ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дмитрівка Бердянського району Запорізької області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1

у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України

В С Т А Н О В И В :

27 лютого 2015 року приблизно о 08-30 годині, ОСОБА_6 , разом з невстановленою особою, за попередньою змовою з останнім, знаходячись у другому під`їзді другого корпусу будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше знайомого йому гр. ОСОБА_4 , на шиї якої був золотий ланцюжок з хрестиком, з ціллю відкритого викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, нанесли декілька ударів потерпілому по обличчю, голові та іншим частинам тіла, при цьому ОСОБА_6 , шляхом ривку, зірвав з шиї потерпілого золотий ланцюжок з золотим хрестиком, загальною вартістю 36 760.92 грн. яким відкрито заволодів.
Обвинувачений та невстановлена особа з місця вчинення кримінального правопорушення втекли.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину не визнав суду пояснив, що 27.02.2015 року він разом зі своєю дівчиною перебував в гостях у ОСОБА_7 де познайомився з потерпілим ОСОБА_8 .. Потім втрьох відпочивали в кафе, випивали, він майже не пив, разом вийшли з кафе і направилися додому за місцем проживання ОСОБА_9 , оскільки там його чекала дівчина, ОСОБА_10 був дуже п`яний, тому він залишив їх та пішов уперед, зателефонував своїй дівчині, щоб вона збиралась і зустрів її в під`їзді будинку. Коли виходили з під`їзду то зустрілися з потерпілим та ОСОБА_11 , між ними виник конфлікт, який переніс у бійку, під час якої наносили один одному удари, потім він вийшов з під`їзду будинку. Грабіж він не вчиняв і золотого ланцюжка у потерпілого не бачив.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що 27.02.2015 року він перебував в гостях у ОСОБА_7 де познайомився з ОСОБА_6 , всі пили пиво, в квартирі було жарко і він зняв светр, сидів у футболці тому було видно, що на шиї висить золотий ланцюжок, потім ОСОБА_12 запропонував сходити в кафе і вони втрьох до ранку знаходились в кафе, всі пили горілку, ОСОБА_12 кудись пропав і він, разом зі ОСОБА_11 , пішли до останнього додому, коли він відкрив двері в під`їзд будинку то там знаходився ОСОБА_12 і незнайомий йому чоловік, ОСОБА_12 сказав передати йому ланцюжок, він відмовився, ОСОБА_12 смикнув за ланцюжок і він впав на сходи, потерпілий схопив ланцюжок у руку і став бігти вверх по сходах, його наздогнав ОСОБА_12 та невідомий чоловік, почали бити, ОСОБА_12 забрав з рук ланцюжок з хрестиком та разом з невідомим чоловіком вибігли з під`їзду. Коли його били то повз них проходила дівчина яка зробила зауваження і знала ОСОБА_12 .

Він впевнений, що саме ОСОБА_12 вчинив відносно нього грабіж бо добре розгледів його.
Під час досудового слідства з ним проводилося впізнання і серед інших чоловіків він впізнав саме ОСОБА_12 , як особу, яка зірвала з нього ланцюжок з хрестиком, що оформлено відповідним протоколом, який досліджено в судовому засіданні.
Аналогічні покази потерпілого містяться і в протоколі слідчого експерименту, який досліджений судом.
Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що коли вони знаходилися в кафе, то ОСОБА_12 пішов раніше. Разом з ОСОБА_13 заходили до під`їзду будинку де він проживає, в під`їзді на них напали, невідомий йому чоловік вдарив його по обличчю, він знепритомнів, коли до нього повернулась свідомість то побачив, що разом з ним лежить побитий потерпілий, який сказав, що напав на них ОСОБА_12 і що в нього забрали золото.
Раніше він бачив у потерпілого на шиї золотий ланцюжок з хрестиком.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що бачила в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , а саме як ОСОБА_12 бив потерпілого, потерпілий тікав від ОСОБА_12 і щось кричав про золото. У потерпілого було розбито обличчя, йшла з носу кров.
Під час досудового слідства з нею проводилося впізнання і серед інших чоловіків вона впізнала саме ОСОБА_12 , як особу, яка наносила удари потерпілому. Протокол впізнання досліджено в судовому засіданні.
Із висновку судово-медичної експертизи потерпілого встановлено, що ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді 5 синців на верхній повіці обох очей, 4 внутрішньо- шкіряних крововиливів в лобній частині, 11 саден в лобній області. Які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
В судовому засіданні досліджено фотознімки потерпілого на яких видно які саме тілесні ушкодження заподіяно потерпілому, видно слід від ланцюжка на його шиї, що свідчить про те, що ланцюжок зірвано із застосуванням значної сили, що підтверджує покази потерпілого.
Судом досліджено фото потерпілого на яких він зображений з золоти ланцюжком та хрестиком на шиї, що свідчить про те, він носив золотий ланцюжок з хрестиком на шиї.
Суд критично відноситься до доводів обвинуваченого щодо його непричетності до вчинення пограбування потерпілого, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
Будь яких підстав для обмовлення обвинуваченого ні з боку потерпілого та свідків не встановлено.
Суд допитав обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідив представлені докази та матеріали, що характеризують ОСОБА_12 і прийшов до висновку, що вина обвинуваченого доказана повністю.

ОСОБА_6 повинен нести кримінальну відповідальність за відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ст. 186 ч.2 КК України.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

При обранні покарання суд враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, в силу ст.. 89 КК України, вчинив тяжкий злочин, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання , суд не знаходить.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк. На думку суду саме таке покарання відповідно до ч.2 ст. 50 та ч.2 ст. 65 КК України є не тільки карою за вчинений злочин, а буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Потерпілим заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної злочином в розмірі 38 695 грн. та моральної шкоди в розмірі 11 305 грн.

Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки розмір заподіяної матеріальної шкоди встановлено висновком експерта- 36760.92 грн., тому саме ця сума підлягає відшкодуванню. Позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню, оскільки потерпілому заподіяно фізичну біль, моральні страждання та переживання, пов`язані з побиттям та пограбуванням, тому саме така сума, на думку суду, буде достатньою сатисфакцією для потерпілого.

Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -

У х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Строк покарання обчислювати з моменту затримання засудженого в порядку виконання вироку.

Запобіжний захід- домашній арешт, обраний Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська - до набрання вироком законної сили,- залишити без змін.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 36 760 грн. 92 коп., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 11 305 грн- в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в розмірі 123 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя