Справа
№1-2/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2007 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в
складі:

головуючого: судді - Макаренка І.В.

при секретарях - Слюсар Л.І.

з
участю: прокурорів - Мовчана
О.М., Либань І.М. адвоката - ОСОБА_6

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
уродженця с Великої
Федорівки Красносулинського району Ростовської області РФ, жителя АДРЕСА_1, громадянина
України, росіянина, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох
малолітніх дітей віком 01 рік 11 міс. та 5,5 міс, не працюючого, судимого 13
листопада 2002 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 185; ст.
15, ч. 2 ст. 186; ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням
з іспитовим строком 03 роки, -

у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 296 КК
України;

встановив:

Підсудний ОСОБА_1,
разом та за попередньою змовою з засудженими ОСОБА_2 та ОСОБА_3, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння на зупинці громадського транспорту
„Пастерівська", розташованої по бульвару Шевченка в м. Черкаси вчинили
хуліганство, тобто умисне грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної
неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене
групою осіб, при наступних обставинах. Знаходячись у вищевказаний час та місці,
підсудний ОСОБА_1 та засуджений ОСОБА_3 підійшли до раніше незнайомого
потерпілого ОСОБА_4, та з хуліганських мотивів, почали наносити тілесні
ушкодження потерпілому. Так, засуджений ОСОБА_3
безпричинно наніс потерпілому один удар рукою в область голови, внаслідок
чого той впав на землю. Після цього підсудний ОСОБА_1 та засуджений ОСОБА_3, не
припиняючи своїх злочинних дій, коли потерпілий знаходився на землі, почали
наносити йому чисельні удари руками та ногами в різні частини тіла, внаслідок
чого той втратив свідомість. Через деякий час до них підійшов засуджений
ОСОБА_2, який на той час знаходився на зупинці громадського транспорту, і також
безпричинно наніс близько 8
ударів ногами в різні частини тіла потерпілого. Своїми злочинними діями
підсудний ОСОБА_1 та засуджені ОСОБА_2.
і ОСОБА_3 завдали потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: струсу
головного мозку, рани м'яких тканин голови, крововилив та саден обличчя, рани
обличчя, травматичного набряку м'яких тканин обличчя, крововиливу правої вушної
раковини з травматичним запаленням середнього вуха, крововилив та саден верхніх
кінцівок, забою м'яких тканин грудної клітки, справа, які згідно висновку
судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень,
що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Допитаний на досудовому слідстві підсудний ОСОБА_1 свою вину в пред'явленому
йому обвинуваченні визнавав повністю, та показував, що дійсно 19 листопада 2003 року він близько
18.00 год. зайшов
до ОСОБА_3 і запропонував піти в гості до ОСОБА_2До нього вони прийшли близько 19.00 год. ОСОБА_3 дав
ОСОБА_2 гроші на придбання двох пляшок горілки, які вони потім випили. Близько 23.30 год. ОСОБА_3 сказав
їм, що буде їхати додому. Спочатку вони його відмовляли, а потім пішли його
проводжати на зупинку громадського транспорту. На зупинці повз них проходив

2

незнайомий
хлопець, як потім він взнав, то був потерпілий ОСОБА_4, і ОСОБА_3 сказав, щоб той
зачекав його однак ОСОБА_4 не відреагував і йшов далі. ОСОБА_3 вдарив хлопця
рукою в обличчя, від якого той впав на землю і він разом з ОСОБА_3 почали його
бити. Через деякий час до них приєднався ОСОБА_2. і також бив потерпілого.
Потім він втік додому, а куди поділися ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 він не бачив.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в
пред'явленому йому обвинуваченні визнав частково, та показав суду, що
потерпілого він не бив, а тільки відштовхнув його, коли той падав на нього.
Визнає частково тому, що в той час там перебував і штовхнув потерпілого. В
скоєному щиро кається. Цивільні позови визнає повністю.

Вина
підсудного підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_4,
покази якого були оголошені та досліджені в судовому

засіданні, про те, що 20 листопада 2003
року близько 00.05
год. він провів свою знайому

дівчину та вийшов з АДРЕСА_2та пішов у бік вул. Пушкіна

по бульв.
Шевченка в м. Черкаси. Близько 00.15
хв., проходячи повз магазину

„Молодіжний", який розташований на зупинці
громадського транспорту „Пастерівська" він

побачив, що коло нього сидять як він потім дізнався
ОСОБА_2та ОСОБА_3 Ще

один незнайомий хлопець стояв на зупинці громадського
транспорту. Потім хлопець, який

пізніше назвався ОСОБА_5, тобто ОСОБА_3, встав і крикнув
"Стояти" та вдарив

його в обличчя рукою, після чого підбіг ОСОБА_2. і також
почав його бити. Він

намагався вирватися від них і в цей час відчув удар ззаду
в потилицю, і він втратив

свідомість. Коли прийшов до тями то відчув, що його б'ють
по голові ногами. Потім хтось із

хлопців крикну, щоб він віддав все, що в нього є. Він
відповів, що в нього нічого не має і

хлопці перевірили кишені, намагалися зняти куртку. Після
цього хтось із хлопців зняв у

нього з руки годинник „Сейко". Також від першого
удару у нього з голови злетіла шапка, чи

забрали її хлопці він не бачив. Він почув, що хтось
крикнув, що викличе міліцію, але хлопці

на це не відреагували, і продовжували бити його. Потім
він вирвався і побіг На розі вулиць

Г.Сталінграду та Шевченка він підійшов до працівників
міліції і розповів про бійку. Разом з

працівниками міліції вони затримали ОСОБА_2та ОСОБА_3; т. 1 а. с. 5-7, 45-46

·
даними висновку судово-медичної експертизи, з якого
вбачається, що потерпілому ОСОБА_4 були спричиненні тілесні ушкодження у
вигляді: струсу головного мозку, рани м'яких тканин голови, крововиливів та
саден обличчя, рани обличчя, травматичного набряку м'яких тканин обличчя,
крововиливу правої вушної раковини з травматичним запаленням середнього вуха
/гострий пост травматичний правобічний серединний отит/, крововиливів та саден
верхніх кінцівок, забою м'яких тканин грудної клітки справа, які відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень; т. 2 а. с. 176

·
даними висновку комплексної психолого психіатричної
експертизи з якої вбачається, що у підсудного ОСОБА_1 будь-яких ознак розумової відсталості не виявлено і
враховуючи рівень та властивості його розумового розвитку він здатний
усвідомлювати значення своїх дій та прогнозувати їх наслідки; т. 4
а. с. 214 - 232

даними вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси
від 17 травня 2006 року який набрав
чинності і з якого вбачається, що даним вироком засуджені: ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 296, ст. 71 КК України до 03 років 01 місяця
позбавлення волі і ОСОБА_2. за ч. 2
ст. 296, ст. ст. 75, 76 КК України до 01
року позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 01 рік за те, що
разом з невстановленою особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме
провадження, 20 листопада
2003 року
близько 00.15 год., перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння на зупинці громадського транспорту
„Пастерівська", розташованої по бульвару Шевченка в м. Черкаси вчинили
хуліганство, тобто умисне грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної
неповаги до суспільства, що супроводжувалось

3

особливою зухвалістю,
вчинене групою осіб, при наступних обставинах. Знаходячись у

вищевказаний
час та місці, підсудний ОСОБА_3, разом з невстановленою особою

підійшли
до раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_4, та з хуліганських мотивів,

почали
наносити тілесні ушкодження потерпілому. Так, підсудний ОСОБА_3

безпричинно
наніс потерпілому один удар рукою в область голови, в наслідок чого останній

впав на
землю. Після цього підсудний ОСОБА_3, разом з невстановленою особою, не

припиняючи
своїх злочинних дій, коли потерпілий знаходився на землі, почали наносити

йому
чисельні удари руками та ногами в різні частини тіла, в наслідок чого останній
втратив

свідомість.
Через деякий час до них підійшов підсудний ОСОБА_2, який на той час

знаходився
на зупинці громадського транспорту, і також безпричинно наніс близько 8 ударів

ногами в
різні частини тіла потерпілого. Своїми злочинними діями підсудні ОСОБА_2,

ОСОБА_3
та невстановлена особа завдали потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження

у
вигляді: струсу головного мозку, рани м'яких тканин голови, крововилив та саден
обличчя,

рани
обличчя, травматичного набряку м'яких тканин обличчя, крововиливу правої вушної

раковини
з травматичним запаленням середнього вуха, крововилив та саден верхніх
кінцівок,

забою
м'яких тканин грудної клітки, справа, які згідно висновку судово-медичної
експертизи

відносяться
до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад

здоров'я.
т. 4 а. с. 171-174

Суд критично оцінює покази підсудного ОСОБА_1 в тій
частині, що потерпілого він тільки штовхнув, так як вони повністю спростовуються
показами потерпілого ОСОБА_4 та вироком Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 17 травня 2006 року і такі покази підсудного суд розцінює як
можливість уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд
вважає, що пред'явлене обвинувачення доведено і дії підсудного ОСОБА_1 суд
кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто умисне грубе
порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує
характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, особу
підсудного, який за місцями проживання та роботи характеризується позитивно.

В якості пом'якшуючих відповідальність підсудного ОСОБА_1
обставин суд враховує: з'явлення із зізнанням, знаходження на утриманні двох
малолітніх дітей віком 01
рік 11 міс та 5,5 місяців.

В якості обтяжуючих відповідальність підсудного ОСОБА_1
обставини суд враховує рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що
перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно висновків амбулаторних судово-психіатричних,
додаткових амбулаторних судово-психіатричних та комплексної психолого - психіатричної
експертиз (т. 144 - 150,
т. 2 а. с 131 0 141,
т. З а. с. 136 -143,
155 -163, т. 4 а. с. 196- 213, 214 - 232) підсудний ОСОБА_1 будь-яким
хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждає, а виявляє прояви
шизотопового розладу (межового рівня), через які, слабості вольової регуляції,
зниження прогностичних функцій, недостатньої критичності і не був здатний
повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними на період часу, до якого
відносяться Інкриміновані йому діяння і на теперішній час та самостійно
здійснювати свої процесуальні права і обов'язки, а тому суд вважає за необхідно
відповідно до ч. 1 ст. 20 КК України
визнати його обмежено осудним.

Суд вважає, що визнання підсудного ОСОБА_1 обмежено
осудним не є підставою для застосування до нього примусових заходів медичного
характеру, як це передбачено ч. 2
ст. 20 КК
України, так як таке застосування примусових заходів медичного характеру є не
обов'язковим для сулу, а альтернативним, і крім того, згідно висновку
комплексної психолого - психіатричної
експертизи він за своїм психічним станом на теперішній час,

4

зважаючи
на відсутність у нього розладів психотичного рівня не потребує застосування
примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 94 КК України, а
через вказані шизотипові розлади, зважаючи на тенденцію до
психогенно-обумовлених станів декомпенсації потребує амбулаторного
диспансерного спостереження лікарем психіатром і дана обставина буде врахована
судом при призначенні покарання.

Враховуючи попередню судимість підсудного ОСОБА_1, після
якої він висновків не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив
злочин, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе тільки при
призначенні йому покарання в виді позбавлення волі.

Суд
вважає, що підстав до застосування ст. 75
КК України не вбачається.

Підсудний ОСОБА_1 раніше судимий 13 листопада 2002 року Соснівським
районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 185;
ст. 15, ч. 2 ст. 186; ст. 75 КК України до 4 років
позбавлення волі з випробуванням іспитовим строком 03 роки і на день постановления вироку він не
відбув це призначене судом покарання. Суд вважає за необхідне відповідно до
вимог ч. 1 ст. 71 КК України до
призначеного покарання приєднати частину цього не відбутого покарання.

Суд вважає, що заявлені цивільні позови потерпілим
ОСОБА_4 та прокурором Придніпровського району м. Черкаси в інтересах Черкаської
міської лікарні № 3 про
стягнення з підсудного ОСОБА_1 6 000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди та про відшкодування витрат на стаціонарне
лікування потерпілого на підставі ст. ст. 440-1,
459 ЦК УРСР підлягають повному задоволенню.

Відшкодовувати шкоду підсудний ОСОБА_1 та засуджені
ОСОБА_2. і ОСОБА_3 повинні
солідарно, так як вона була причинена їх сумісними діями.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 ЦПК
України, суд, -

засудив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 296 КК України та
призначити йому покарання в виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 71
КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднати
частково не відбуте покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси
від 13 листопада
2002 року в
виді 03 років 01 місяця
позбавлення волі і остаточно призначити до відбуття чотири роки один місяць
позбавлення волі.

На підставі ч. 5
ст. 72 КК
України зарахувати ОСОБА_1 в строк відбуття покарання попереднє ув'язнення з 21 листопада 2003 року по 19 лютого 2004 року та з 16 березня по 29 квітня 2005 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в
законну силу залишити попередню -
підписку про невиїзд.

Цивільні
позови задовольнити. Цивільний позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2та ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 6000 (шість
тисяч) грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2та ОСОБА_3 291,15 грн. на користь
Черкаської міської лікарні №
3 на розрахунковий рахунок 2256
код установи 05503705
МФО 854018 в УДК
в Черкаській області за надання медичної допомоги при травмуванні потерпілого
ОСОБА_4

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Черкаської області на протязі 15
діб.