Справа № 752/9392/15-к
Провадження №: 1-кп/752/600/15

У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
08.07.2015 року м. Київ

Колегія суддів Голосіївського районного суду міста Києва в cкладі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання кримінального провадження № 0003383 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,
в с т а н о в и л а :
до Голосіївського районного суду м. Києва передано обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
Прокурор вважала обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам КПК України та просила призначити справу до судового розгляду.
Захисник ОСОБА_8 ОСОБА_6 просила повернути обвинувальний акт прокурору, в зв`язку із його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України. Захисник ОСОБА_9 ОСОБА_7 поклався на розсуд суду. Обвинувачені підтримали думку своїх захисників.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, ознайомившись з обвинувальним актом та долученим до нього реєстром матеріалів досудового розслідування, колегія суддів прийшла висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону та підлягає поверненню прокурору, з наступних підстав.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.
У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).
Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить чіткого і конкретного формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідно до положень закону та норм міжнародного права.
Так, в даному обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_9 працює на посаді старшого касира сектору грошового обігу, неторгових і касових операцій відділення № 21 ПАТ «ПУМБ» у місті Києві і вчинила внесення до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, тобто злочин передбачений ч. 1 ст. 366 КК України. Відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Проте з обвинувального акту не вбачається, які саме обов`язки покладені на ОСОБА_9 вказують, що вона є службовою особою.

Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 шляхом зловживання службовими особами своїм службовим становищем заволоділи чужим майном грошовими коштами у готівковій формі, при цьому недостовірно відображаючи в документах про результати роботи в кінці операційного дня дані про грошові кошти, які наявні у касі, чим вносили у офіційні документи оборотно-сальдову відомість по доступним рахункам за 02.04.2015 року, звітні та зведені довідки про касові обороти за день і залишки цінностей 02.04.2015 року, відомості які не відповідають дійсності про наявність грошових коштів у касі, при цьому не відображаючи недостачу грошових коштів у касі, яку встановлено згідно акту ревізії готівкових коштів та інших цінностей від 03.04.2015 року.
Проте з викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення неможливо встановити хто з обвинувачених які саме дії вчиняв, тобто фактично не описана об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, кожної з обвинувачених. Крім того, так само відсутнє в обвинувальному акті конкретизація дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме, фактично не описана об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України кожної з обвинувачених.
Вказана неконкретність є істотним порушення вимог закону, зокрема права на захист обвинувачених, і позбавляє суд можливості призначити дане провадження до судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 314, 395 КПК України, колегія суддів -
у х в а л и л а :
обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003383 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України - повернути прокурору прокуратури Голосіївського району м. Києва.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення через Голосіївський районний суд м. Києва.
Суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3