Справа № 646/8801/14-к
№ провадження 1-кс/646/2285/2014
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2014 року слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі прокурора ОСОБА_2 , при секретарі ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеною скаргою, в якій зазначила, що 08 травня 2014 року особисто звернулася до Генеральної прокуратури України із заявою про кримінальне правопорушення, вчинене за її думкою, суддею Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 , суддями апеляційного суду Харківської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та суддями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 при розгляді кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 286 КК України. Вказана заява була скерована до прокуратури Харківської області і 30 липня 2014 року заявник отримала відповідь за підписом заступника прокурора Харківської області ОСОБА_13 про відсутність підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за вищевказаною заявою. Заявник вважає, що прокурор діяв в порушення вимог ст. 214 КПК України, тому просила зобов`язати прокурора внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення, скоєне за ст. ст. 364, 366, 375 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_4 підтримала доводи, викладені в скарзі у повному обсязі та просила її задовольнити.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував, пояснив судові, що ОСОБА_4 неодноразово зверталася із аналогічними заявами про вчинення кримінального правопорушення, вказані заяви були предметами перевірок, за результатами яких було встановлено відсутність підстав для внесення відомостей, які містяться в заявах ОСОБА_4 до ЄРДР, про що заявника було повідомлено письмово.

Слідчий суддя, вислухавши сторони, вивчивши надані ними докази, вважає правильним відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до положень статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

З огляду на викладене, відомості за заявою до ЄРДР вносяться лише за наявності в цій заяві обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України заява про кримінальне правопорушення повинна містити такі відомості.

В заяві про кримінальне правопорушення від 08 травня 2014 року заявник ОСОБА_4 послалася на те, що є представником своєї дочки ОСОБА_14 , потерпілої у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_15 за ч. 1 ст. 286 КК України. Вважає, що при розгляді зазначеної кримінальної справи судді першої інстанції, апеляційної та касаційної інстанцій допустили ряд порушень при розгляді зазначеної справи. Так, суддею Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 при ухваленні вироку було невірно кваліфіковано дії ОСОБА_15 за ч. 1 ст. 286 КК України при наявності даних про ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Судова колегія апеляційного суду Харківської області у складі суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_16 розглянула апеляційну скаргу незаконним складом суддів, оскільки суддя ОСОБА_8 вже раніше приймала участь у розгляді цієї справи і не мала законного права приймати участь у розгляді справи за нововиявленими обставинами, що є порушенням ч. 4 ст. 55 КПК України, в редакції 1960 року. Крім того, судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не виконали обов`язку касаційної перевірки законності та обґрунтованості прийнятих рішень судами першої та апеляційної інстанцій, а також відхилили заявлений ОСОБА_4 відвід судді-доповідачу ОСОБА_10 , не проаналізувавши підстави заявленого відводу. Вказані порушення, за думкою заявника, призвели до ухвалення завідомо неправосудних судових рішень.

17 липня 2014 року заступником прокурора Харківської області на адресу ОСОБА_4 було направлено відповідь, в якій він зазначив, що скеровану з Генеральної прокуратури України заяву про кримінальне правопорушення розглянуто, за результатами розгляду інших поданих ОСОБА_4 заяв про відносно вищезазначених суддів вже надавалися обгрунтовані відповіді та роз`яснений порядок оскарження прийнятих рішень за попередніми зверненнями з аналогічних питань / а. с. 4/.

Крім того, 05 червня 2014 року прокуратурою Харківської області заявнику було надано відповідь, що подані раніше заяви з аналогічних питань вже неодноразово розглядалися прокуратурою області і заявнику було надано відповідь, що вказані заяви ОСОБА_4 не містять відомостей, які б вказували на наявність в діях суддів Київського районного суду м. Харкова, апеляційного суду Харківської області об`єктивних ознак кримінального правопорушення / а. с. 4 об./.

При розгляді скарги слідчим суддею встановлено, що вирок Київського районного суду м. Харкова від 11.10.2011 року у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 286 КК України був залишений без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 26.02.2013 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 10.12.2013 року вказаний вирок та ухвала апеляційного суду Харківської області також залишені без змін.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим та правомірним висновок прокурора про те, що заява ОСОБА_4 від 08 травня 2014 року не містить обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Твердження заявника про вчинення кримінального правопорушення є її суб`єктивним сприйняттям та оцінкою процесуальних дій суддів при розгляді кримінальної справи та незгодою з прийнятим рішенням. Однак незгода з прийнятим судовим рішенням не може свідчити про ухвалення суддею неправосудного рішення та бути приводом для реєстрації заяви, повідомлення про вчинення суддею кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що посилання ОСОБА_4 щодо порушення суддями норм кримінально-процесуального законодавства України, яке діяло на момент розгляду кримінальної справи, є її помилковим тлумаченням вказаних норм закону.

У зв`язку з чим приходу до висновку, що підстави, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, для внесення відомостей по заяві від 08 травня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 306-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора прокуратури Харківської області та зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1