Справа № 1-121/2007 рік
ВИРОК

Іменем України

05
квітня 2007 року Ірпінський міський
суд Київської області в складі:

головуючого
судді Кашперської Т.Ц.,

при
секретарі Синиченко
О.В., Коноваленко Т.С.,

з участю
прокурора Галущенка О.В.,

захисника ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської
області кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, місце народження: смт. Коцюбинське Київської області, українця,
громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, не одруженого,
працюючого ТОВ "Техносервіс - будматеріали" різноробочим,
проживаючого в АДРЕСА_1 раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 186 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12.09.2006 року близько 17 години 10 хвилин (точний час слідством
не встановлено), умисно, з корисливих спонукань, знаходячись на території ЗОШ №
18 по вул. Пономарьова в смт. Коцюбинське Київської області, маючи на меті
відкрите викрадення чужого майна, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_2, та,
реалізуючи свій злочинний намір на відкрите викрадення моторолера "Honda - dio
28", який належить ОСОБА_2 вартістю 2S00 грн.,
погрожуючи останньому фізичним насильством, яке виразилось в тому, що ОСОБА_1.
сказав, що нанесе йому тілесні ушкодження, якщо він не віддасть моторолер,
відкрито викрав вищевказаний моторолер та з місця вчинення злочину зник, чим
заподіяв потерпілому ОСОБА_2 матеріальну шкоду на суму 2500 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєному
злочині визнав частково, підтвердив ті обставини, що 12.09.2006 року він разом
із ОСОБА_4 знаходився на території спортивного майданчика школи № 18 в смт.
Коцюбинське, де побачив потерпілого ОСОБА_2, який був на моторолері; на прохання
дати моторолер покататися потерпілий йому відмовив, після чого він сказав, що
забере ключі, потерпілий злякався та вставив ключі в замок запалення
моторолера. Вказував на те, що вони з ОСОБА_4 деякий
час каталися по смт. Коцюбинському, декілька раз впали, після чого моторолер не
заводився, в подальшому моторолер вони завезли до гаражів кооперативу, де
залишили; на наступний день зателефонували потерпілому та повідомили, де він
зможе забрати моторолер. Вказував на те, що він визнає себе винним лише в тому,
що заволодів моторолером без дозволу та згоди потерпілого та хотів на ньому
покататися, умислу привласнити майно у нього не було.

Окрім часткового визнання підсудним своєї вини в скоєному
злочині, його вина в скоєнні даного злочину повністю підтверджується всіма
зібраними по справі доказами, а саме:

показаннями потерпілого ОСОБА_2, який в судовому
засіданні показав, що в серпні 2005 року батьки подарували йому моторолер;
12.09.2006 року він на власному моторолері поїхав кататися до школи № 18 по
вул. Пономарьова в смт. Коцюбинському, де до нього підійшли ОСОБА_4 та ОСОБА_1
та попросили його дати покататися на моторолері, на що він сказав, що вони
можуть кататися тільки із ним по черзі, після чого ОСОБА_1 сів за кермо
моторолера, а він - за ним, проїхали коло, зупинилися. ОСОБА_1 почав просити
проїхати самому, на що потерпілий йому відмовив, після чого ОСОБА_1 став
погрожувати йому, що поб'є, якщо той не дасть моторолер, сказав віддати ключі,
на що той не погодився, ОСОБА_1 знову погрожував йому застосуванням сили,
повідомивши, що все одно забере моторолер, потім ОСОБА_1 заламав йому руку та
засунув свою руку в його кишеню та забрав ключи від моторолера та разом із
ОСОБА_4 поїхали в невідомому напрямку. Вказував, що ОСОБА_4 до нього сили не
застосовував і не погрожував йому. Почекавши, він пішов додому та розповів
батькові, що ОСОБА_1 забрав у нього моторолер. На наступний день йому
зателефонував ОСОБА_5 і сказав, де він може забрати свій моторолер, моторолер
знайшли у зіпсованому стані. Зазначав, що заподіяна шкода відшкодована, в
зв'язку із чим цивільний позов не заявлявся;

даними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_4, який показав, що
12.09.2006 року він разом із ОСОБА_1 приблизно о 17 годині знаходились на
території школи № 18 в смт. Коцюбинському, де побачили знайомого ОСОБА_2, який був на
моторолері. Він разом із ОСОБА_1 підійшли до потерпілого та попросили його дати
покататися на моторолері, але він відмовив та сказав, що вони можуть покататися
по одному по черзі разом із ним. Потім ОСОБА_1 покатався разом із потерпілим по
колу та вони під'їхали до нього; після чого він і ОСОБА_1 знову почали просити
потерпілого проїхатися вдвох, але потерпілий їм відмовив. Після цього ОСОБА_1
почав погрожувати потерпілому фізичною розправою, погрожуючи, що поб'є його,
якщо він не віддасть йому моторолер, забрав із кишені штанів потерпілого ключі
від моторолера, сів на моторолер, наказав йому сісти також на моторолер та вони
поїхали разом кататися по смт. Коцюбинському, декілька раз впали і моторолер не
заводився, моторолер вони завезли до гаражів кооперативу. На наступний день
ОСОБА_1 зателефонував потерпілому та сказав, де той може забрати моторолер.
Вказував, що не здогадувався про те, що ОСОБА_1 хоче викрасти моторолер,
домовленості про викрадення із ним не було;

·
протоколом огляду місця події від 20.09.2006 року, із
якого вбачається, що місцем скоєння злочину є спортивний майданчик ЗОШ № 18
смт. Коцюбинське Київської області (а. с. 7);

·
протоколом огляду місця події від 02.10.2006 року, із
якого вбачається, що 02.10.2006 року в присутності підсудного був оглянутий
моторолер "Honda - dio 28", який був викрадений у потерпілого (а. с.
8-11);

·
постановою про приєднання до справи речових доказів -
моторолера "Honda - dio 28"
(а. с. 23),

·
іншими матеріалами кримінальної справи.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_1 в скоєному злочині доказана
повністю.

Часкове невизнання своєї вини підсудним ОСОБА_1 суд розцінює як намагання
підсудного уникнути відповідальності за скоєний злочин. Показання підсудного
під час досудового та судового слідства в частині того, що він не погрожував
потерпілому застосуванням фізичної сили, не забирав у потерпілого ключі, не мав
на меті привласнити майно потерпілого є нелогічними та непослідовними,
спростовуються іншими, зібраними по справі доказами. Посилання підсудного на
те, він взяв моторолер покататися та збирався повернути потерпілому через
деякий час, не можуть бути прийняті судом до уваги, дані показання підсудного в
цій частині не можливо розцінити як такі, що виправдовують підсудного.

Стосовно інших зібраних по справі доказів, то суд вважає
їх правдивими і достовірними, вони
зібрані із дотриманням вимог КПК України,
вони стверджують і

доповнюють один
одного, не містять в собі суперечності, а тому суд покладає дані показання в
основу вироку.

Органами досудового слідства дії підсудного кваліфіковані за ст. 186 ч.2 ЮС
України як умисні протиправні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого
майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого. Суд вважає таку кваліфікацію
правильною, оскільки підсудний ОСОБА_1 відрито, тобто в присутності власника та
свідка ОСОБА_4, які усвідомлювали вчинення викрадення, викрав у потерпілого
ОСОБА_2 майно - моторолер "Honda - dio
28", яке для підсудного було чужим. Злочин підсудним був скоєний із
корисливих мотивів, оскільки підсудний отримав у своє користування та володіння
майно потерпілого та використовував та розпоряджався ним на свій розсуд, мав
можливість розпорядитися даним майном як власним. Умисні протиправні дії
підсудного були поєднані з погрозою застосування насильства, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, що в судовому засіданні
підтвердили потерпілий та свідок ОСОБА_4 Оскільки вилучене майно перейшло у
володіння підсудного і винний мав реальну можливість розпорядитися ним як
власник, грабіж вважається закінченим. Ту обставину, що підсудний залишив
зламаний моторолер та на наступний день зателефонував потерпілому та повідомив,
де знаходиться викрадене майно, не може бути розцінене судом як добровільна
відмова від злочину, а може бути врахована при призначенні покарання як
намагання відвернути заподіяну шкоду.

Доводи захисту про відсутність в діях підсудного ОСОБА_1 складу злочину,
передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України суд вважає неприйнятними, оскільки з
об'єктивної сторони грабіж є відкритим викраденням чужого майна, тобто
вилучення майна в присутності власника або інших осіб, які усвідомлюють
вчинення викрадення, а особа усвідомлює, що її дії оцінюються іншими як
викрадення, але ігнорує це; грабіж вважається закінченим, коли майно вилучене і
винний має реальну можливість розпорядитися ним як власним; з суб'єктивної сторони
особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, відкрито вилучає чуже майно, на
яке вона не має ніякого права, для своєї користі. Зазначений склад злочину
знайшов своє підтвердження під час судового слідства.

Обираючи, підсудному міру покарання, суд враховує, що злочин, скоєний
підсудним ОСОБА_1 відносяться до тяжких злочинів.

Як особа, підсудний за місцем проживання та за місцем роботи
характеризується позитивно, працює, вперше притягається до кримінальної
відповідальності, є потерпілим від Чорнобильської катастрофи.

Обставинами, що пом'якшують відповідальність підсудного, суд вважає
добровільне відшкодування завданої шкоди та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що
обтяжують відповідальність підсудного, суд по справі не вбачає.

Враховуючи викладені
обставини в їх сукупності, а також ті
обставини, що заподіяна потерпілому
шкода відшкодована, суд вважає, що
виправлення підсудного . можливе без відбування ним покарання, а тому на
підставі ст. 104 КК України його можливо звільнити від відбування покарання із
випробуванням.

Речовими доказами суд розпоряджається у відповідності із ст. 81 КПК
України, запобіжний захід відносно підсудного залишає без змін.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в споєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК
України та призначити йому покарання за ст. 186 ч. 2 КК України у вигляді 4
(чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 104 КК України ОСОБА_1 звільнити від
відбування покарання із випробуванням із іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі
ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1не виїжджати за межі України
на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи
або навчання, періодично
з'являтися для реєстрації
в органи кримінально-виконавчої
системи.

Речові докази по
справі - моторолер "Honda - dio 28",
який знаходиться на зберіганні у потерпілого, передати потерпілому ОСОБА_2.

Запобіжний
захід відносно ОСОБА_1залишити без змін -підписка про невиїзд.

На вирок до апеляційного суду Київської області через
Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі 15 діб із моменту
проголошення вироку.