СОСНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРКАСИ
Справа № 712/6969/15-к
Провадження № 1кп/712/331/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000007 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитре, Пустомитівського району Львівської області, громадянина України, українця, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 мобільний прикордонного загіну у військовому званні солдата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч. 3 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 мобільний прикордонний загін у військовому званні солдата, призваним на військову службу під час мобілізації згідно із Указом Президента України №607/2014 від 22.0.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №1595-VII від 22.07.2014 року, 20.12.2014 року, під час перебування в розташуванні військової частини НОМЕР_1 мобільний прикордонний загін АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, самовільно без дозволу командування залишив визначене місце проходження військової служби військову частину НОМЕР_1 мобільний прикордонний загін і направився до місця проживання в АДРЕСА_1 , де й надалі постійно перебував, офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 25.05.2015 року, тобто більше ніж через один місяць, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе.

Під час досудового розслідування 19.06.2015 року між прокурором, якому в порядку ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, і обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних, для даного кримінального провадження, обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст. 407 ч. 3 КК України.

Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання: за ст. 407 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 62 КК України у виді 2 (двох) років тримання військовослужбовця у дисциплінарному батальйоні із відбуттям покарання у військовій частині НОМЕР_2 .

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений на підготовчому судовому засіданні також просив угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 395 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 407 ч. 3 КК України самовільне залишення військової частини тривалістю понад один місяць, вчиненого військовослужбовцем (крім строкової служби).

Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Керуючись ст. ст. 314, 368-370, 374, 376, 474, 475 КПК України,-
З А С УД И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 червня 2015 року між прокурором військової прокуратури Черкаського гарнізону та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000007.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України та призначити покарання за ст. 407 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 62 КК України у виді 2 (двох) років тримання військовослужбовця ОСОБА_5 у дисциплінарному батальйоні із відбуттям покарання у військовій частині НОМЕР_2 .

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 з особистого зобов*язання змінити на тримання під вартою, та утримувати ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили в дисциплінарному батальйоні у військовій частині НОМЕР_2 .

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання.

Обов*язок доставки ОСОБА_5 у дисциплінарний батальйон у військову частину НОМЕР_2 покласти на ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України протягом 30 діб до апеляційного суду Черкаської області.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: