24.07.2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2015 р. за № 0000482 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бершадь Вінницької області, громадянки України, освіта вища, працюючої лікарем-наркологом кабінету медичного огляду на стан сп`яніння КЗ ВОНД «Соціотерапія», проживаючої в цивільному шлюбі, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 368 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Маянів Тиврівського району Вінницької області, громадянки України, освіта середня спеціальна, працюючої медичною сестрою приймального відділення КЗ ВОНД «Соціотерапія», вдови, проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 згідно з наказом головного лікаря КЗ ВОНД «Соціотерапія» ОСОБА_10 від 10.11.2004 р. за № 47-ВК призначена на посаду лікаря-нарколога кабінету медичного огляду на стан сп`яніння комунального закладу Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія». Відповідно до наказу головного лікаря ОСОБА_10 від 02.01.2004 р. за № 1-ВК ОСОБА_9 призначена на посаду медичної сестри приймального відділення вищевказаного комунального закладу.

04.03.2015 р. біля 17.50 год. працівниками ВДАІ м. Вінниці УМВС України у Вінницькій області з метою проходження медичного огляду на стан сп`яніння доставлено до КЗ ВОНД «Соціотерапія», розташованого за адресою: вул. Пирогова, 109-в в м. Вінниці, водія автомобіля марки «Рено», д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_11 .

В подальшому після здачі ОСОБА_11 відповідних аналізів, лікар-нарколог КЗ ВОНД «Соціотерапія» ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди, маючи намір залучити як пособника у вчиненні злочину медичну сестру приймального відділення КЗ ВОНД «Соціотерапія» ОСОБА_9 , написала на аркуші паперу ім`я останньої та її номер мобільного телефону, який надала ОСОБА_11 та сказала, щоб той з нею зв`язався стосовно складання висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому буде відображено відсутність ознак сп`яніння останнього.

ОСОБА_11 на виконання вказівки ОСОБА_8 зателефонував за наданим нею номером телефону і домовився з ОСОБА_9 про зустріч. Під час зустрічі ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_11 про необхідність передачі грошових коштів в сумі 2000 грн. за складання ОСОБА_8 вищевказаного висновку з відображенням відсутності у нього ознак сп`яніння.

Після цього ОСОБА_9 , виступаючи пособником вчинюваного кримінального правопорушення, діючи умисно, з корисливих мотивів, відповідно до домовленості з ОСОБА_8 04.03.2015 р. біля 20.30 год. зустрілась з ОСОБА_11 неподалік будинку АДРЕСА_4 , де отримала від ОСОБА_11 неправомірну вигоду грошові кошти в сумі 2000 грн., які мала намір передати ОСОБА_8 . Однак, через незалежні від неї обставини затримання працівниками міліції відразу після вчинення злочину не змогла їх передати та довести спільні з ОСОБА_8 злочинні дії до кінця.

Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала частково та суду пояснила, що фактів, викладених в оголошеній їй підозрі не заперечує, однак вважає, що її діям надано невірну правову кваліфікацію. Так, вона працює лікарем у кабінеті огляду на стан сп`яніння. 04.03.2015 р. вона згідно з графіком чергувала з 08.00 год. до 20.00 год. і біля 17-ї год. працівниками ДАІ було доставлено ОСОБА_12 з підозрою на наркотичне сп`яніння. Вона оглянула його і запропонувала здати аналізи, на що він погодився. При цьому ОСОБА_13 повідомив, що він адекватний, проте напередодні вживав якусь речовину. Після цього працівники ОСОБА_14 кудись відвезли ОСОБА_12 , проте через деякий час він повернувся і почав розпитувати, протягом якого часу в організмі залишаються ознаки вживання наркотичних речовин, після чого почав просити допомогти вирішити питання стосовно того, щоб за результатами проведеного аналізу не було виявлено залишкових ознак вживання наркотичного засобу. Вона запропонувала ОСОБА_15 вирішувати усі питання з працівниками ДАІ, після чого він кудись поїхав. Через деякий час ОСОБА_13 знову повернувся і почав розпитувати, з ким він зможе вирішити своє питання. Стосовно винагороди та грошей вона з ОСОБА_16 не говорила. В подальшому вона дала ОСОБА_15 клаптик паперу з номером телефону медсестри, яка могла б йому допомогти, після чого ОСОБА_13 пішов від неї. Після цього вона зателефонувала до ОСОБА_17 та повідомила, що дала ОСОБА_15 її номер телефону і попередила, що той телефонуватиме. Ніяких вказівок вона ОСОБА_17 не давала, а лише попросила по можливості допомогти ОСОБА_18 .

Через деякий час ОСОБА_13 зателефонував до неї з мобільного телефону ОСОБА_17 та запитав, коли зможе забрати результати проведених тестів, на що вона повідомила, що результати будуть зранку. В подальшому вона виявила відсутність відповідних реактивів у зв`язку з чим було неможливо провести тести та пішла додому.

Обвинувачена ОСОБА_9 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала частково та суду пояснила, що фактів, викладених в оголошеній їй підозрі не заперечує, однак вважає, що її діям надано невірну правову кваліфікацію. Так, вона працює медсестрою приймального відділення і вона здійснює огляд хворих та їх реєстрацію до журналу, заповнює історії хвороби. 04.03.2015 р. вона не працювала, а була вдома. У вечірній час до неї зателефонував ОСОБА_13 , якого вона раніше не знала, сказав, що її номер йому дали на роботі й запитав, чи може приїхати до неї. Приблизно за півгодини він приїхав, повідомив, що він водій, його було доставлено до наркодиспансеру. Також повідомив, що напередодні вживав наркотичні засоби і поцікавився, протягом якого часу їх вживання може бути виявлене. Також ОСОБА_13 повідомив, що хоче отримати допомогу, проте вона не розуміла, в чому допомога полягала. Про гроші вони не говорили. Через деякий час ОСОБА_13 знову прихав до неї та дав їй гроші, які вона поклала в кишеню. Після цього до неї підбігло біля десяти чоловік і почали заламувати їй руки. Суму переданих коштів вона назвати не може, банкноти були номіналом по 200 грн.

ОСОБА_19 зателефонувала до неї та повідомила, що дала її номер телефону. Коли ОСОБА_13 приїхав вдруге, він повідомив, що в нього немає номеру телефону ОСОБА_19 і попросив набрати її, на що вона погодилась і передала слухавку ОСОБА_18 .

ОСОБА_13 не просив кошти передавати ОСОБА_19 , а лише дав їх їй. Конкретну суду вона ОСОБА_15 не називала, а лише показала два пальці, після чого той запитав, де є найближчий банкомат і кудись поїхав.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 04.03.2015 р. він їхав біля ринку «Грожай», його зупинили працівники ДАІ, перевірили його документи і запідозрили його у вживанні заборонених речовин. Після цього вони поїхали у наркодиспансер, де він побачив двох жінок. Він здав аналізи, працівники ДАІ поїхали, а він запитав у лікаря, протягом якого часу можна виявити факт вживання наркотичних засобів, оскільки напередодні він вживав коноплю. Лікар повідомила, що залишкові ознаки можна виявити протягом двох тижнів і у разі виявлення його можуть позбавити права керування транспортними засобами. Він запитав у лікаря, як можна вирішити питання, після чого вона вийшла і почала комусь телефонувати. Повернувшись, дала йому папірець з номером телефону та ім`ям. Коли він зателефонував за наданим йому номером, йому сказали приїхати в с. Агрономічне. Потім до нього вийшла жінка і в ході розмови показала йому два пальці. Він запитав, що це означає, на що жінка повідомила, що це означає 2 тис. грн. У нього таких коштів не було і він сказав, що поїде до банкомату, але по дорозі вирішив, що його хочуть надурити і поїхав у міліцію, де йому вручили кошти, які попередньо обробили.

Через деякий час до нього зателефонувала ОСОБА_17 і запитала, де він так довго. Приїхавши до ОСОБА_17 , він передав їй кошти, які вона перерахувала і зателефонувала до ОСОБА_20 . Лікар повідомила, що результати аналізів можна буде забрати наступного дня зранку.

Заслухавши думку часників судового процесу, суд відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні досліджує лише ті питання, які сторонами кримінального провадження винесено на розгляд суду. Таким чином, судом було досліджено й інші докази, зібрані у справі, а саме:

-протокол огляду речей від 04.03.2015 р., відповідно до якого було оглянуто грошові кошти в сумі 2 тис. грн. банкнотами номіналом по 200 грн., записано їхні серії та номери: ЕЮ 2580576, МБ 8885943, ЄЦ 7129487, ЕГ 6438784, ЄЖ 1840589, ЄБ 2715187, ЕЕ 239572, ЄЦ 5062492, АА 7271123, КМ 8187087; банкноти оброблені спеціальною речовиною люмінесцентним аерозолем, після чого вказані банкноти були вручені ОСОБА_11 для подальшого використання при проведенні негласних слідчих дій та встановлення фактичних даних про отримання ОСОБА_9 неправомірної вигоди з метою його викриття;

-протокол огляду місця події від 04.03.2015 р., згідно з яким по вул. Мічуріна в с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області на землі біля жінки були розкидані в хаотичному порядку банкноти номіналом по 200 грн. на суму 2 тис. грн., було описано їхні серії та номери: ЕЮ 2580576, МБ 8885943, ЄЦ 7129487, ЕГ 6438784, ЄЖ 1840589, ЄБ 2715187, ЕЕ 239572, ЄЦ 5062492, АА 7271123, КМ 8187087; при освітленні вказаних банкнот ультрафіолетовим промінням виявлено, що останні люмінесціюють яскравим жовто-зеленим кольором; також неподалік жінки на землі було виявлено жіночі рукавички, які при освітленні ультрафіолетовим промінням також люмінесціювали яскравим жовто-зеленим кольором; крім того, було проведено поверхневий огляд ОСОБА_9 ; в ході проведення огляду місця події з рук та одягу ОСОБА_9 було зроблено відповідні змиви;

-протокол освідування особи від 04.03.2015 р., відповідно до якого при освітленні одягу, рук ОСОБА_9 ультрафіолетовим промінням виявлено світіння яскравим жовто-зеленим кольором, також було зроблено відповідні змиви, які поміщені до відповідних конвертів;

-протокол освідування ОСОБА_11 від 07.03.2015 р., згідно з яким встановлено, що в ході проведення лабораторного дослідження у сечі ОСОБА_11 було виявлено ряд наркотичних речовин;

-протокол огляду місця події від 05.03.2015 р., відповідно до якого в службовому кабінеті № 1 ВМВ УМВС України у Вінницькій області по вул. Пирогова, 4-б в м. Вінниці у ОСОБА_9 було вилучено мобільний телефон марки «Самсунг»;

-протокол огляду місця події від 06.03.2015 р., згідно з яким у службовому кабінеті № 2 ВМВ УМВС України у Вінницькій області у ОСОБА_11 було вилучено аркуш паперу із записом номеру мобільного телефону та імені «Алла»;

-копію наказу № 47-ВК від 10.11.2004 р., відповідно до якого ОСОБА_8 переведена з 15.11.2004 р. на посаду лікаря нарколога приймального відділення;

-витяг з наказу № 1-ВК від 02.01.2004 р., згідно з яким ОСОБА_9 з 01.01.2004 р. переведено на посаду медичної сестри в приймальне відділення;

-копію положення про кабінет медичних оглядів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-копії посадових інструкцій лікаря-нарколога кабінету медичного огляду на стан сп`яніння та сестри медичної приймального відділення КЗ ВОНД «Соціотерапія»;

-копію графіка роботи медичних працівників приймального відділення КЗ ВОНД «Соціотерапія» за лютий-березень 2015 р., відповідно до якого ОСОБА_8 04.03.2015 р. працювала з 08.00 год. до 20.00 год.;

-висновок експерта № 129-п від 25.03.2015 р., згідно з яким рукописний запис « Алла» на аркуші паперу, який добровільно надав працівникам міліції ОСОБА_11 , виконаний ОСОБА_8 ;

-копію акту № 315 від 04.03.2015 р. та висновку № 315 від 04.03.2015 р. медичного огляду, відповідно до якого за результатами проведеного огляду ОСОБА_11 лікарем ОСОБА_8 констатовано, що останній тверезий, без ознак сп`яніння;

-копію журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким 04.03.2015 р. о 17.50 год. інспектором СОДР ВДАІ м. Вінниці ОСОБА_21 доставлено для проведення медичного огляду ОСОБА_11 ;

-висновок експерта № 69 від 26.03.2015 р., відповідно до якого на поверхнях змивів з правої та лівої руки ОСОБА_9 спеціальних хімічних речовин (люмінофорів) не виявлено; на поверхнях 10 грошових купюр номіналом по 200 грн. серії та номери: ЕЮ 2580576, МБ 8885943, ЄЦ 7129487, ЕГ 6438784, ЄЖ 1840589, ЄБ 2715187, ЕЕ 239572, ЄЦ 5062492, АА 7271123, КМ 8187087 знаходиться нашарування спеціальної хімічної речовини (люмінофору), що люмінесціює яскраво жовто-зеленим кольором; на поверхні куртки (зовнішня та внутрішня поверхні правої та лівої кишені, нижня частина лівого рукава) знаходиться нашарування спеціальної хімічної речовини (люмінофору), яка люмінесціює яскраво жовто-зеленим кольором; на поверхні волокнистої серветки, яка надана в якості контрольного зразка, спеціальних хімічних речовин не виявлено; на поверхнях правої та лівої жіночих рукавичок знаходиться нашарування спеціальної хімічної речовини (люмінофору), яка люмінесціює яскраво жовто-зеленим кольором; нашарування спеціальних хімічних речовин на поверхні аркушу, на поверхнях правої та лівої жіночих рукавичок, на поверхні грошових купюр, на поверхні куртки мають спільну родову ознаку;

-висновок експерта № 160-п від 10.04.2015 р., згідно з яким банкноти національної валюти України, вилучені 04.03.2015 р. під час огляду місця події у ОСОБА_9 у загальній сумі 2000 грн., серії та номери: ЕЮ 2580576, МБ 8885943, ЄЦ 7129487, ЕГ 6438784, ЄЖ 1840589, ЄБ 2715187, ЕЕ 239572, ЄЦ 5062492, АА 7271123, КМ 8187087 відповідають зразкам, що знаходяться у офіційному обігу на території України;

-протокол про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі з абонентського номеру НОМЕР_2 , відповідно до якого зафіксовано розмови, здійснені 04.03.2015 р. з 18.23 год. до 14.23 год. 05.03.2015 р.

Аналізуючи показання обвинувачених, свідка ОСОБА_22 , зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_8 за даним фактом кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 368 КК України, за ознаками закінченого замаху на одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища; дії ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 368 КК України, за ознаками пособництва у закінченому замаху на одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Обвинувачена ОСОБА_9 в судовому засіданні не заперечувала факту отримання від ОСОБА_11 грошових коштів в сумі 2 тис. грн. Дана обставина також підтверджується протоколом огляду речей від 04.03 2015 р. та протоколом огляду місця події від 04.03.2015 р., з яких слідує, що у ОСОБА_9 було вилучено грошові кошти в сумі 2 тис. грн., які перед цим було помічено та вручено ОСОБА_11 . Крім того, зі змісту протоколу огляду місця події випливає, що неподалік від останньої на землі було виявлено жіночі рукавички, які при освітленні ультрафіолетовим промінням також люмінесціювали яскравим жовто-зеленим кольором. Відповідно до протоколу освідування ОСОБА_9 її одяг при освітленні ультрафіолетовим промінням світився яскравим жовто-зеленим кольором. Згідно з висновком експерта поверхні вилучених купюр, куртки, правої та лівої жіночих рукавичок виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини (люмінофору), яка люмінесціює яскраво жовто-зеленим кольором, які мають спільну родову ознаку. З протоколу огляду речей від 04.03.2015 р. та протоколу огляду місця події від 04.03.2015 р. випливає, що серії та номери вручених ОСОБА_11 та в подальшому вилучених у ОСОБА_9 грошових коштів співпадають.

Обвинувачена ОСОБА_9 стосовно вилучених у неї коштів повідомила, що у вечірній час, коли вона була вдома, до неї зателефонувала ОСОБА_8 і повідомила, що до неї телефонуватиме ОСОБА_11 . В подальшому той зателефонував до неї і при зустрічі попросив по допомогу в оформленні результатів його медичного огляду, за що дав їй грошові кошти в сумі 2 тис. грн. Вказані показання ОСОБА_9 узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні повідомив, що лікар ОСОБА_8 дала йому номер телефону ОСОБА_9 , яка в ході вищевказаної розмови жестами показала, що йому потрібно буде надати 2 тис. грн. за допомогу в оформленні висновку, згідно з яким він наркотичних засобів не вживав.

Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні факту надання ОСОБА_11 клаптика паперу з номером телефону ОСОБА_9 не заперечувала, однак зазначила, що стосовно надання допомоги останньому запропонувала розмовляти з ОСОБА_9 . Факт здійснення рукописних записів на вказаному клаптику паперу саме ОСОБА_8 підтверджується висновком експерта № 129-п від 25.03.2015 р.

Як вбачається з протоколу про результати зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі з абонентського номеру НОМЕР_2 , яким користувалась ОСОБА_9 , випливає, що саме ОСОБА_8 телефонувала до ОСОБА_9 з проханням зустрітись з ОСОБА_11 і обговорити з ним питання щодо можливості проведення повторного дослідження в лабораторії. Також з вказаного протоколу вбачається перебіг розмов між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 стосовно можливості надання ОСОБА_11 вищевказаної допомоги.

З протоколу освідування ОСОБА_11 від 07.03.2015 р. випливає, що за результатами проведення лабораторного хіміко-токсилогічного дослідження у сечі ОСОБА_11 було виявлено ряд наркотичних речовин. З Копії акту № 315 від 04.03.2015 р. медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підписаного ОСОБА_8 , випливає, що ОСОБА_11 на час його огляду о 17.50 год. ознак сп`яніння не виявляв.

Таким чином, аналізуючи показання обвинувачених, свідка ОСОБА_11 , зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що отримання ОСОБА_9 грошових коштів від ОСОБА_11 характеризується саме як пособництво ОСОБА_8 в отриманні неправомірної вигоди за вчинення дій в інтересах ОСОБА_11 .

Разом з тим, при вирішенні питання щодо кваліфікації дій обвинувачених суд приймає до уваги наступне.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у закінченому замаху на одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Відповідно до розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення діяльності Національного антикорупційного бюро України та Національного агентства з питань запобігання корупції» вказаний Закон набирає чинності з дня його опублікування. Закон опубліковано 04.03.2015 р. в газеті «Голос України» № 39. Зі змісту ч. 1 ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Аналогічні положення закріплені й КПК України, а також у п. 4 та п. 6 Указу Президента України «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності». Таким чином, Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції», який втратив чинність, крім положень щодо фінансового контролю, які втрачають чинність з початком роботи системи подання та оприлюднення відповідно до Закону № 1700-VII від 14.10.2014 р. декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на підставі Закону № 1700-VII від 14.10.2014 р., ВВР, 2014, № 49, ст.2056, з урахуванням змін, внесених Законом № 198-VIII від 12.02.2015, станом на 04.03.2015 р., тобто на час вчинення інкримінованих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 діянь, був чинним.

Згідно з п. «а» ч. 2 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення є, зокрема, посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені в пункті 1 частини першої цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну службу» посадовими особами вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.
Згідно з ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Відповідно до відомостей, викладених у примітці 1 до ст. 364 КК України службовими особами у ст. ст. 364, 368, 3682, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
З ч. ч. 3-5 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26.04.2002 р. «Про судову практику у справах про хабарництво» випливає, що організаційно-розпорядчі обов`язки це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів, їх заступники, особи, які керують ділянками робіт.
Адміністративно-господарські обов`язки це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном. Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.
Особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов`язки постійно, а й тоді, коли вона робить це тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов`язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою.
Працівники підприємств, установ, організацій, які виконують професійні (адвокат, лікар, вчитель тощо), виробничі (наприклад, водій) або технічні (друкарка, охоронник, тощо) функції, можуть визнаватися службовими особами лише за умови, що поряд із цими функціями вони виконують організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські обов`язки.
З наданих суду наказів про призначення на посаду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , посадових інструкцій лікаря-нарколога кабінету медичного огляду на стан сп`яніння та медичної сестри приймального відділення, положення про кабінет медичних оглядів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не вбачається, що ОСОБА_8 чи ОСОБА_9 наділені організаційно-розпорядчими чи адміністративно-господарськими обов`язками тимчасово або постійно, а тому суд вважає, що ні ОСОБА_8 , ні ОСОБА_9 не можуть вважатись службовими особами.
З огляду на викладене суд приходить до переконання, що кваліфікація дій обвинувачених за ознаками закінченого замаху на одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, а також пособництва у закінченому замаху на одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища відповідно є безпідставним.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Зі змісту ч. 3 ст. 337 КПК України випливає, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Зі змісту ч. 3 ст. 354 КК України випливає, що прийняття пропозиції, обіцянки або одержання працівником підприємства, установи чи організації, який не є службовою особою, або особою, яка працює на користь підприємства, установи чи організації, неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення будь-яких дій з використанням становища, яке займає працівник на підприємстві, в установі чи організації, або у зв`язку з діяльністю особи на користь підприємства, установи чи організації, в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, або в інтересах третьої особи, є кримінально караним діянням.
В примітці 1 до ст. 354 КК України зазначено, що під особою, яка працює на користь підприємства, установи, організації, слід розуміти особу, яка виконує роботу або надає послугу відповідно до договору з таким підприємством, установою, організацією.
З наданих суду копій документів, зокрема, наказу № 47-вк від 10.11.2004 р., випливає, що ОСОБА_8 працює на посаді лікаря-нарколога приймального відділення саме на підставі трудового договору.
Зважаючи на ту обставину, що санкція кримінального покарання за ч. 1 ст. 368 КК України є суворішою за санкцію кримінального покарання, передбаченого ч. 3 ст. 354 КК України, суд вважає за доцільне відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, щодо обвинувачених.
З огляду на вищевикладене суд вважає, що дії ОСОБА_8 охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 354 КК України, за ознаками закінченого замаху на одержання працівником підприємства, установи чи організації, який не є службовою особою, або особою, яка працює на користь підприємства, установи чи організації, неправомірної вигоди, за вчинення будь-яких дій з використанням становища, яке займає працівник на підприємстві, в установі чи організації, в інтересах того, хто надає таку вигоду. Дії ОСОБА_9 охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 354 КК України, за ознаками пособництва у закінченому замаху на одержання працівником підприємства, установи чи організації, який не є службовою особою, або особою, яка працює на користь підприємства, установи чи організації, неправомірної вигоди, за вчинення будь-яких дій з використанням становища, яке займає працівник на підприємстві, в установі чи організації, в інтересах того, хто надає таку вигоду.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинувачених, їхнє ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують їх покарання.

Обвинувачена ОСОБА_8 вчинила умисний нетяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, у вчиненому розкаялась.

Обвинувачена ОСОБА_9 вчинила умисний нетяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, у вчиненому розкаялась, є вдовою та здійснює утримання неповнолітньої дитини.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, осіб обвинувачених, їх негативного ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують їх покарання, зважаючи на ту обставину, що обвинувачені працевлаштовані та мають постійний заробіток, суд вважає, що виправлення обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді штрафу із застосуванням спеціальної конфіскації.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази, що знаходяться в матеріалах справи підлягають залишенню в справі.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України витрати за проведення судово-криміналістичних досліджень підлягають стягненню з обвинувачених.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_8 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 354 КК України,та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. зі спеціальною конфіскацією грошових коштів в сумі 2000 (дві тисячі) грн., які були предметом вчиненого кримінального правопорушення.

Визнати ОСОБА_9 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 354 КК України,та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. зі спеціальною конфіскацією грошових коштів в сумі 2000 (дві тисячі) грн.

Речові докази: грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) грн., що знаходяться у Вінницькому обласному відділенні № 220/01 АБ «Укргазбанк», розташованому за адресою: вул. І. Бевза, 34 в м. Вінниці звернути в дохід держави.

Речові докази, що знаходяться при матеріалах справи, залишити при справі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави 7126 (сім тисяч сто двадцять шість) грн. 32 коп. вартості проведення криміналістичних досліджень.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: