Справа № 1/2506/132/11
П О С Т А Н О В А

05 травня 2011 року Деснянський районний суд м.Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.

при секретарі - Сидорець Ю.В.

з участю прокурора - Дробнохода І.П.

представника потерпілої - ОСОБА_1

цивільного позивача - ОСОБА_2

та захисника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, -

в с т а н о в и в :

Підсудному ОСОБА_4 предявлено обвинувачення в тому, що він 25.08.2008 р. о 19.00 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по проспекту Миру зі сторони вул. Пирогова у напрямку вул. Щорса в м. Чернігові в середині смузі для руху та, виїхавши на перехрестя пр. Миру та вул. Щорса, грубо ігноруючи вимоги дорожнього знаку 5.16, перед виконанням маневру повороту ліворуч в напрямку вул. Київської, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, своєчасно не зайняв крайнє ліве положення на проїзній частині, призначеного для руху ліворуч, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався в лівій смузі для руху в попутному з ОСОБА_4 напрямку, в результаті чого здійснив зіткнення з вказаним автомобілем НОМЕР_2. В результаті ДТП пасажир автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи від 25.08.2010 р. відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги пп. 1.3, 1.5, 2.3б, 10.1, 10.3 ч.1, 10.4 ч.1 та дорожнього знаку 5.16 Правил дорожнього руху. Порушення ОСОБА_4 вимог пп. 10.1, 10.3 ч.1, 10.4 ч.1 та дорожнього знаку 5.16 Правил дорожнього руху стало причиною та умовою настання події дорожньо транспортної пригоди.

В судовому засіданні захисником підсудного заявлено клопотання про призначення по справі повторної комісійної автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, мотивуючи тим, що при проведенні первинної експертизи експертами не були використані всі необхідні вихідні дані про норми швидкісного режиму, а також, що викладені судження щодо місця зіткнення, швидкості руху, не аргументовані необхідним чином з технічної точки зору, без урахування протоколу огляду місця пригоди, пояснень всіх учасників ДТП і експертів, що викликає сумніви в їх обєктивності.

Заслухавши думки учасників процесу : прокурора, який підтримав клопотання захисника про призначення повторної комісійної автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, підсудного, котрий також погодився із заявленим клопотанням, представника потерпілої та цивільного позивача, які заперечували проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що таке підлягає задоволенню.

Так, в судовому засіданні підсудний вину не визнав та пояснив, що на вказаній ділянці дороги було встановлено обмеження швидкості руху 20 км/год, в звязку з ремонтними роботами, перед перестроюванням перед перехрестям з середньої смуги, оскільки видимість була обмежена, він упевнився у відсутності небезпеки, увімкнув сигнал повороту, інших автомобілів він не бачив, перешкоди не створював, тому вважає, що при дотриманні потерпілим швидкісного режиму, ДТП не сталося б, а той рухався на великій швидкості, на його думку близько 100 км/год і тому не зміг загальмувати.

Цивільний позивач ОСОБА_2 пояснив, що він був за кермом автомобіля Mitsubishi Lancer, рухався в лівій смузі зі швидкістю близько 60 км/год, по середній рухався підсудний, між ними була відстань 1-2 м, підсудний, не вмикаючи сигнал повороту, різко почав повертати вліво, внаслідок чого сталось зіткнення, його автомобіль відкинуло, після чого зніс паркан і зупинився. Загальмувати він не встиг, оскільки намагався уникнути удару, зменшив швидкість. Не заперечував, що бачив знак обмеження швидкості 40 км/год.

Потерпіла та свідок ОСОБА_2 також підтвердили, що їх автомобіль рухався зі швидкістю 50-60 км/год, а автомобіль підсудного, не увімкнувши сигнал повороту, почав перестроюватися на самому перехресті.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що бачив, як перед ним рухався автомобіль BMWзі швидкістю 20-30 км/год, увімкнув поворот і почав перестроюватись на перехресті вліво за 5 м до світлофора, в цей час автомобіль Mitsubishi Lancerрухався зі швидкістю 70-90 км/год, в той час, як на тій ділянці було встановлено обмеження 20 км/год, через що сталося зіткнення, автомобіль потерпілого збив паркан і зупинився. Зазначив, що автомобіль підсудного здійснював поворот під кутом 70-80 градусів і під таким кутом автомобіль потерпілого здійснив зіткнення. Працівники ДАІ зробили заміри, визначили місце зіткнення, з визначенням якого учасники ДТП погодились і підписали протокол.

Відповідно до висновку судової автотрасологічної експертизи Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 26.03.2008 р. первинний контакт транспортних засобів відбувся передньою частиною лівого переднього крила автомобіля НОМЕР_4 з правим переднім крилом автомобіля Міцубісі Лансер номерний знак НОМЕР_5 в районі арки правого переднього колеса, маючи дотичний характер; в процесі подальшого руху автомобіля БМВ по траєкторії маневру лівого повороту та поступального руху вперед автомобіля Міцубісі у взаємний контакт вступало ліве переднє колесо автомобіля БМВ з передньою частиною правої передньої двері автомобіля Міцубісі. В подальшому, виходячи з траєкторій руху автомобілів на момент зіткнення, відбувалось відкидання автомобіля БМВ від місця первинного контакту вперед і вправо, а автомобіль Міцубісі продовжив поступальний рух вперед з відхиленням траєкторії дещо вліво по ходу руху. На момент первинного контакту між поздовжніми осями автомобіля БМВ та Міцубісі був утворений деякий гострий кут, який при вимірюванні в напрямку векторів руху транспортних засобів, ймовірно становив біля 30 градусів, при цьому автомобіль БМВ маневрував справа наліво відносно траєкторії руху автомобіля Міцубісі. Враховуючи схему до протоколу огляду місця пригоди від 25.08.2008 р. на місці пригоди будь-якої слідової інформації, виходячи з якої можливо, експертним шляхом встановити місце зіткнення транспортних засобів, не зафіксовано. В звязку з чим вирішити питання щодо місця контактування транспортних засобів експертним шляхом в категоричній формі не є можливим. Разом з тим, враховуючи визначені траєкторії руху транспортних засобів на момент розташування автомобілів після зіткнення, місце зіткнення, вказане водіями і зафіксоване на схемі до протоколу огляду місця пригоди з технічної точки зору може бути спроможним.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 05.06.2009 р. свідчення ОСОБА_2 щодо розміщення автомобілів один відносно одного та відносно елементів дорожньої обстановки в момент виникнення небезпеки для руху, розташування місця зіткнення (первинного контакту) відносно елементів дороги, а також щодо параметрів зближення учасників пригоди з моменту виникнення небезпеки для руху і до моменту зіткнення технічно неспроможні. За вказаних обставин виникнення небезпечної дорожньої обстановки, при швидкості руху автомобіля Міцубісі 50…58 км/год, 40 км/год, 20 км/год, водій ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути даного зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування з моменту початку виконання водієм ОСОБА_4 маневру лівого повороту. Якщо автомобіль Міцубісі наближався до перехрестя з безпечним боковим інтервалом від автомобіля БМВ, то його водій з моменту виникнення небезпеки для руху (початку маневру лівого повороту автомобіля БМВ) повинен був застосувати екстрене гальмування, тобто діяти у відповідності до п. 12.3 ПДР ( в частині своєчасності застосування екстреного гальмування). Для такої дорожньої ситуації ПДР не передбачають використання маневрування замість екстреного гальмування. За вказаних обставин виникнення небезпечної дорожньої обстановки дії водія ОСОБА_2 суперечать технічним вимогам п. 12.3 ПДР. За умови наближення автомобіля Міцубісі до перехрестя з небезпечним боковим інтервалом від автомобіля БМВ (автомобіль БМВ потрапляв в коридор небезпеки автомобіля Міцубісі), дії ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 13.1 ПДР (в частині вибору безпечного бокового інтервалу та дистанції). В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності з вимогами пп. 10.4, 10.1 ПДР. За прийнятих обставин виникнення небезпеки (зближення транспортних засобів згідно свідчень ОСОБА_4 при відтворенні обстановки та обставин пригоди від 11.05.2009 р. і незмінності швидкості руху і розташування автомобіля Міцубісі по ширині проїзної частини) з технічної точки зору необхідними умовами і причиною виникнення даної пригоди є запізнення реагування водія ОСОБА_2 на зміну дорожньої обстановки (невідповідність його дій п. 13.1 ПДР). За таких же умов, невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам п. 10.4 ПДР з технічної точки зору не є ні необхідними умовами, ні причиною даної пригоди.

Експерт ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що при проведенні досліджень був встановлений кут розташування транспортних засобів на момент первинного контакту 30 градусів, з урахуванням пошкоджень автомобілів, зазначивши, що при куті 10 градусів були б зовсім інші пошкодження, а не ті, що зафіксовані, різниця визначення кута впливає на траєкторію переміщення, на відстань до зіткнення та на причину ДТП. Місце зіткнення було встановлено зі слів водіїв і не суперечить характеру зіткнення, подальшому переміщенню. При проведенні експертизи проведення розрахунків є обовязковим, інакше така експертиза вважається неправильною, суперечить існуючий методиці.

Експерт ОСОБА_8 також підтвердив зроблені ним висновки, пояснивши, що розрахунки були зроблені при максимальній швидкості, водій ОСОБА_2 мав технічну можливість застосувати гальмування і зупинитись при швидкості 50-58 км/год, проведення розрахунків при зазначеній швидкості є необхідними.

Відповідно до висновку комісійної судової тарнспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 25.11.2010 р. зазначено, що в момент зіткнення автомобілі розташовувалися в межах перехрестя та під кутом, зазначеному у дослідницькій частині висновку (в первинний момент зіткнення поздовжні вісі автомобілів повинні були знаходитися під гострим кутом відносно один одного біля 10 градусів), де було враховано отримані ними пошкодження, переміщення в кінцеве положення та зафіксована слідові інформація. Отриманим автомобілями пошкодженням та характеру їх переміщення в кінцеве положення з технічної точки зору відповідає швидкість руху автомобіля Міцубісі на момент зіткнення з автомобілем БМВ приблизно 55 км/год, а автомобіля БМВ 28 км/год. В даній дорожній обстановці водію ОСОБА_4 з технічної точки зору належало діяти у відповідності з вимогами пп. 10.1, 10.3 ч.1, 10.4 ч.1 ПДР, а водію автомобіля ОСОБА_2 у відповідності з вимогами п. 12.3 ПДР. В конкретній дорожно-транспортній ситуації дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам пп. 10.1, 10.3 ч.1, 10.4 ч.1 ПДР і створювали реальні умови для виникнення ДТП. Оскільки, умова наявності технічної можливості уникнення зіткнення не виконується, можна зробити висновок про те, що в даній дорожній обстановці за встановлених обставин взаємного зближення автомобілів водій ОСОБА_2 в момент виникнення небезпеки для руху не мав технічної можливості застосуванням екстреного гальмування керованого ним автомобіля попередити зіткнення з автомобілем БМВ. Приймаючи до уваги технічно спроможні обставини скоєння даної ДТП по результатах проведеного дослідження (автомобіль БМВ безпосередньо перед ДТП здійснював маневр лівого повороту), а також факт контактної взаємодії цих автомобілів встановленого характеру, є підстави вважати дії водія ОСОБА_4 такими, що з технічної точки зору не відповідали вимогам пп. 10.1, 10.3 ч.1, 10.4 ч.1 ПДР. Дії водія ОСОБА_2, який в даній обстановці не мав технічної можливості попередити зіткнення своїми односторонніми діями, передбаченими вимогами п. 12.3 ПДР, з технічної точки зору повинні бути кваліфіковані як знаходження цього водія в аварійній ситуації, в якій дії водія вимогами ПДР не регламентовані. Тому, в діях водія ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР, які могли б спричинити виникнення даної ДТП. В даній дорожній обстановці причиною виникнення ДТП з технічної точки зору стало виконання водієм ОСОБА_4 маневру лівого повороту з середньої смуги в безпосередній близькості від автомобіля Міцубісі, який знаходився поряд у лівій смузі, що не відповідало вимогам пп. 10.1, 10.3 ч.1, 10.4 ч.1 ПДР та призвело до даного зіткнення.

Експерти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтримали вказаний висновок, пояснивши, що втрати кінетичної енергії були враховані, але без наведення розрахунків, оскільки методика не пройшла реєстрацію, місце зіткнення програма моделювала від кінцевого положення і тому було визначено інше місце, а не вказане на схемі зі слів водіїв. Вважають, що швидкість не впливала на причину ДТП, тому розрахунки при швидкості 20 км/год не проводились, хоча попередня експертиза встановлені обмеження швидкості також не прийняла до уваги. Знаки обмеження швидкості не враховувались, оскільки місце зіткнення визначено на перехресті, а не перед ним, невідповідність по швидкісному режиму є, але не це стало причиною ДТП, а маневр повороту.

В клопотанні захисника зазначається, що при моделюванні процесу зближення та механізму зіткнення автомобілів виконане без викладення початкових даних, які були закладені в основу цього моделювання та їх обґрунтування, всупереч методиці проведення автотехнічних експертиз не наведені будь-які розрахункові обґрунтування, щодо врахування втрат кінетичної енергії автомобіля Міцубісіна момент зіткнення з автомобілем БМВ, на переїзд через бордюр проїзної частини, на руйнування огородження, не вказано режим його переміщення після зіткнення з автомобілем БМВ до кінцевої зупинки, що свідчить, як про неповноту дослідження, так і про його необґрунтованість та невідповідність методиці проведення експертиз, якою передбачається викладення в експертному висновку всіх належних розрахунків, на основі яких робиться експертний висновок. При визначенні місця зіткнення автомобілів експертами не використані жодні трасологічні ознаки, які вказували б на нього, хоча при цьому визначене конкретне місце їх зіткнення, в звязку з чим, такий висновок є необґрунтованим. Характер механічних пошкоджень може свідчити про невірність встановленого кута зіткнення. Отримані експертами за допомогою програмного продукту місце зіткнення, взаємне положення автомобілів в різні моменти розвитку ДТП та швидкості руху автомобілів перед зіткнення і в процесі переміщення після зіткнення необґрунтовані і викликають сумніви. Автотехнічні дослідження викликають сумніви у їх правильності і обґрунтованості, оскільки при їх проведенні використовувались результати тарнспортно-трасологічних досліджень, які викликають сумніви у їх правильності та належній обґрунтованості. При вирішенні питання щодо причини ДТП експертами взагалі не був врахований факт перевищення водієм ОСОБА_2 дозволеної швидкості руху, хоча у вихідних даних постанови таке обмеження було зазначене, що істотно впливає на результати отриманих висновків і порушує методику проведення автотехнічних експертиз в частині повноти, обґрунтованості і обєктивності проведення досліджень. Крім того, у висновку експерти не посилаються на порушення водієм ОСОБА_2 вимог ПДР в частині перевищення швидкості руху, що також є порушенням методик проведення автотехнічних експертиз. На підтвердження зазначеного у клопотанні, захисником наданий лист Міністерства юстиції України від 17.03.2011 р., в якому вказано, що за результатами рецензування висновку результати дослідження є недостатньо обґрунтованими та проведені не у повному обсязі.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що поставлені у клопотанні питання, дійсно викликають сумніви щодо правильності висновків, зазначених у експертному дослідженні комісійної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 25.11.2010 р., через вказані суперечності та недостатнє обґрунтування.

Керуючись ст.ст.75, 196, 273 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Призначити по справі повторну комісійну судову транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу, проведення якої доручити іншим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На вирішення експертизи поставити питання :

1. Де розташовувалися автомобілі НОМЕР_3 та BMW 5231номерний знак НОМЕР_6 в момент зіткнення, з урахуванням отриманих ними пошкоджень, переміщення в кінцеве положення та зафіксованої слідової інформації ?

2. З якою швидкістю рухалися автомобілі НОМЕР_3 та BMW 5231номерний знак НОМЕР_6 в момент зіткнення з урахуванням отриманих ними пошкоджень, переміщення в кінцеве положення та зафіксованої слідової інформації?

3. Як з технічної точки зору повинні були діяти водії автомобілів НОМЕР_3 ОСОБА_2 та BMW 5231номерний знак НОМЕР_6 ОСОБА_4 в даній дорожньо транспортній ситуації?

4. Чи відповідали дії водіїв автомобілів НОМЕР_3 ОСОБА_2 та BMW 5231номерний знак НОМЕР_6 ОСОБА_4 з технічними вимогами правил дорожнього руху?

5. Дії кого з учасників з технічної точки зору стали причиною та умовою настання даної дорожньої транспортної події?

6.Чи мали місце або ж ні причинно-наслідкові звязки між невідповідністю дій водіїв автомобілів НОМЕР_3 ОСОБА_2 та BMW 5231номерний знак НОМЕР_6 ОСОБА_4 вимогам п. 12.9б ПДР та наслідками дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням встановленого на момент ДТП обмеження максимальної швидкості руху.

Експерти попереджаються про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

При необхідності, на вимогу експертів, надати кримінальну справу.

Копію постанови надіслати Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Суддя Л.В. Самусь