Справа № 715/734/15-к
Провадження № 1-кп/715/34/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.04.2015 Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5

ОСОБА_4 , 22.01.2015 року знаходячись на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовозобов`язаним, у зв`язку із оголошенням часткової мобілізації і призовом на військову службу в Збройні Сили України за мобілізацією відповідності до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 року, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 року, Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України №11З-VIII від 15.01.2015 року, отримав повістку для проходження медичної комісії. 23.01.2015 після проходження медичної комісії, за наслідками якої Глибоцькою військово-лікарською комісією військовозобов`язаного ОСОБА_4 визнано придатним для проходження військової служби та під розпис вручено повістку про прибуття 28.01.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для направлення до розташування військової частини у складі команди № НОМЕР_1 . Одночасно, ОСОБА_4 був попереджений письмово про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією.
Однак, 28.01.2015 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних на те причин, усвідомлюючи спільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і бажаючи їх настання, будучи придатним до військової служби та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, передбачену ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не прибув у вказаний час до місця призову та не повідомив про причини неприбуття.
В ході досудового розслідування, 19.03.2015 року, підозрюваний ОСОБА_4 та заступник прокурора Глибоцького району Чернівецької області радник юстиції ОСОБА_3 , на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ст.336 КК України у виді двох років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, із звільнення його від відбування покарання з іспитового строк терміном на два роки, з покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально виконавчу інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На момент підписання угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 були зрозумілі наслідки укладення такої угоди, викладені у ст.473 КПК України і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (п.1 ч.3 ст.394 КПК України) та касаційному порядку (п.1 ч.3 ст.424 КПК України).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , в його інтересах адвокат ОСОБА_5 та заступник прокурора Глибоцького району Чернівецької області ОСОБА_3 підтвердили укладену угоду про визнання винуватості і просили її затвердити та призначити узгоджену міру покарання.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною і не є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.
Умови угоди відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.
Крім повного визнання вини ОСОБА_4 , його вина підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими обвинувачений повністю погодився в судовому засіданні.
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 знайшла своє об`єктивне підтвердження, його дії вірно кваліфіковані за ст.336 КК України, оскільки він ухилився від призову за мобілізацією
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує умови угоди про визнання винуватості від 19.03.2015 року укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та заступником прокурора Глибоцького району Чернівецької області ОСОБА_3 і узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 370, 371, 474, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.03.2015 року укладену між підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та заступником прокурора Глибоцького району Чернівецької області ОСОБА_3 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.336 КК України, і призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання або роботи.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подано апеляцію на протязі 30 діб з моменту його проголошення у порядку, передбаченому Кримінально-процесуальним кодексом України, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.
СУДДЯ: ОСОБА_1