Справа № 455/375/15-к
Провадження № 1-кп/455/73/2015
ВИРОК
Іменем України
15 квітня 2015 року Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваного - ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Старий Самбір матеріали кримінального провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та жителя
АДРЕСА_1 , громадянина України,
непрацюючого, неодруженого, з повною середньою освітою,
несудимого згідно ст.89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , працюючи на посаді майстра лісу Стрілківського лісництва державного підприємства "Старосамбірське лісомисливське господарство" та будучи службовою особою, наділеною адміністративно-розпорядчими функціями, умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання своїм службовим становищем, в порушення ст.91 Лісового кодексу України та п.2.5 Інструкції з оформлення органами Державного комітету лісового господарства України матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом № 262 від 31.08.2010р., 07.03.2015р., здійснюючи обхід ввірених йому територій лісових масивів в кварталі № 35 майстерської дільниці № 6 вищевказаного лісництва, в межах ділянки, відведеної під рубку головного користування першого прийому, виявивши незаконну порубку 2 сироростучих дерев породи "Ялиця" загальною кубомасою 2.53 м. куб., яка була вчинена невідомими особами, та лісодеревину, яка знаходилася на місці вчинення даної рубки, не склав відповідного акту огляду місця виявлення правопорушення, не секвестрував та не взяв належним чином виявлену незаконно зрубану лісодеревину під охорону, не доповів про даний факт своєму керівництву і не вжив заходів, пов`язаних із встановленням особи порушника, а протиправно та безоплатно заволодів нею, вивіз її з території охоронюваного ним обходу лісництва з метою використання на власні потреби, завдавши тим самим шкоди суспільним інтересам на суму 1286 грн. 16 коп..
Такі дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.191 КК України - привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
24.03.2015 року між прокурором прокуратури Старосамбірського району Львівської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 з другого боку укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з умовами угоди обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину під час досудового розслідування, щиро розкаюється, повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.191 КК України, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні. Також вказаною угодою сторони узгодили покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.191 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю терміном на 1 рік і на підставі ст.75 КК України просять звільнити його від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі із встановленням іспитового строку в 1 (один) рік.
В підготовчому судовому засіданні підозрюваний заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди. Наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Свою винуватість у вчиненні злочину підозрюваний визнав беззастережно. У даному кримінальному провадженні потерпілий участі не бере.

При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, в тому числі щодо узгодженої міри покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

З огляду на наведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що вищевказану угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити підозрюваному узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права обіймати посади у галузі лісового господарства терміном на 1 рік і на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі із встановленням іспитового строку в 1 (один) рік з покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази як майно, що було предметом кримінального правопорушення, слід повернути законному володільцю.
Процесуальних витрат по справі немає. Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід у кримінальному провадженні не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-371, 374, 472-476 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24.03.2015 року між прокурором прокуратури Старосамбірського району Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 ..
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права обіймати посади у галузі лісового господарства терміном на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі із встановленням іспитового строку в 1 (один) рік з покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази - деревину породи "Ялиця" в кількості 6 колод загальним об`ємом 2.53 м. куб., які зберігаються на території садиби Стрілківського лісництва ДП "Старосамбірське ЛМГ" в с. Стрілки Старосамбірського району Львівської області, - повернути ДП "Старосамбірське ЛМГ".
У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - до апеляційного суду Львівської області через Старосамбірський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1