROVER», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, належним ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5, виданим 17.04.2008 ВРЕР №1 ГУМВС України м. Харкова.

Згідно висновку №8416 від 23.10.2013 судово-почеркознавчої експертизи підпис від імені ОСОБА_3 в довіреності від 08.09.2011 виконано не ОСОБА_3.

Також, у другій декаді вересня 2011 року ОСОБА_4 при невстановлених досудовим слідством обставинах повторно вступив у злочинний зговір з приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко І.А., яка 12.09.2011 посвідчила довіреність за реєстровим номером 3093 нібито видану на ім'я ОСОБА_4 громадянкою ОСОБА_7 на право розпоряджатися автомобілем марки «RANGE ROVER», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, належним ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5, виданим 17.04.2008 ВРЕР №1 ГУМВС України м. Харкова.

Згідно висновку №8416 від 23.10.2013 судово-почеркознавчої експертизи підпис від імені ОСОБА_7 в довіреності від 12.09.2011 виконано не ОСОБА_7.

Згідно інформації, наданої оператором мобільного зв'язку «Київстар» 08.09.2011 і 12.09.2011, тобто у дні посвідчення довіреностей нібито виданих на ім'я ОСОБА_4 громадянином ОСОБА_3 та громадянкою ОСОБА_7 на право розпоряджатися автомобілем марки «RANGE ROVER», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, між ОСОБА_4 та Зайченко І.А. неодноразово зафіксовані з'єднання, як вхідних так і вихідних дзвінків. Даний факт у повному обсязі підтверджує злочинний зв'язок і попередній зговір між ОСОБА_4 та Зайченко І.А., направлений на підроблення і використання підроблених документів.

В подальшому ОСОБА_4 реалізуючи розроблений спільно з ОСОБА_5 злочинний план направлений на заволодіння чужим майном, використовуючи підроблену довіреність від 12.09.2011 від імені ОСОБА_7 на своє ім'я на право розпоряджатися автомобілем марки «RANGE ROVER», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, 13.12.2011 укладає з ПАТ «Банк Національний кредит» договір застави транспортного засобу, згідно якому ПАТ «Банк Національний кредит» передано в заставу транспортний засіб - автомобіль марки «RANGE ROVER», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, після чого ТОВ «Капіталінвест груп» отримує другий транш кредиту в сумі 246 000,00 грн., про що не міг не знати ОСОБА_5

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_3 показав, що у лютому 2012 року він на прохання ОСОБА_4 передав автомобіль НОМЕР_2, у тимчасове короткочасне володіння останньому. Але ніякої довіреності на право розпоряджатися вказаним автомобілем, він ОСОБА_4 не давав і не підписував. На неодноразові вимоги повернути автомобіль НОМЕР_2, ОСОБА_4 під різними приводами автомобіль не повертав, посилаючись на ті чи інші надумані обставини і повернув його лише у липні 2013 року неукомплектованим та у обгорілому стані. На прохання ОСОБА_4 він виступив майновим поручителем за зобов'язаннями ТОВ «Капіталінвест груп» і передав ПАТ «Банк Національний кредит» належне йому нерухоме майно, а саме машино-місця у підземному паркінгу за місцем свого проживання. Але автомобіль марки «RANGE ROVER», реєстраційний номер НОМЕР_1 він під заставу ні юридичнім, ні фізичним особам не надавав і згоди на це нікому не давав.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 показала, що 17.04.2008 на її ім'я у ВРЕР №1 ГУМВС України м. Харкова був зареєстрований автомобіль марки «RANGE ROVER» 2008 року випуску, якому при реєстрації був привласнений номер НОМЕР_1. Фактично даний автомобіль був придбаний її сином - ОСОБА_3, тому він їм і розпоряджався. Ніяких довіреностей на право розпоряджатися вказаним автомобілем, вона нікому не давала і не підписувала. В кінці січня 2013 року на її домашню адресу: АДРЕСА_2 надійшла письмова вимога з ПАТ «Банк Національний кредит» повернути Банку заборгованість, про яку їй нічого не відомо.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_5 показав, що отримані від ПАТ «Банк Національний кредит» кредитні гроші були перераховані на розрахунковий рахунок ТОВ «Капіталінвест груп» і використані за цільовим призначенням, але як конкретно, він не пам'ятає. Зрештою поставка труб ПАТ «Укрнафта» була здійснена, але очікуваного прибутку від цієї угоди ТОВ «Капіталінвест груп» не отримало. Після цього з ОСОБА_4 у нього ніяких трудових взаємин не було. Про те, що в грудні 2011 року ОСОБА_4 був наданий в якості застави ПАТ «Банку Національний кредит» автомобіль НОМЕР_3, він не знав і йому про це ОСОБА_10 нічого не говорив.

Громадянин ОСОБА_4 від явки до органу досудового слідства ухиляється, на повістки про виклик згідно ст.135 КПК України, не реагує.

За підписом засновника ТОВ «Капіталінвест груп» ОСОБА_5 досудовому слідству надана інформація, згідно якої грошові кошти отримані 03.11.2011 в сумі 358 000,00 грн. та 14.12.2011 в сумі 246 000,00 грн. від ПАТ «Банк Національний кредит» за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №236ю/2011/05-2659/2-1 були витрачені за цільовим призначенням, а саме: 03.11.2011 сплачено за поставку труби у розміру 300 000,00 грн. Дніпровському трубному заводу і за надання авто-послуг сплачено ЕКСПОСТАЧ ПКФ ПП у розміру 58 000,00 грн.; 14.12.2011 сплачено за поставку труби у розміру 216 000,00 грн. Дніпровському трубному заводу і за надання авто-послуг сплачено ЕКСПОСТАЧ ПКФ ПП у розміру 30 000,00 грн.

23.01.2013 ПАТ «Банк Національний кредит» на ім'я ОСОБА_7 направлено листа з вимогою повернути Банку заборгованість за Кредитним договором ТОВ «Капіталінвест груп», яка станом на 10.01.2013 складає 604 000,00 грн. із чого вбачається, що боржником, тобто ТОВ «Капіталінвест груп» не виконуються умови Кредитного договору від 03.11.2011.

На теперішній час за відсутністю будь-яких документів досудовим слідством не встановлено, чи були виконані умови договору № 20/656-МТР укладеному 29.06.2011 між ТОВ «Капіталінвест груп» та ПАТ «Укрнафта» купівлі-продажу труби на суму 3 045 000,00 грн. і якщо виконані, то яким чином ТОВ «Капіталінвест груп» в особі ОСОБА_5 розпорядилося отриманими від ПАТ «Укрнафта» грошовими коштами та чому не погасило кредит ПАТ «Банк Національний кредит» за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №236ю/2011/05-2659/2-1.

З'ясовано, що ТОВ «Капіталінвест груп», юридична адреса: 49000 м. Дніпропетровськ, пров. Кальміуський, 22, поштова адреса: м. Дніпропетровськ вул. К.Лібкнехта,10, код за , розрахунковий рахунок №7001 в ПАТ «Банк Національний кредит» м. Київ МФО 320702 та розрахунковий рахунок №3666 в ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ МФО 305299, свідоцтво платника ПДВ №100301975, ідентифікаційний податковий номер 46.

Слідчий вважав, що для отримання додаткових фактичних даних, які б підтверджували шахрайство ТОВ «Капіталінвест груп» в особі директора ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4, проведення документальних ревізій, економічної та почеркознавчої експертиз, необхідно отримати доступ до документів та інформації, які знаходяться в ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ МФО 305299, в тому числі отримати доступ до документів, що стосуються банківської таємниці.

Слідчий також вважав, що вказані відомості мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, та можуть бути використані як докази в кримінальному провадженні.

Крім цього, слідчий вважав, що є достатньо підстав вважати, що робітники ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ МФО 305299, можуть знаходитись в злочинній змові з ОСОБА_5 та ОСОБА_4, тому існує реальна загроза зміни або знищення документів, у зв'язку з чим необхідно розглянути клопотання без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

У судовому засіданні слідчий просив про задоволення клопотання.

Оскільки слідчим не було доведено, що існує реальна загроза зміни або знищення документів, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ, про час та місце розгляду клопотання слідчого повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини нявки суду не повідомив. Неприбуття представника ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ за судовим викликом, відповідно до ч.4 ст. 163 КПК України, не є перешкодою для розгляду цього клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку слідчого, дослідивши Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000870 від 26.07.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15; ч.3 ст.190 КК України, надані докази, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Так, за змістом ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв'язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч.6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п'ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно з ч.7 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про дачу дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, норми діючого кримінального процесуального законодавства прямо встановлюють обов'язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв'язку із розслідуванням якого подається клопотання, та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.

В ст. 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Так, з доданого до клопотання відповідно до ч.6 ст. 132 КПК Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000870 від 26.07.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15; ч.3 ст.190 КК України, вбачається: у період з вересня 2010 року по липень 2013 року невстановлені особи шахрайським шляхом намагались заволодіти майном ОСОБА_3 на загальну суму 70000г. під приводом незаконної реалізації автомобілю. Отже, вказане кримінальне провадження не охоплює діяльності ТОВ «Капіталінвест груп».

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що всупереч вимог ст.ст.160,163 КПК України слідчим не доведено, що вказані у клопотанні речі та документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин з можливістю використання їх, як доказів у кримінальному провадженні №0000870 від 26.07.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15; ч.3 ст.190 КК України.

Крім того, слідчим всупереч вимог ч.5 ст. 132 КПК України не надано слідчому судді доказів обставин , на які посилається слідчий, а саме не надано висновок №8416 від 23.10.2013 судово-почеркознавчої експертизи.

Також слідчим не надано доказів на підтвердження того, що загальна сума майна ОСОБА_3, яким намагались заволодіти невстановлені особи, складає 70 000 грн.

Крім того, слідчим внесені відомості до ЄРДР за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 190 КК України. Частиною третьою ст. 190 КК України передбачена відповідальність за шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки. Згідно з приміткою до ст. 185 КК України, у статтях 185-191, 194 КК України у великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п'ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що фабула, внесена до ЄРДР про вищевказаний злочин, не відповідає правовій кваліфікації за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 190 КК України, а отже слідчий всупереч вимог п.1 ч. 3 ст. 132 КПК України не довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням положень ст. 2; п.6, п.9, п.10 ч.1 ст. 7 КПК України, слідчий суддя вважає, що слідчим, всупереч ч.3 ст. 132; п.5 ч.2 ст. 160; п.2 ч.5, ч.6 ст. 163 КПК України, не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, значення речей і документів для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Керуючись ст.ст. 107, 159, 163, 164, 165, 166, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області Жидкова Анатолія Володимировича про тимчасовий доступ до речей і документів, за матеріалами кримінального провадження №0000870 від 26.07.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15; ч.3 ст.190 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя С.А. Колесник