Справа № 1-101/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2007
року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого -
судді Шляхова В.І. при секретарі Савенко І.О. за участю прокурора Криворучко А.
М., потерпілої ОСОБА_1.,

підсудних ОСОБА_2.
та ОСОБА_3., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу по обвинуваченню

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця с
Комарівка Ріпкинського району Чернігівської області, українець, громадянин
України, освіта базова загальна середня, невійськовозобов'язаний, не працює, не
одружений, судимий Ріпкинським районним судом Чернігівської області:

- 28 січня 1994
року за ст. 215 - 3 КК України до 2 років виправних робіт з відрахуванням 20%
заробітку в доход держави;

- 17 лютого 1997
року за ст. ст. 81 ч. 1; 46 - 1 КК України до 1 року позбавлення волі з
відстрочкою виконання вироку на 1 рік;

· 30
травня 1997 року за ст. ст. 140 ч. 2; 42 ч.3 КК України до 2 років позбавлення
волі;

· 20
вересня 1999 року за ст. ст. 81 ч. 3; 43 КК України до 4 років позбавлення
волі, зареєстрований в АДРЕСА_1,
жительАДРЕСА_2,

у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженець с
Нікольське Єнотальського району Астраханської області, РФ, українець, особа
без громадянства, освіта базова загальна середня, не працює, не одружений,
невійськовозобов'язаний, не судимий (ст. 89 КК України), житель АДРЕСА_3,

у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

встановив:

28
квітня 2007 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_2. разом з ОСОБА_3., шляхом
застосування відмички з дроту та відкриття замку вхідних дверей, з будинку
АДРЕСА_4 викрали чуже майно загальною вартістю 812 грн. 50 коп., в тому числі
викраденням бензиномоторної пили МП - 5 „Урал 2Т" потерпілому ОСОБА_4
завдали 762 грн. 50 коп. матеріальних збитків, та викраденням багатохвильового
радіоприймача „ВЕФ - 202", потерпілій ОСОБА_1 завдали 50 грн. 00 коп.
матеріальних збитків.

Допитані
окремо у судовому засіданні в якості підсудних ОСОБА_2. і ОСОБА_3. свою вину в
крадіжці визнали повністю. ОСОБА_2. пояснив, що після праці на городі, з
ОСОБА_3. вжили алкогольні напої. Вирішили придбати ще. З цією метою пішли до
Комарівки. По дорозі зустріли ОСОБА_1.
Знав, що остання отримала гроші за здане теля й запропонував обікрасти
хату, поки господарки нема. ОСОБА_3. погодився. Коли прийшли до будинку, він
куском дроту відкрив замок. У кімнатах шукали гроші, але не знайшли. Забрали
радіоприймач та бензопилу.
Так же замкнув замок та пішли. Приймач сховали у лісі, а пилу віддали ОСОБА_5,
який обіцяв у подальшому заплатити гроші. Під час дослідчої перевірки
повідомили працівникам міліції про вчинене, віддали приймач й повідомили де
знаходиться пила. Кається що вчинив злочин, просить надати можливість довести
своє виправлення.

ОСОБА_3. показав, що ОСОБА_2. дійсно каже правду про обставини, за яких
вони домовилися про вчинення та вчинили крадіжку, він їх повністю підтверджує.
Жалкує що вчинив злочин.

Оскільки
фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасники одностайно погодилися
на обмеження судового слідства, суд дійшов висновку про доведеність вини
ОСОБА_2. і ОСОБА_3. в об'ємі
пред'явленого обвинувачення. Підсудні за попередньою змовою групою осіб таємно
викрали чуже майно що було поєднано з проникненням до житла, їх дії
кваліфіковано правильно. Підсудні винні у вчиненні злочину передбаченого ст.
185 ч.3 КК України та підлягають покаранню за вчинене.

Призначаючи
покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Обставинами
що пом'якшують покарання підсудних є щире каяття, з'явлення із зізнанням до
порушення кримінальної справи, активне сприяння розкриттю злочину шляхом вжиття
заходів до відшкодування збитків .

Обставиною,
що обтяжує їх покарання, є вчинення злочину особами, що перебувають у стані
алкогольного сп'яніння. Наявний у діях ОСОБА_2. рецидив злочинів не може бути
йому інкримінований, оскільки органами досудового слідства, у цій якості, не
був предметом дослідження та у судовому слідстві пред'явлене обвинувачення прокурором
не змінювалося.

Одночасно
суд враховує особи винних, які на спеціалізованих медичних обліках не
перебувають, за місцем проживання характеризуються формально негативно, не
одружені, обидва раніше притягувалися до кримінальної відповідальності, не військовозобов'язані,
зокрема ОСОБА_2 внаслідок захворювання.

Враховуючи
викладене суд приходить до висновку, що для виправлення підсудних і
попередження нових злочинів ОСОБА_2. і ОСОБА_3. необхідно й достатньо
призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк але зі
звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов'язків.

Цивільний
позов не заявлено.

Речові
докази, - об'єкти злочинного посягання, що зберігаються у потерпілих, потрібно
залишити в їх розпорядженні.

Судові
витрати по справі пов'язані з проведенням експертного дослідження речового
доказу, їх розмір підтверджено належним розрахунком, тому у порядку ст. 93 КПК
України їх належить покласти на засуджених у наближених до 1/2 частках.
Приймаючи таке рішення, суд враховує ступінь вини та майновий стан засуджених,
зокрема без застосування ОСОБА_2 відмички, злочин не було б скоєно, але житло
останнього згоріло. Його на проживання прийняв ОСОБА_3, який є особою без
громадянства, обидва не мають постійного джерела доходів для існування через не
працевлаштування, разом з тим саме ОСОБА_3 був ініціатором крадіжки бензопили,
яка по вартості перевищує радіоприймач.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України,
суд -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним
у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому
покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного
покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього за ст. 76 КК України обов'язки:

· публічно
попросити вибачення у потерпілих;

· не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально
-виконавчої системи;

· повідомляти
органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання;

· періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

ОСОБА_3
визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і
призначити йому покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного
покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього за ст. 76 КК України обов'язки:

· публічно
попросити вибачення у потерпілих;

· не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально
-виконавчої системи;

· повідомляти
органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання;

· періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Запобіжні
заходи щодо ОСОБА_2 і ОСОБА_3, - підписка про невиїзд до набрання вироком сили
залишити без змін.

Речові
докази, - багатохвильовий радіоприймач „ВЕФ - 202" залишити у
розпорядженні власника ОСОБА_1; бензиномоторну пилу МП - 5 „Урал
2Т" залишити у розпорядженні власника ОСОБА_4(реквізити а. с. 38 - 40).

Цивільний
позов не заявлено.

На
відшкодування понесених по справі судових витрат стягти в доход держави:

· з
ОСОБА_2, - 70 (сімдесят) грн. 70 коп.

· з
ОСОБА_3, - 70 (сімдесят) грн. 53 коп. (реквізити а. с. 51).

На вирок
протягом 15 діб з моменту проголошення може бути подана апеляція до
апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд.