Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2008 року м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: Попович С. С.

секретаря: Черкес У. О.

прокурора Чугунової В.М.

захисника-адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківська кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., уродженки та жительки АДРЕСА_1,
громадянки України, освіта середня спеціальна, одруженої, на утриманні двоє
неповнолітніх дітей, раніше судимої : вироком Івано-Франківського міського суду
від 15 травня 2003 року визнаної винною та засудженої за ст.ст. 309 ч. 1, 185
ч.1 КК України до трьох років позбавлення волі, з іспитовим терміном два роки,
вироком Івано-Франківського міського суду від 06 травня 2004 року визнаної
винною та засудженої за ст. 309 ч. 2 КК України до трьох років трьох місяців
позбавлення волі, звільнена з місць позбавлення волі умовно-достроково 30
червня 2006 року на один рік 4 дні, -

- за ст. 395 КК України, -

встановив:

Підсудна
самовільно залишила місце проживання з метою ухилення від адміністративного
нагляду.

Злочин вчинено за
наступних обставин.

Підсудна
ОСОБА_1, відносно якої постановою Малиновського районного суду м. Одеси, від 30
червня 2006 року встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік, з 12
по 26 жовтня 2006 року самовільно, з метою ухилення від адміністративного
нагляду, залишила постійне місце проживання і місце її перебування залишалось невідомим.

В
судовому засіданні підсудна свою вину у
пред'явленому їй обвинуваченні визнала повністю та пояснила, що злочин вчинила
саме при викладених вище обставинах. У вчиненому розкаюється.

Суд,
визнавши відповідно до змісту ст. 299 КПК України недоцільним дослідження
доказів стосовно тих фактичних
обставин справи які ніким не
оспорюються, приходить до висновку, що вина підсудної у скоєнні інкримінованого
їй злочину знайшла своє підтвердження.

Дії
підсудної слід кваліфікувати за ст. 395 КК України так як досліджені докази
достовірно підтверджують, що вона вчинила умисні діяння, які виразились в самовільному залишенні особою місця
проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Призначаючи підсудній
покарання суд враховує як ступінь тяжкості вчиненого, так і особу винної.

Обставинами, що пом'якшують
відповідальність суд вважає повне визнання вини та розкаяння у вчиненому, те що
вона має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що вона останні два роки
працює, позитивно характеризується по місцю проживання, по місцю праці
характеризується теж виключно позитивно, що підтверджується відповідними
довідками та характеристиками. Те що з часу вчинення злочину пройшов тривалий
час.

Обставиною,
що обтяжує покарання суд враховує рецидив злочину.

За таких обставин, суд вважає, що покарання
підсудній слід обрати в межах санкції ст. 395 КК України у вигляді арешту.

Крім
цього суд враховує, що вироком Івано-Франківського міського суду від 06 травня
2004 року ОСОБА_1 визнано винною та засуджено за ст. 309 ч. 2 КК України до
трьох років трьох місяців позбавлення волі, звільнена з місць позбавлення волі
згідно з постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 22 червня 2006
року з 30 червня 2006 року умовно-достроково на один рік 4 дні. А тому відповідно
до ст. 71 КК України з врахуванням ст. 72 КК України їй слід призначити
покарання з врахуванням вимог зазначених статтей шляхом часткового приєднання
невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Суд враховує, що відповідно
до ст. 72 КК України одному дню арешту відповідає один день позбавлення волі,
при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання
переводиться в більш суворий.

При
цьому суд також бере до уваги, що раніше вчинений ОСОБА_1 злочин за ст. 309 ч.
2 ККУкраїни відноситься до злочинів середньої тяжкості, злочин за ст. 395 КК
України відноситься до злочинів невеликої тяжкості ( ст. 12 КК України ). Суд
також виходить з того, що з врахуванням вказаних пом”якшуючих вину обставин і з
врахуванням бездоганної поведінки і сумлінного ставлення до праці за період
після вчинення злочину, особу підсудної на час розгляду справи судом не можна
вважати суспільно небезпечною і тому суд вважає за можливе звільнити її від
призначеного покарання відповідно до змісту ст. 74 ч. 4 КК України.

На підставі
наведеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1
визнати винною за ст. 395 КК України та призначити їй покарання - три місяці арешту.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК
України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину
покарання за попереднім вироком Івано-Франківського міського суду від 06 травня 2004 року та призначити
остаточне покарання - один рік один місяць позбавлення волі.

На
підставі ст. 74 ч. 4 КК України звільнити ОСОБА_1 від призначеного покарання з
врахуванням бездоганної поведінки і сумлінного ставлення до праці.

Запобіжний
захід засудженій до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обраний -
підписку про невиїзд.

На вирок протягом 15 діб з
моменту його проголошення може бути подана апеляція до судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Івано-Франківської області через
Івано-Франківський міський суд.

Суддя:
Попович С. С.

Копія вірна