Справа № 362/1032/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/507/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 02.06.2015

УХВАЛА
іменем України
02 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ксаверівка Васильківського району Київської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з повною середньою освітою, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Цим же вироком засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_8 та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 18.12.2014 року близько 21-ї години ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, підійшли до ОСОБА_9 , який в цей час проходив по АДРЕСА_1 , та реалізуючи свій злочинний намір, схопили ОСОБА_9 за руки, внаслідок чого останній втратив рівновагу та упав на землю. Після чого ОСОБА_7 , користуючись розгубленістю потерпілого, дістав з кишені його сорочки конверт з грошима в сумі 300 грн. та з кишені куртки мобільний телефон марки «Samsung» з сім-карткою мобільного оператора «Лайф», матеріальної цінності які для потерпілого не становлять. В цей ОСОБА_8 час підняв з землі поліетиленовий пакет, який випав з рук потерпілого під час падіння, в середині якого знаходилась чоловіча сумка, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, мобільний телефон марки «Nokia 101» вартістю 280 грн., в якому знаходились дві сім-картки мобільного оператора «МТС» та «Київстар», та дві банківські картки «Ощадбанк» та «Райффайзен Банк Аваль», привласнивши вищевказані речі. Також, у вказаній сумці знаходився записаний на папірці пін-код до банківської картки. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підійшли до банкомату «Укрсиббанк», що розташований по вул. Київська в с.м.т. Гребінки Васильківського району Київської області, де ОСОБА_8 , використавши викрадену у ОСОБА_9 банківську картку «Ощадбанк» та пін-код, що знаходився серед привласнених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 речей, зняли з банківського рахунку ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 320 грн., після чого розпорядились викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 900 грн.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вироку у зв`язку з суворістю покарання, а справу направити на новий судовий розгляд. Зазначає, що в судовому засіданні давав неправдиві показання - з ОСОБА_8 у нього не було попередньої змови на вчинення злочину. В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду - без змін. Вважає, що судом призначено покарання ОСОБА_7 в межах, установлених у санкції частини статті обвинувачення, та за принципами і правилами, передбаченими кримінальним законодавством: враховано обставини вчинення злочину, його тяжкість, а також дані щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого ОСОБА_8 , який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, думку потерпілого, який поклався у прийнятті рішення на розсуд суду, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого злочину, які ніким не оспорювалися, обмежившись допитом обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які свою вину визнали повністю та підтвердили обставини вчинення ними інкримінованого їм злочину.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Таким чином, встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого злочину не можуть бути оскаржені та відповідно до ст. 404 КПК України не перевіряються.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі суд першої інстанції врахував: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до ст. 12 КК України до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується посередньо, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок є законним і обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Головуючий

Судді