Справа № 296/3746/14-к
Вирок
Іменем України

19 грудня 2014 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Житомира, гр-на України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстр. та прож. АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

за ст. 122 ч.1 України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродж. м.Потсдам Німеччина, гр-на України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, прож АДРЕСА_2 , раніше судимого :

- 07.09.2012 р. Корольовським райсудом м. Житомира за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

за ст. 125 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2012 року, приблизно о 10 год. 30 хв. ОСОБА_4 разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 перебували неподалік будинку АДРЕСА_3 де встановлювали розмежувальний паркан між територією домоволодінь квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 . В цей час до подвір`я будинку АДРЕСА_3 прийшов раніше знайомий їм ОСОБА_6 , який мешкає в квартирі АДРЕСА_6 вказаного будинку, з яким у останніх протягом тривалого часу склалися неприязнені відносини.

В цей час між ОСОБА_8 і ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , тримаючи в руках дерев`яну палицю (частину віконної рами) підійшов до ОСОБА_10 , який в цей час перебував біля будівлі підсобного приміщення та знаходився в положенні напівсидячи та замахнувшись умисно, з силою наніс один удар по лівій руці ОСОБА_10 , якою останній намагався прикрити свою голову від удару, від чого ОСОБА_11 відчув фізичний біль.

В результаті вказаних дій ОСОБА_4 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді поперечного перелому діафізу лівої ліктьової кістки, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 588 від 15.03.2013 року відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, як таке, що не є небезпечним для життя, aлe призвело до довготривалого розладу здоров`я.

В цей же час між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт з приводу того, що останні кидали каміння у його собаку, в ході якого ОСОБА_5 з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , який в цей час знаходився під стіною зліва в положенні напівсидячи, підбіг та наніс йому більше двох ударів кулаком в область правої частини лобної ділянки голови ОСОБА_6 .

В результаті вказаних дій ОСОБА_5 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді саден та синців на обличчі, садна на волосяній частині голови, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 578 від 15.03.2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину не визнав повністю та показав, що 17.08.2012 року він перебував разом із своїми знайомими, в тому числі, з ОСОБА_5 на своїй земельній ділянці, що в АДРЕСА_3 , де займались будівельними роботами по встановленню паркану з боку сусіда ОСОБА_6 , що проживає у кв. 2 того ж будинку. В цей час до його земельної ділянки зайшов сусід ОСОБА_6 , який почав з ним ( ОСОБА_12 ) та з ОСОБА_13 словесний конфлікт. Після цього ОСОБА_6 повернувся на свою земельну ділянку та почав кидати в його та ОСОБА_13 бік різні предмети. При цьому ОСОБА_14 попав дерев`яним предметом у голову ОСОБА_13 та заподіяв йому тілесні ушкодження. Після цього ОСОБА_14 продовжував кидати різні дерев`яні предмети в його ( ОСОБА_12 ) бік. Після цього ОСОБА_14 зайшов на його подвір`я та намагався дерев`яною палицею заподіяти йому тілесні ушкодження. В цей час до ОСОБА_14 підбіг ОСОБА_13 , який притиснув руки останнього до тулубу та виштовхнув того на його земельну ділянку. В цей момент вони разом впали на землю, при цьому ОСОБА_14 спиною та землю, а ОСОБА_13 на нього зверху. Після цього він та ОСОБА_13 вийшли з подвір`я потерпілого та продовжили працювати. Будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому вони з ОСОБА_13 не наносили.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення також не визнав повністю та в судовому засіданні повністю підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_4 , додавши, що на даний час Корольовським районним судом м.Житомира розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_14 за заподіяння йому ( ОСОБА_13 ) тілесних ушкоджень. При цьому саме потерпілий ОСОБА_14 перший заподіяв йому ( ОСОБА_13 ) тілесні ушкодження, кинувши йому в обличчя дерев`яний предмет.

Винуватість обвинувачених повністю підтверджується :

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що 17.08.2012 року близько 10 год. він прийшов до свого подвір`я, що знаходиться по АДРЕСА_3 , де зробив зауваження обвинуваченим, які кидали камінням в його собаку. ОСОБА_13 його повідомив, що у собаку каміння не кидали. В цей час до них підійшов ОСОБА_12 , який висловився на його адресу погрозами та штовхнув його у груди. Від вказаного поштовху він (потерпілий) впав спиною на собачу буду. Після цього він вхопив держак від швабри та кинув його у бік ОСОБА_12 , який в цей час, тримаючи в руках дерев`яний предмет, біг на нього. Він (потерпілий) не бачив чи попав держаком у ОСОБА_12 чи ОСОБА_15 . ОСОБА_12 в цей час намагався вдарити його дерев`яним предметом, але він (потерпілий) підставив під удар свою руку, тому ОСОБА_12 вдарив його по руці, від чого він відчув різкий біль. Після цього ОСОБА_12 та ОСОБА_13 почали його бити руками та ногами, при цьому ОСОБА_13 наніс йому удар ногою та удар рукою у голову. ОСОБА_12 також його бив в область голови. Його побиття припинилось лише тоді, коли бійку припинили свідки по справі;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , яка показала, що 17.08.2012 року близько 10 год. вона була свідком конфлікту між обвинуваченими та потерпілим. Вона бачила як потерпілий кидав дерев`яну палицю в обличчя ОСОБА_13 . При цьому потерпілий, кидаючи палицю, стояв. Після цього ОСОБА_13 підбіг до Власюка вдарив його рукою, а потім ногою в обличчя. При цьому потерпілий перед цим нахилився обличчям до землі. В цей час до них підбіг ОСОБА_12 , який вдарив потерпілого дерев`яною палицею в область голови, при цьому потерпілий захищався рукою. Після цього бійка закінчилась;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні дала показання, які повністю співпадають з показаннями свідка ОСОБА_16 ;

- протоколом огляду місця події від 22.08.2012 р. , згідно якого була оглянута ділянка місцевості по АДРЕСА_7 , де на землі було виявлено частину дерев`яної віконної рами, частина дерев`яного паркану та дерев`яна швабра, якою, як пояснив ОСОБА_4 , він жбурляв по ОСОБА_6 під час конфлікту;

- актом судово-медичного обстеження № 3003 від 21.08.2012 р., який було розпочато 20.08.2012 року, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден та синців на обличчі, садна на волосистій частині голови, поперечного перелому лівої ліктьової кістки, які утворились від дії тупих твердих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я;

- висновком експерта № 588 від 19.03.2013 р., згідно якого тілесні ушкодження у ОСОБА_6 у вигляді саден та синця на обличчі, садна на волосистій частині голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; тілесне ушкодження у вигляді поперечного перелому діафізу лівої ліктьової кістки, могло утворитись від 1 травмуючого впливу тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути палиця, тощо та відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості як таке, що не є небезпечним для життя, але призвело до довготривалого розладу здоров`я. Вказані тілесні ушкодження виникли саме 17.08.2012 року. При цьому утворення вказаних тілесних ушкоджень в результаті падіння з положення стоячи на площину, малоймовірне;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.06.2013 р. з участю ОСОБА_6 , де останній повідомив про обставини виникнення конфлікту із обвинуваченими та механізму отримання ним тілесних ушкоджень;

- довідкою ЦМЛ №1 від 20.03.2014 р. № 726, згідно якої вартість лікування ОСОБА_6 становить 3506.63 грн.

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд вважає винуватість кожного з обвинувачених доведеною повністю та кваліфікує їх дії :

- обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 122 ч. 1 КК України, як умисне заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до довготривалого розладу здоров`я;

- обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 125 ч.2 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

При цьому показання обох обвинувачених в частині того, що вони не заподіювали потерпілому будь-яких тілесних ушкоджень та свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які в суді дали показання, що є аналогічними показанням обох обвинувачених, повністю спростовуються викладеними вище доказами, а саме показаннями потерпілого, свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та висновком судово-медичної експертизи про те, що тілесні ушкодження потерпілому були заподіяні саме 17.08.2012 року та вони не могли виникнути піл час падіння потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ст. 122 ч.1 КК України, є злочином середньої тяжкості, за ст. 125 ч.2 КК України-злочином невеликої тяжкості.

Крім того, суд враховує наступне.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що конфлікт між обвинуваченим ОСОБА_12 та потерпілим виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, що тривають значний проміжок часу. 17.08.2012 року саме потерпілий наніс обвинуваченому ОСОБА_13 тілесні ушкодження, а вже після цього були нанесені тілесні ушкодження обвинуваченими йому. При цьому дії обвинувачених не можуть бути визнані такими, що є правомірними, оскільки вони не діяли в межах необхідної оборони або з метою правомірного захисту свого майна, а фактично заподіяли потерпілому різного виду тілесні ушкодження у відповідь на його дії.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності притягувався, але судимість погашена у встановленому законом порядку, за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час не працює.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 по справі не встановлені.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 по справі, не виявлені.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства можливе, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності притягувався, але судимість була погашена у встановленому порядку, вчинив даний злочин до засудження вироком суду за останній злочин, за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час не працює.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 по справі не встановлені.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 по справі, не виявлені.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства можливе, тому призначає йому покарання у виді обмеження волі.

По справі потерпілим був заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 на суму 3826 грн. 63 коп. матеріальної та 10000 грн. моральної шкоди.

Розглянувши вказаний цивільний позов суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, майнова та моральна шкода, завдана неправомірними діями іншої особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала.

Потерпілим ОСОБА_6 був заявлений до обвинуваченого ОСОБА_4 позов про стягнення матеріальної шкоди на суму 3826 грн. 63 коп. При цьому потерпілий зазначив, що дана сума матеріальної шкоди складається з його витрат на лікування та проїзд до м.Києва для повторного лікування.

Вказаний позов підлягає частковому задоволенню, оскільки в матеріалах, доданих до позовної заяви, потерпілим зазначено, що вона, в тому числі, складається, з його витрат на лікування, яке пов`язане із струсом головного мозку та проїзду до м. Києва на повторне лікування.

Зазначений позов може бути задоволений лише у межах пред`явленого цивільному відповідачу обвинувачення та належними та допустимими доказами. Так, ОСОБА_4 не обвинувачується у заподіянні потерпілому струсу головного мозку та в матеріалах справи відсутні докази про вартість проїзду потерпілого до м.Києва та про те, що звільнення потерпілого з роботи та встановлення йому нового ступеню інвалідності пов`язане саме з вчиненням відносно нього злочину за даним кримінальним провадженням.

На підставі викладеного позов у частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково на суму 2041 грн. 32 коп.

В частині стягнення моральної шкоди на користь потерпілого, суд вважає, що вказаний позов підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Під час визначення розміру заподіяної моральної шкоди, яка підлягає до відшкодування потерпілого, суд визначає залежно від характеру й обсягу страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, що потерпілий, який був ініціатором створення конфліктної ситуації, яка в подальшому призвела до заподіяння йому тілесних ушкоджень. Крім того, потерпілий не надав до суду будь-яких переконливих доказів того, що його стан здоров`я суттєво погіршився після заподіяння йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, що призвело до встановлення йому вищого ступеню інвалідності та саме в зв`язку з цим він був звільнений з роботи.

На підставі викладеного суд вважає можливим та необхідним цивільний позов потерпілого про стягнення на його користь з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди задовільнити частково на суму 3000 грн. моральної шкоди в решті позов залишивши без задоволення за його безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 п.п.3,4 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, термін випробування встановити на один рік шість місяців. Зобов`язати засудженого : повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись до органів кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 п.п.3,4 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, термін випробування встановити на один рік. Зобов`язати засудженого : повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись до органів кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

В силу ст. 70 ч.4 КК України, з врахуванням вироку Корольовського райсуду м. Житомира за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України від 07.09.2012 р., шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання три роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 п.п.3,4 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, термін випробування встановити на три роки. Зобов`язати засудженого : повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись до органів кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 цивільного позову : 2041 грн. 32 коп. матеріальної та 3000 грн. моральної шкоди, а всього на суму 5041 грн. 32 коп. В решті позов залишити без задоволення за його безпідставністю.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1