Справа № 743/348/15-к
Провадження №1-кп/743/33/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2015 року
Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - суддіОСОБА_1 ,
при секретаріОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Ріпки Ріпкинського району Чернігівської області, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого на утриманні 1 малолітню дитину, громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1992 роках (категорія 4), реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , такого, що не має судимостей, -
за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт.Ріпки Ріпкинського району Чернігівської області, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_3 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого на утриманні 1 неповнолітню дитину, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , такого, що не має судимостей, -
за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора прокуратури Ріпкинського району ОСОБА_5 , старшого прокурора прокуратури Ріпкинського району ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
29 листопада 2014 р., близько 13 год. 40 хв., ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на даху приміщення нежитлової будівлі «телятника-тисячника № 2», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_11 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння та знаходився біля даного приміщення, діючи з єдиним умислом на таємне викрадення майна, шляхом вільного доступу, вчинили замах на таємне викрадення 6 листів 8-ми хвильового шиферу, загальною вартістю, згідно висновку експерта, 264 грн. 60 коп., однак усіх дій, направлених на таємне викрадення 6 листів 8-ми хвильового шиферу не вчинили з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були викриті ОСОБА_7
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненні злочину визнав частково та показав, що зранку 29 листопада 2014 р. він взяв коня у ОСОБА_13 , щоб привезти з лісу дров собі та ОСОБА_9 .. Вони разом привезли йому дров, згрузили. Після цього, вжили алкогольні напої та вирішили ще раз дров привезти. По дорозі до лісу ОСОБА_9 запропонував зібрати поламаний шифер біля ферми, на що він погодився. Вони звернули з дороги і поїхали до ферми. Під`їхавши до ферми, зібрали шифер, поскладали на землю, проте погрузити на віз не встигли. Потім він поліз на дах телятника подивитися, що там є. При цьому, цих 6 листів шиферу вони не знімали з даху телятника, а зібрали шифер, який лежав на землі, який в основному був не цілий. В подальшому, до вказаного місця під`їхав ОСОБА_7 , який зателефонував працівникам міліції. Вони нікуди не тікали, дочекалися працівників міліції, оскільки вважали, що нічого неправомірного не робили. Цілий шифер не чіпали, просто збирали поламаний шифер, який нікому не потрібен. У вчиненому щиро розкаявся.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 вину у вчиненні злочину визнав частково, та показав, що зранку 29 листопада 2014 р. їздив разом з ОСОБА_8 до лісу по дрова. Коли побачили поламаний шифер, вирішили його забрати. Не оспорює того факту, що звернули з дороги до лісу та поїхали до ферми. Вказує, що позбирали поламаний шифер і поскладали його. Шифер лежав один-півтора метри від телятника. Територія не огороджена. ОСОБА_8 поліз на дах щоб подивитися, що там є. Вважає, що шифер не крали, оскільки він нікому не потрібен. Проте не заперечує, що хотіли забрати шифер, який йому не належить.
Не зважаючи на таку узгоджену позицію обвинувачених щодо часткового визнання вини, суд вважає, що винність ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в даному кримінальному правопорушенні доведена повністю, виходячи з наведеного.
Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 29.10.2008 р., виданим виконавчим комітетом Ріпкинської селищної ради та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно підтверджено належність ОСОБА_11 приміщення нежитлової будівлі «телятника-тисячника № 2», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 (а.к.п. 45, 46).
Будучи допитаним в якості представника потерпілої ОСОБА_17 показав, що він здійснює нагляд за приміщенням нежитлової будівлі «телятника-тисячника № 2», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , за усною домовленістю з ОСОБА_11 , на вказаному об`єкті буває щодня по 2-3 рази, про це в смт.Ріпки всі знають.
Крім того, представник потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 29 листопада 2014 року, біля 14 год. 00 хв., коли черговий раз приїхав на даний об`єкт, побачив збоку ферми біля кущів стояв прив`язаний кінь. Коли зайшов до середини, почув, що по даху хтось ходить. Вийшов подивитися, заліз на дах, побачив що біля гілок дерева лежить шифер поскладаний, а ОСОБА_10 сховався між гілок. В той же час, ОСОБА_14 стояв на землі. Біля телятника стояла маленька драбина. Почав питати у ОСОБА_15 , що той робить, на що останній чіткої відповіді не надав, щось казав про те, що йому ОСОБА_18 дозволив позбирати поламаний шифер, проте поламаного шиферу він не побачив. Шифер лежав посеред криши хліва. Із цієї стопки шиферу вони взяли декілька листів і віднесли до краю. Дійшовши до висновку, що ОСОБА_10 з ОСОБА_12 намагалися вкрасти з даху шифер, він подзвонив до чергової частини Ріпкинської міліції. Через 15-20 хв. приїхали працівники міліції.
З показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_19 доводиться, що він давав коня з підводою ОСОБА_20 та ОСОБА_21 29.11.2014 р., з метою збору дров у лісі. В той день він їздив в м.Чернігів до доньки, йому подзвонили працівники міліції та сказали, щоб він забрав свого коня біля ферми. Приїхавши в смт.Ріпки та прийшовши до ферми, він побачив ОСОБА_7 .. В подальшому, працівниками міліції йому було повернуто коня з підводою. Жодного дозволу ОСОБА_20 та ОСОБА_21 на збирання шиферу не давав, так як він хоча колись керував даними телятниками, в даний час до них не має жодного відношення.
З показання допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_22 доводиться, що остання є матір`ю ОСОБА_16 .. Вона домовлялась з ОСОБА_13 , щоб син взяв коня та привіз дрова з лісу. Після того, як син вперше привіз дрова, сказала йому, щоб привіз ще. Через деякий час, подзвонив син і сказав, що його затримали працівники міліції за те, що він знімав шифер. Бачила біля хліва дві жердини, та чотири листа шиферу.
З показань допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 доводиться, що останні є працівниками Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області та 29.11.2014 р. виїжджали у складі слідчо-оперативної групи на місце події за повідомленням чергової частини, де їх зустрів ОСОБА_7 , на місці події був і ОСОБА_10 , який стояв біля шиферу, поряд стояв кінь, шифер лежав у стопці цілий та не пошкоджений на відстані 2-3 метрів від підводи та 2 метри від ферми, біля хліва стояли поряд дві палки для зняття шиферу, ламаний шифер лежав поряд, цілий шифер лежав також на даху. ОСОБА_14 , який сидів на землі по їх приїзду став тікати, його затримав ОСОБА_26 ..
З показань допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 доводиться, що останні були зайняті на будівництві об`єкта за адресою АДРЕСА_4 та бачили, що ОСОБА_10 та ОСОБА_14 в день вчинення кримінального правопорушення на підводі двічі проїжджали повз них, один раз підвода була з дровами, інший раз була пуста. Останні з ними спілкувалися, коли проїжджали повз них перший раз в сторону лісу та ферми. При цьому, останні питали їх чи не бачили вони ОСОБА_29 . Згодом бачили, що проїхав ОСОБА_29 , через деякий час почули гучну розмову, крики, бачили як їхали працівники міліції. Про вчинення кримінального правопорушення останні дізнались, від працівників міліції.
З протоколу огляду місця події від 29.11.2014 р., який розпочався о 14 год. 00 хв. та закінчився о 14 год. 30 хв., проведеного слідчим СВ Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_30 , в присутності 2 понятих та ОСОБА_7 , як власника іншого володіння та фототаблиці до нього вбачається загальний вигляд приміщення телятника тисячника в АДРЕСА_3 , який побудований з червоної цегли, покритий як цілим, так і битим шифером, що в ньому відсутні двері та вікна, що маються сквозні пройоми, що біля асфальтної дороги з півночі мається входи в будівлю, на відстані 10 метрів маються листи шиферу та уламки битого шиферу, уздовж стіни з півночі на південь маються віконні пройоми, на відстані 9 метрів від північного краю під стінкою лежать уламки шиферу, а на відстані 2 метрів лежать 6 листів цілого б/у шиферу розміром 174х113 см., на даху поряд з лежачим шифером маються пройоми, які утворились від зняття шиферу.
Виходячи з даного протоколу огляду місця події та показань допитаних: представника потерпілої ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 вбачається, що 6 листів 8-ми хвильового шиферу б/у були цілими.
З протоколу проведення слідчого експерименту, проведеного 17.03.2015 р. ст.слідчим СВ Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_34 , в присутності 2 понятих, за участю ОСОБА_15 та фототаблиці до нього вбачається, що останній розказав про те, що він з ОСОБА_12 під`їхали підводою до телятника тисячника № 2 в АДРЕСА_3 , показав вказане приміщення, розказав, що він заліз на дах вказаного приміщення, показав де стояла драбина, по якій він залазив на дах даного приміщення, показав на дах приміщення, де він шукав листи шиферу, розказав де стояв ОСОБА_14 , показав де був прив`язаний кінь з підводою (а.к.п. 92-95).
На думку суду, повідомлені ОСОБА_35 під час проведення слідчого експерименту деталі щодо обстановки місця пригоди ніяким чином не могли бути відомі особі, якої не було на місці вчинення замаху на крадіжку.
Вказане спростовує пояснення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та показання свідка ОСОБА_36 щодо того, що листи шиферу були побиті, які не підкріплені жодним доказом.
Суд розцінює позицію ОСОБА_15 та ОСОБА_16 щодо того, що вони шифер з даху не знімали, а позбирали шифер, який був на землі, як захисну версію спрямовану на зменшення відповідальності за вчинене, оскільки вказане спростовано наведеними вище протоколами та показаннями вказаних вище свідків, які узгоджуються між з собою та доводять, що ОСОБА_10 знаходячись на даху вказаного приміщення, а ОСОБА_14 біля вказаного приміщення здійснили незакінчений замах на крадіжку шиферу, який зняли з даху вказаного приміщення.
Виходячи з підпункту 169.1.1, пункту 169.1, статті 169 Податкового кодексу України, п. 1 Розділу ХІХ Податкового кодексу України, з розміру податкової соціальної пільги, що дорівнює 50 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлено на 1 січня звітного року Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік», у 2014 році кримінальна відповідальність настає якщо вартість викраденого чужого майна перевищує 121 грн. 80 коп..
В даному випадку, висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 22 грудня 2014 р. № 4375/14-24 підтверджено, що вартість 8-ми хвильового шиферу розміром 174х113 см., з урахуванням зносу, за умови його придатності до використання за призначенням, станом на 29.11.2014 р. складає 44 грн. 10 коп., тобто вартість викраденого чужого майна складає 264 грн. 60 коп., що перевищує 121 грн. 80 коп..
Отже, дана крадіжка не є дрібною, за яку настає адміністративна відповідальність, передбачена ст. 51 КУпАП.
Довідками КЗ «Ріпкинська центральна районна лікарня» №№ 163, 164 від 29.11.2014 р. підтверджено перебування ОСОБА_15 та ОСОБА_16 29 листопада 2014 р. о 14 год. 30 хв. та 14 год. 40 хв. в стані алкогольного сп`яніння (а.к.п. 17, 18).
Суд вважає опискою зазначення в обвинувальному акті по батькові ОСОБА_37 « ОСОБА_38 », так як останній є « ОСОБА_39 ».
Суд прийшов до висновку про наявність діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , що таке діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, про доведеність винності ОСОБА_15 у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), за попередньою змовою групою осіб та про доведеність винності ОСОБА_16 у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про визначення міри покарання, що може бути призначена обвинуваченим та потреби у їх відбуванні, суд керується загальними засадами призначення покарання (ст.. 65 КК України), враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також відомості про особи винних.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_15 є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. В той же час, з огляду на зміну позиції останнього в суді, суд не може визнати щире каяття - обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_40 ..
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_15 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_10 :
- до кримінальної відповідальності не притягувався;
- у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра на обліку не перебуває;
- має нам утриманні 1 малолітню дитину ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- є громадянином, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1992 роках (категорія 4);
- формально позитивно характеризується за місцем проживання.
В матеріалах кримінального провадження відсутні належні докази притягнення ОСОБА_15 до адміністративної відповідальності.
Враховуючи дані про особу ОСОБА_15 , те, що покарання у виді арешту не відповідає його особі, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_15 , для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно визначити покарання у виді обмеження волі, з одночасним звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Запобіжний захід до ОСОБА_15 не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_16 відсутні.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_16 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_14 :
- до кримінальної відповідальності на території України не притягувався;
- до адміністративної відповідальності не притягувався;
- у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра на обліку не перебуває;
- одружений, має на утриманні 1 неповнолітню дитину ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають в Республіці Білорусь;
- формально позитивно характеризується за місцем проживання.
Враховуючи дані про особу ОСОБА_16 , те, що покарання у виді арешту не відповідає його особі, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_16 , для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно визначити покарання у виді обмеження волі, з одночасним звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Запобіжний захід до ОСОБА_16 не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.
З ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в дохід держави слід стягнути процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в дольовому порядку.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України та повернути їх законним володільцям:
· коня з підводою - ОСОБА_13 , так як на підставі пояснень обвинувачених та показань свідків саме останній є їх власником;
· шифер ОСОБА_11 ..
Керуючись ст. ст. 370, 374-376 КПК України суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік 3 місяці не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінальновиконавчої інспекції;
- повідомляти кримінальновиконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінальновиконавчій інспекції.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді 1 року 9 місяців обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік 6 місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінальновиконавчої інспекції;
- повідомляти кримінальновиконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінальновиконавчій інспекції.
Запобіжний захід до ОСОБА_43 не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.
Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 73 грн. 80 коп. (а.п. 26).
Стягнути з ОСОБА_43 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 73 грн. 80 коп. (а.п. 26).
· 6 листів шиферу (а.к.п. 13-14), які передані на зберігання ОСОБА_7 повернути ОСОБА_11 , як законному володільцю;
· коня з підводою (а.к.п. 15-16), який переданий на зберігання ОСОБА_13 повернути останньому, як законному володільцю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1