Справа № 643/2798/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.03.2015 року Московський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , з участю обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, яке внесено в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000678 від 10.02.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше засудженого 29.08.2003 року Московським районним судом м. Харкова за ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік та звільнений 19.05.2004 року з Олексіївської виправної колонії Харківської області № 25 по відбуттю строку покарання, 07.12.2004 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці, 24.01.2005 року Київським районним судом м. Харкова за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці та звільнений 30.09.2005 року з Темнівської виправної колонії Харківської області по відбуттю строку покарання, 17.04.2007 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, 07.04.2009 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 70, ч. 4 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 6 років 8 місяців з конфіскацією майна та звільнений 16.06.2014 року з виправної колонії Вінницької області № 39 по відбуттю строку покарання, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючому за адресою: АДРЕСА_2 , контактний телефон: НОМЕР_1 ,

· у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого стю 185 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за скоєння умисних кримінальних правопорушень, останній раз 07.04.2009 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України, судимість не знята і не погашена в порядку, передбаченому законом, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин:

Так, ОСОБА_4 , 06.03.2015 року ввечері, точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалось, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , в якій мешкає його знайомий ОСОБА_5 , та діючи за раптово виниклим наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, і реалізуючи його, з корисливих мотивів, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 спить в іншій кімнаті та в квартирі більше нікого не має, діючи повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав телевізор Panasonik «ТС - 14S4RP», вартістю 640 гривень, згідно висновку експерта № 50 від 10.02.2015 року, який належав ОСОБА_7 , після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим телевізором на власний розсуд.

18.02.2015 року в даному кримінальному провадженні між потерпілою ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , відповідно до вимог ч. 1 ст. 468 КПУ України, укладено угоду про примирення, за якою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій підозрюваного.

Згідно з указаною угодою Підозрюваний зобов`язується повно та беззастережно визнати свою вину в обсязі та за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті в ході судового провадження за кримінальним провадженням /70000678, внесеного до ЄРДР 10.02.2015 року.

Потерпілий стверджує та не заперечує проти того, що злочином збитків спричинено не було, матеріальних претензій до підозрюваного ОСОБА_4 потерпілий не має.

В судовому засіданні підозрюваний вину визнав, проти угоди не заперечує.

Потерпіла надали суду письмову заяву, згідно з якою просить затвердити угоду.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним.

Зважаючи, що злочин, вчинений ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості та чинне законодавство України передбачає можливість укладення угоди про примирення підозрюваного та потерпілого у такій категорії справ, суд вважає за необхідне узгодити розмір покарання, що необхідно призначити підозрюваному ОСОБА_4 в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Враховуючи той факт, що в ході досудового слідства встановлено ряд обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , що ним вчинено злочин, що не є тяжким, враховуючи беззастережне визнання ним своєї провини, щиросердне розкаяння у вчиненому та сприяння проведенню досудового розслідування, виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства у зв`язку з чим звільнити ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробувальним строком на 3 роки.

З урахуванням щирого каяття ОСОБА_4 у вчиненому, відсутності тяжких наслідків вчиненого злочину, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без більш суворого покарання.

Угоду укладено 18.02.2015 року у м. Харкові. Сторони свідчать, що на час укладення угоди обоє знаходяться у здоровому глузді та тверезій пам`яті, добре розуміють значення та наслідки своїх дій, діють добровільно та за власною волею, яку вільно виразили у цьому договорі.

Сторони також у відповідності до положень частин шостої та сьомої статті 474

КПК України свідчать, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Сторони свідчать, що умови угоди не порушують інтересів сторін або інших осіб, що вони дійшли повного та безумовного примирення щодо вчиненого злочину, здатні в повному обсязі виконати умови, викладені в цій угоді.

Потерпілий також свідчить, що йому зрозумілі положення частин шостої сьомої статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, угода укладається ним обізнано, добровільно та усвідомлено.

Підозрюваний також свідчить, що йому зрозумілі його права, передбачені положеннями частин п`ятої сьомої статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, угода укладається ним обізнано, добровільно та усвідомлено.

Сторонам також зрозуміло положення статті 476 КПК України щодо наслідків невиконання угоди про примирення, а саме, що потерпіла сторона має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода може бути подано протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Окрім того сторони свідчать, що вони добре розуміють порядок укладення зазначеної угоди, передбачений главою 35 КПК України, значення та наслідки укладення ними зазначеної угоди, передбачені положеннями ст. 473 КПК України, а саме:

Потерпілий погоджується з обмеженням права оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 та 424 Кримінального процесуального кодексу України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Потерпілий розуміє та погоджується, що у відповідності до ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього кодексу.

Потерпілий розуміє та погоджується, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені потерпілим, його представником, законним представником в касаційному порядку виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди потерпілого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; не роз`яснення потерпілому наслідків укладення угоди.

Підозрюваний погоджується з обмеженням права оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 та 424 Кримінального процесуального кодексу України та відмовляється від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті

474 цього Кодексу.

Підозрюваний розуміє та погоджується, що у відповідності до ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною пятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Потерпілий усвідомлено та добровільно відмовляється від прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу, а саме: від права мовчати з тим, що факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; від права мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; від права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Матеріальні збитки по справі потерпілій відшкодовані в повному розмірі.

Судових витрат по справі не мається.

Керуючись ст.ст.370,373,374,475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

Затвердити угоду про примирення від 18 лютого 2015 року, укладену між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами, по угоді про примирення від 18 лютого 2015 року покарання за цією статтею в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

Звільнити ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробувальним строком на 3 роки.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів через районний суд.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченої, потерпілому та прокурору.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ ОСОБА_1