Справа № 1-111
В И Р О К

І м е н е м України

18 березня 2008 року

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі: головуючого судді Попова
Г.Г. при секретарі Котелевській Т.В. з участю прокурора Єжелева П.П., та
адвоката ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальну справу
по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець
міста Галі Республіки Абхазія, росіянин, громадянин України, освіта
середня, одружений, на
утриманні двоє неповнолітніх
дітей, та вагітна
дружина, в порядку ст. 89 КК
України раніше не судимий прописаний в.
с Снячів, Сторожинецького району Чернівецької області, проживає АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів передбачених ст. ст.. 121
ч.1, 386 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

Підсудній ОСОБА_2 на підставі
неприязнених відносин які
виникли між ним
та потерпілим ОСОБА_3 15 жовтня 2006 року приблизно біля 2І
години, на автомобілі Міцубіші Пажеро
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
його керуванням , прибув на вул.
Головну 60, с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області, де
викликавши з дому потерпілого
ОСОБА_3 в під'їзді будинку став
наносити останньому удари руками та ногами по різним частинам тіла.

Після чого, підсудний ОСОБА_2, насильно
посадивши потерпілого ОСОБА_3 в
автомобіль на якому прибув до місця його
проживання, відвіз останнього на вул. Проектну 1 «А» м. Чернівці, де у робочому
вагончику, що розташований на автосервісі за вказаною адресою, став наносити
удари руками, ногами та дерев'яною палицею по різним частинам тіла потерпілого ОСОБА_3 в результаті чого завдав
йому закритої травми живота, розриву селезінки, ускладнених гемоперитонеумом,
які згідно висновку комісійної експертизи № 206 від 04 січня 2008 року відносяться
до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в
момент заподіяння.

З отриманими тілесними ушкодженнями
громадянин ОСОБА_3 15 жовтня
2006 року був доставлений у друге хірургічне відділення ЛШМД м Чернівці, де йому була надана медична допомога.

Також
підсудний ОСОБА_2 , достовірно
знаючи про те, що потерпілий ОСОБА_3 з отриманими тілесними ушкодженнями,
внаслідок побиття його ОСОБА_2 15 жовтня
2006 року, потрапив до лікарні швидкої
медичної допомоги м Чернівці де йому було проведено операцію з приводу розриву
селезінки, і що по даному факту на підставі
заяви ОСОБА_3 , Першотравневим РВ
УМВС України в Чернівецькій області 19 жовтня 2006 року порушено
кримінальну справу Ю-070366 за ознаками злочину, передбаченого ст. 121 ч2 КК
України у відношенні ОСОБА_2, та
бажаючи уникнути кримінальної відповідальності за вчиненим ним
злочин 24 жовтня 2006 року підсудний
прибув у хірургічне відділення ЛШМД м. Чернівці, до потерпілого ОСОБА_3, де
шляхом висловлення погроз подальшого застосування до потерпілого насильства,
небезпечного для його життя і здоров'я,
та підкупу, став примушувати його відмовитись давати
показання у кримінальній справі Ю-070366
та написати додаткову заяву, в якій ОСОБА_3 повинен був вказати що тілесні
ушкодження з якими він потрапив до лікарні, отримав не в результаті побиття
його ОСОБА_2, а в наслідок падінні у відкритий люк по вул. Проектній в
м. Чернівці на шляху слідування з місця роботи до місця свого проживання в
с. Коровія, Глибоцького району Чернівецької
області.

Будучи наляканим погрозами
ОСОБА_2 та розуміючи, що останній дійсно може виконати свої погрози , що
приведе до ускладнення його здоров'я та
внаслідок підкупу, потерпілий
ОСОБА_3 погодився написати заяву яку від нього вимагав ОСОБА_2 тим більше
що останній, надав
грошей, та обіцяв в разі виконання його вимог,
відшкодувати витрати на лікування
потерпілого та створення належних умов і комфорту на час перебування його у
лікарні.

Після написання потерпілим ОСОБА_3, під диктовку та наглядом ОСОБА_2,
заяви з приводу закриття кримінальної справи Ю-070366, яка була порушена у відношенні ОСОБА_2, по факту нанесення
ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень, у якій потерпілий, під погрозами фізичного
насильства щодо нього, та підкупу вказав
завідомо неправдиві відомості про причини та обставини отримання ним тяжких
тілесних ушкоджень , які мали місце 15 жовтня 2006 року та прохання закриття
кримінальної справи з даного приводу дана заява в подальшому була подана в
Першотравневий РВ УМВС України в Чернівецькій області за прокуратуру
Першотравневого району Чернівецької області.

На підставі заяви потерпілого ОСОБА_3
від 24 жовтня 2006 року, в якій
під погрозами фізичного насильства,
та підкупу зі сторони ОСОБА_2, потерпілим було
зазначено неправдиві дані з приводу
отримання ним тілесних ушкоджень 15 жовтня 2006 року, постанова про
порушення кримінальної справи Ю - 070366 по факту умисного нанесення тяжких
тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 була скасована згідно ст.. 100 КПК України і в подальшому по
даному факту було відмовлено в порушені кримінальної справи.

В судовому засіданні
підсудний ОСОБА_2 свою
вину у пред'явленому
обвинуваченні за ст..ст. 121
ч. 1 , 386 КК
України визнав повністю
в скоєному кається
і показав суду, що
в дійсності на
підставі неприязнених відносин
він 15 жовтня
2007 року на
автомобілі він забрав
потерпілого з дому с. Коровія Глибоцького району
Чернівецької області, попередньо вдаривши його декілька
разів руками по тілу, і
повіз в м.
Чернівці на вул..
Проектну 1 «А» де у робочому вагончику, що розташований на
автосервісі за вказаною адресою, став наносити удари руками, ногами і дерев'яною палицею по різним частинам тіла
ОСОБА_3. Визнає факт заподіяння
потерпілому ОСОБА_3 внаслідок
побиття тілесних ушкоджень.

ОСОБА_3 він
раніше жив дружно,
був в хороших
відносинах, так як ОСОБА_3
працював на його
автосервісі, та йому
соромно за те
що сталося. Він намагався
допомогти потерпілому з
лікуванням, та був
в лікарні у
ОСОБА_3 дав гроші на
лікування та за
те, щоб ОСОБА_3
казав що тілесні
ушкодження отримав при
падінні у відкритий
люк по дорозі
додому. На даний час
готовий відшкодувати всі
додаткові матеріальні витрати
які поніс ОСОБА_3 .
Заявив, що суть
пред'явленого обвинувачення йому
зрозуміло і він
її визнає повністю,
і в скоєному
кається, просить пробачення
у потерпілого , та просить
провести спрощений порядок
розгляду справи не
допитати свідків, не
дослідити матеріали
кримінальної справи, так як він
іх не оспорює,
вимоги ст.. 299 КПК
України йому роз'яснені
і зрозумілі. Просить
при призначенні міру
покарання врахувати, що
у нього двоє
малолітніх дітей, та
дружина вагітна яка потребує
допомоги і не
позбавляти його волі,
дати можливість бути
з сім'єю і
допомагати як сім'ї
так і потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_3 показав суду,
що 15 жовтня
2007 року ОСОБА_2 на
леснічної площадці побив
його, та на автомобілі забрав
з дому , та
завіз в м.
Чернівці, вул.. Проектна, 1 «А»,
і у робочому
вагончику руками, ногами
та дерев'яною палицею побив
його внаслідок чого
він потрапив до
лікарні, та йому
зробили операцію.

В лікарні ОСОБА_2
приходив до нього,
і вплинувши морально погрозами, та
надавши йому матеріальну
допомогу на лікування ,
гроші в сумі
500 євро і телевізор
в камеру, упросив
його написати заяву
до правоохоронних органів, про
те, що він
ОСОБА_3 впав в
люк по дорозі
додому і отримав
тілесні ушкодження, та що ОСОБА_2
його не бив.
Цивільний позов який
він подав на досудовому слідстві
він просить залишити
без розгляду, з
тим щоб його
подати в цивільно
правовому порядку, так
як у нього на
даний час немає
доказів завданої йому
матеріальної шкоди. Він
з підсудним постійно
знаходився в нормальних
стосунках і прощає
йому, факт його
побиття. Як потерпілий
по справі вважає,
що ОСОБА_2 слід
обрати таку міру
покарання на розсуд
суду, щоб не
розлучати його з
сім'єю.

Крім показами підсудного
в яких він
визнав свою вину
повністю в скоєному
покаявся, та показами
потерпілого, вина підсудного ОСОБА_2 доведена
і висновком експертизи.

Так, згідно до висновку
судово медичної експертизи
від 4 січня
2008 року за
№ 206 ушкодження у гр..
ОСОБА_3 у вигляді
закритої травми живота, розриву селезінки,
ускладнених гемоперитонеумом
виникли в результаті
дії твердих тупих
предметів , можливо від
ударів в ділянку
тулуба ногами, руками
та тупими дерев'яними
предметами, за терміном
і обставинами можуть
відповідати вказаному в постанові
і відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень,
як небезпечні для
життя.

Суд дослідивши
матеріали кримінальної справи в
іх сукупності, процесуальних документів
по справи, та
доказів які характеризують особу
підсудного, давши оцінку
показам підсудного, та
потерпілого в судовому
засіданні вважає, що
в діях ОСОБА_2
є склад злочину
передбаченого ст.. 121 ч. І К'К України, умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто
умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Також в діях підсудного
ОСОБА_2 є склад
злочину передбаченого ст... 386 КК України, за кваліфікуючими
ознаками - перешкоджання з'явленню потерпілого до органів досудового слідства,
примушування його до відмови від давання показань, а також до давання завідомо
неправдивих показань, і підкуп потерпілого з тією самою метою.

При визначенні виду та міру покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості
вчинених ним злочинів, один з яких
відноситься до категорії тяжких , а
інший до невеликої
тяжкості, особу винного, обставини які пом'якшують покарання.

При цьому суд враховує, що підсудний раніше не судимий, вину свою
визнав повністю в
скоєному кається і
своїми показами в судовому засіданні сприяв у
розкритті злочину, по місцю проживання ,
роботи та СІЗО
Чернівецької області характеризується з позитивної
сторони, що у нього на
утриманні двоє неповнолітніх
дітей, та дружина яка
е вагітною і
потребує допомоги, що
він страждає ряд
хронічними захворюваннями, що
він займається спонсорством організації для
всесторонньої допомоги дітям
та молоді «
Просвітницький центр» Крик
дитячої душі», що
потерпілий ОСОБА_3 вважає,
що міру покарання йому
слід обрати на
розсуд суду, таким
чином щоб він
залишився із сім'єю.

За такими обставинами, з
урахуванням особи винного,
вищевикладених пом'якшуючих покарання
обставин які істотно
знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину, суд
вважає за можливим
призначити основне покарання
із застосуванням вимог
ст.. 69 КК України
нижче від найнижчої
межи встановленої санкцією
ст.. 121 ч 1 КК
України.

Також суд вважає,
що з урахуванням скоєного, особи винного
яка характеризується по
місцю проживання, роботи
і СІЗО Чернівецької
області з позитивної сторони,
його відношення до
скоєного, та готовність
відшкодувати завдану шкоду
повністю і допомагати потерпілому
у подальшому лікуванні
матеріально, клопотань та завірувань
громадкості у можливості
його виправлення і
перевиховування без ізоляції
від суспільства, з
урахуванням знаходження на
його утриманні неповнолітніх дітей
і вагітної дружини,
думки потерпілого щодо
залишення його біля
сім'ї суд вважає,
за необхідним звільнити
засудженого від відбування
покарання з випробуванням.

При цьому суд також
виходить з того,
що реальне відбуття
покарання підсудним ОСОБА_2
утруднить надання потерпілому
допомогу у лікуванні і
відшкодування шкоди, та
утримання двох неповнолітніх
дітей, та дружину
яка являється вагітною
і потребує допомоги,
а також хвороб
підсудного.

Враховує суд
також і лист звернення Всеукраїнської межконфесійної благодійної
організації для всесторонньої
допомоги дітям та
молоді « Крик дитячої душі»
за № 126
від 23.02.2008 року
згідно до якого ОСОБА_2 на
проти довгих років
є одним з
небайдужих який проявив доброту
та співчуття і
на його кошти
купувалися інвалідні в'язки
дітям - сиртам, одяг,
взуття, харчи, проводилися
ремонти церков, та
лист №4 від 24
лютого 2008 року Єпископа ОУЦПЄ щодо
його участі у
благодійності і пожертвування
на церковні справи,
що характеризують з
позитивної сторони
підсудного як особу,
за конкретними вчинками
та клопочуть про
надання підсудному можливість
працею та добрими
вчинками виправити свою
вину.

Цивільний позов згідно до
заяви потерпілого ОСОБА_3
підлягає залишенню без
розгляду. Вартість лікування потерпілого
в сумі 1455
гривень 80 коп підлягають
стягненню з засудженого на
користь лікарні швидкої
медичної допомоги м.
Чернівці , вул.. Фастівська, 2 р/р
0651, МФО 856135
УДК в Чернівецької області.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів
передбачених ст..121 ч. 1 КК
України і ст..
386 КК України
і призначити йому
міру покарання:

За ст.. 121
ч 1 КК України
із застосування ст.. 69
КК України три роки
позбавлення волі;

За ст.. 386
КК України три
місяці арешту.

На підставі
ст.. 70 КК
України за сукупністю злочинів
шляхом поглинення менш
суворого покарання більш
суворим визначити ОСОБА_2 остаточну міру
покарання у вигляді
трьох років позбавлення
волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2
від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом
двохрічного іспитового строку не вчинить
нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки .

На період
іспитового строку у
відповідності до вимог
ст.. 76 КК України покласти
на засудженого ОСОБА_2 таки
обов'язки:

- повідомляти органи кримінально -
виконавчої системи про
зміну місця проживання;

-
періодично з'являтися для
реєстрації в органи
кримінально - виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу
засудженому ОСОБА_2 .до вступу
вироку в законну
силу з взяття
під варту змінити на
підписку про невиїзд -
звільнивши його з під варту
в залі судового
засідання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Чернівецької лікарні
швидкої медичної допомоги
управління охорони здоров'я
Чернівецької обласної державної
адміністрації р/ р №
0651, МФО 856135
УДК в Чернівецької області матеріальні витрати на лікування
потерпілого в сумі
1455 гривень 80 коп.

Цивільний позов ОСОБА_3 залишити
без розгляду.

На вирок суду може бути
подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий
районний м. Чернівці на протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий-суддя: підпис Попов Г.Г.

Копія вірна: Суддя: Секретар: