Справа № 462/6020/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/131/15 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2015 року м.Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002768 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с.Верхнє Висоцьке Турківського району Львівської області, яка проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Турківського районного суду Львівської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1500 грн.

за ч.3 ст.357 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_6

та потерпілої ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_9 на вирок Залізничного районного суду м.Львова від 21 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Залізничного районного суду м.Львова від 21 листопада 2014року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, та призначено їй покарання у виді 1-го року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

На вирок суду заступник прокурора Львівської області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій покликається, що такий є незаконним та підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Суд першої інстанції не врахував, що на утриманні в ОСОБА_6 є донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла 14-річного віку та всупереч ч.3 ст.61 КК України призначив обвинуваченій покарання у виді обмеження волі, що є підставою для скасування судового рішення.

Просить скасувати вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_6 . Ухвалити в цій частині вирок, яким призначити покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн. (30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян). В решті вирок суду залишити без змін.

Згідно із вироком суду ОСОБА_6 08.03.2014 року, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , таємно заволоділа (викравши) особистими важливими документами потерпілої ОСОБА_8 , а саме паспортом громадянки України серії НОМЕР_1 , виданим 14.10.2004 року Володимир-Волинським МВ УМВС України у Волинській області на прізвище ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідача, думку прокурора у справі ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_9 , потерпілу ОСОБА_8 , яка підтримала рішення суду першої інстанції, обвинувачену ОСОБА_6 , яка просить апеляційну скаргу задоволити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим та ніким не оспорюється.

З мотивів поданої заступником прокурора Львівської області ОСОБА_9 апеляційної скарги вбачається, що суд першої інстанції неправомірно призначив обвинуваченій покарання у виді обмеження волі, оскільки на утриманні в неї перебуває донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла 14-річного віку.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про її особу, те, що вона схильна до вчинення правопорушень, позитивно характеризується, вину у скоєному визнала повністю та розкаюється у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Разом з тим, суд першої інстанції, обираючи покарання ОСОБА_6 в межах санкції статті обвинувачення, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування вироку суду і постановлення нового вироку.

Відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до жінок, які мають дітей віком до 14-ти років.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 слід призначити покарання, з врахуванням вимог ст.65 КК України, майнового стану обвинуваченої, яка неодружена, ніде не працює та має на утриманні малолітню дочку, у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга заступника прокурора Львівської області ОСОБА_9 підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

п р и с у д и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_9 задоволити.

Вирок Залізничного районного суду м.Львова від 21 листопада 2014 року, яким засуджено ОСОБА_6 за ч.3 ст.357 КК України, скасувати.

Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч.3 ст.357 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 30-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. в дохід держави.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий-суддя :

Судді: