Справа № 317/395/15-к
Провадження № 1-кп/317/90/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2015 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

законного представника обвинуваченого ОСОБА_9

адвокатів обвинувачених - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000063 від 15.01.2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`ївка Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, освіта не повна середня, учня 10 класу Мар`ївського НВК, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Мар`ївка, Запорізького району, Запорізької області, українця, громадянина України, освіта не повна середня, учня 10 класу Мар`ївського НВК, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Біленьке Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, освіта не повна середня, учня 9 класу Мар`ївського НВК, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.01.2015 приблизно о 16-00 год. неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи за попередньою змовою з неповнолітніми, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на території будинку АДРЕСА_4 , зняли дві металеві секції паркану огорожі домоволодіння за вищевказаною адресою, загальною вагою 110 кг, вартість яких згідно з висновком товарознавчої експертизи №137 від 23.01.2015 складає 275 гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_13 , після чого поламали секції паркану та його фрагменти поклали у три полімерні мішки та покинули територію будинку за вищевказаною адресою, чим отримали можливість розпорядитися викраденим майном, тим самим викрали його.

Таким чином, в результаті злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_13 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 275 гривень 00 копійок.

Дії обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачені визнали себе винним, розкаялись у скоєному, підтвердили викладене в обвинувальному акті.

Від адвоката обвинуваченого ОСОБА_10 , надійшло усне клопотання яке було підтримано адвокатами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також законними представниками обвинувачених, про закриття кримінального провадження та звільнення обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48, 97, 105 КК України. В клопотанні адвокат ОСОБА_10 зазначила, що статтею 285 Кримінально-процесуального кодексу України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 48 Кримінального кодексу України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 обвинувачуються у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Згідно ст. 12 КК України, зазначений склад злочину віднесений до злочину середньої тяжкості. Підсудні будь-коли раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризуються позитивно, всі обвинувачені є неповнолітніми та навчаються в школі, матеріальну шкоду потерпілій відшкодовано.

Згідно ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. За наслідками розгляду клопотання, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи викладене, адвокати обвинувачених просять суд вжити передбачених законом заходів для звільнення ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за викладених вище підстав.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, заслухавши обвинувачених, їх законних представників, адвокатів обвинувачених, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 48 Кримінального кодексу України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

У відповідності до ст. 97 Кримінального кодексу України неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України. Примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України. У разі ухилення неповнолітнього, що вчинив злочин, від застосування до нього примусових заходів виховного характеру ці заходи скасовуються і він притягується до кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 105 Кримінального кодексу України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом. До неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає. Суд може також визнати за необхідне призначити неповнолітньому вихователя в порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 будь-коли раніше до кримінальної відповідальності не притягувались, характеризуються позитивно, є неповнолітніми та навчаються в школі, матеріальну шкоду потерпілій відшкодовано.

За таких обставин, суд вважає, що обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 можливо звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48, 97, 105 КК України, а кримінальне провадження відносно них закрити, відповідно до ст. ст. 285, 286 КПК України.

Також до суду від потерпілої ОСОБА_13 надійшла заява, в якій вона зазначила, що просить розглянути кримінальне провадження в її відсутність, просила призначити покарання обвинуваченим у вигляді виправних робіт в сільській раді.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено. Шкода кримінальним правопорушенням відшкодована.

Керуючись ст.48, 97, 105 КК України, ст. ст. 285, 286, 288 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання адвокатів обвинувачених ОСОБА_10 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 задовольнити.

Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачених у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України.

На підставі ст. 105 КК України передати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під нагляд законного представника ОСОБА_5 строком на один рік.

На підставі ст. 105 КК України передати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під нагляд законного представника ОСОБА_7 строком на один рік.

На підставі ст. 105 КК України передати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під нагляд законного представника ОСОБА_9 строком на один рік.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1