Справа № 480/3127/13-к
Провадження № 1-кп-480/185/13
Вирок

Іменем України

30 грудня 2013 року
Миколаївський районний суд
Миколаївській області в складі:

головуючого-судді Персонової
І.Г.,

при секретарі Куриляк
Т.В.

за участю прокурора Кравченко
В.С.

обвинуваченого ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
угоду про примирення між потерпілою
ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_1 у
внесеному до ЄРДР 20.05.2013 року за №
0000606 кримінальному провадженні за
обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Бузьке Вознесенського району
Миколаївської області, громадянина
України, освіта середня-спеціальна,
одруженого, не працюючого,
зареєстрованого: АДРЕСА_1, який мешкає:
АДРЕСА_2, раніше не судимого.

у скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125
КК України.

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_1
разом з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, 20
травня 2013 року знаходились біля дачної
ділянки НОМЕР_1 в СВТ «Радсад»
Миколаївського району Миколаївської
області, де побачив ОСОБА_2 На грунті
раніше виниклих неприязних відносин,
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла сварка, в
ході якої ОСОБА_1 силоміць заштовхав
ОСОБА_2 до автомобіля марки «Жигулі».
Доїхавши до с.Кірово Миколаївського
району Миколаївської області, ОСОБА_1
виштовхав ОСОБА_2 з автомобіля марки
«Жигулі» та почав наносити удари рукою
в область обличчя та ногою в область
тулубу, чим спричинив останній тілесні
ушкодження.

Згідно висновку додаткової
судово-медичної експертизи №1224/815-13 від
06.08.2013 у ОСОБА_2, виявлені ушкодження у
вигляді струсу головного мозку, забоїв
мяких тканин, крововиливи та садна на
обличчі, які виникли від дії тупих
твердих предметів.

За ступенем тяжкості дані тілесні
ушкодження відносяться до категорії
легких тілесних ушкоджень, які
спричинили короткочасний розлад
здоров'я. виникнення ушкоджень при
самовільному падінні з положення
стоячи на площину або при наданні тілу
прискорення - виключається.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив кримінальне
правопорушення передбачене ч.2 ст. 125 КК
України, тобто умисне спричинення
легких тілесних ушкоджень, що
спричинило короткочасний розлад
здоров'я.

13 грудня 2013 року в даному
кримінальному провадженні між
потерпілою ОСОБА_2 та обвинуваченим
ОСОБА_1 укладено угоду про примирення
відповідно до вимог ч.1 ст.468 КПК
України.

Відповідно до угоди про примирення
потерпіла ОСОБА_2 та обвинувачений
ОСОБА_1 дійшли згоди щодо
формулювання обвинувачення,
кваліфікації дій за ч.2 ст.125 КК України,
щодо узгодженого покарання - штрафу у
вигляді п'ятдесяти неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, тобто в
сумі 850грн. В угоді передбачені
наслідки її укладення, затвердження та
невиконання, які зрозумілі
обвинуваченому та потерпілій, згідно
ст..ст.473, 476 КПК України.

Суд заслухав в судовому
засіданні думку прокурора, який вважав,
що при укладенні угоди про примирення
дотримані вимоги та правила КПК
України та КК України, та просив угоду
про примирення затвердити і
призначити обвинуваченому
узгоджене в угоді покарання.

Також в судовому засіданні прокурор
підтримав цивільний позов в інтересах
держави про стягнення з ОСОБА_1
вартості лікування потерпілої від
злочину ОСОБА_2 в сумі 1841, 06 грн..

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому
засіданні просила затвердити
укладену угоду про примирення від 13
грудня 2013 року та призначити
узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_1 визнав себе
винними у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125
КК України, в обсязі підозри, дав
згоду на застосування узгодженого
виду та розміру покарання у разі
затвердження угоди та заявив, що
здатен реально виконати взяті на себе
відповідно до угоди зобов`язання.
Просив угоду про примирення затвердити
та призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін
кримінального провадження,
переконався, що укладення сторонами
угоди про примирення є добровільним;
з наданих суду матеріалів
кримінального провадження, вбачається,
що скарги обвинувачений ОСОБА_1 під
час кримінального провадження не
подавав.

Перевіривши угоду про
примирення на відповідність вимогам
КПК України та КК України, суд
встановив, що кваліфікація дій
обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України є
правильною. Злочин, у вчиненні якого
обвинувачений ОСОБА_1 визнав себе
винним, відповідно до ст.12 КК України є
злочином невеликої тяжкості і
відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України
угода про примирення між потерпілою
та обвинуваченим може бути укладена у
кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення
відповідають інтересам суспільства
та не порушують права, свободи та
інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані
підстави вважати, що сторони
примирились і укладення угоди є
добровільним. Взяті обвинуваченим на
себе за угодою про примирення
зобов`язання очевидно можливі для
виконання.

За таких обставин, суд вбачає
наявність фактичних підстав для
доведення винуватості ОСОБА_1 у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2
ст.125 КК України.

За вчинене кримінальне
правопорушення обвинувачений ОСОБА_1
підлягає покаранню, яке узгоджене
сторонами в угоді про примирення.

Цивільний позов прокурора в
інтересах фінансового управління
Миколаївської районної державної
адміністрації про стягнення з ОСОБА_1
вартість лікування потерпілої ОСОБА_2 у
сумі 1841,06 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 368,370, 468, 469,471,
475 КПК України, суд -

Ухвалив:

Затвердити угоду про
примирення від 13 грудня 2013 року,
укладену між потерпілою ОСОБА_2 та
обвинуваченим ОСОБА_1.

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені
кримінального правопорушення
передбаченого ч.2 ст.125 КК України та
призначити ОСОБА_1 узгоджене сторонами
угоди про примирення покарання штраф у
сумі 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 вартість
лікування потерпілої ОСОБА_2, в сумі
1841,06 грн., на користь Фінансового
управління Миколаївської районної
державної адміністрації.

На вирок може бути подана
апеляція до судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Миколаївської області протягом
тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

30.12.2013