№1-122
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
жовтня 2007 року м. Київ

Військовий
місцевий суд Київського гарнізону у складі :

головуючого -
підполковника юстиції CAXHAP.L,

при
секретарі КОВАЛЕНКО О.І., за участю
державного обвинувача - старшого помічника військового прокурора Дарницького гарнизону капітана юстиції
КУРАЧА О.П., потерпілого ОСОБА_1., захисника - адвоката ОСОБА_2., у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду розглянув кримінальну справу по обвинуваченню колишнього
військовослужбовця військової частини А-0488 старшого солдата запасу, -

ОСОБА_3, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м.
Звенігородка Черкаської області,
громадянина України, з
середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
406 КК України.

Судовим
слідством військовий місцевий суд, -

ВСТАНОВИВ:

08
серпня 2007 року, приблизно о 16
годині, на території майданчику для
куріння військової частини А0488,
молодший сержант ОСОБА_3, бажаючи
продемонструвати свою уявну перевагу над молодшим сержантом ОСОБА_4, в порушення вимог ст.
ст. 11, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України
та ст.
4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, наніс останньому кулаком правої руки два
удари в область грудей, та один удар
кулаком правої руки у ліве плече,
спричинивши йому перелом другого ребра справа, що відносяться до категорії тілесних
ушкоджень середньої тяжкості.

Допитаний
в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст.
406 КК України визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого
ним. При цьому пояснив, що застосував до ОСОБА_4насильство, будучи невдоволеним, що він,
як військовослужбовець, більш
пізнього періоду закурив сигарету без його, ОСОБА_3,
дозволу. Особистих рахунків з ОСОБА_4 він не мав, у відносинах підлеглості не перебував.

Крім
особистого визнання ОСОБА_3, його вина у
скоєному підтверджується зібраними по справі доказами, які підсудний та інші учасники судового
розгляду не оспорюють і підтримують в повному обсязі. За клопотанням захисника
- адвіоката, яке підтримане іншими
учасниками процесу, судове слідство було
проведене у відповідності з

вимогами ч.3
ст. 299 КПК України. ІІри цьому
учасникам судового розгляду судом було роз'яснено, що у цьому випадку вони будуть позбавлені
права оспорювати вищезазначені фактичні обставини справи в апеляційному порядку

Таким
чином суд вважає, що пред'явлене
ОСОБА_3 звинувачення доведене в повному
обсязі.

Висновком
військово-лікарської комісії ОСОБА_3 визнаний придатним до військової служби.

Оцінивши
докази в сукупності, військовий місцевий
суд розцінює дії ОСОБА_3, як порушення
статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між
ними відносин підлеглості, що виразилося
у вчиненні насильства з заподіянням потерпілому тілесних ушкоджень середньої
тяжкості і кваліфікує їх за ч. 2
ст. 406 КК України.

Призначаючи
підсудному міру покарання, суд визнає
обставинами, які пом'якшують покарання
ОСОБА_3, його щире каяття, те що він як до служби в Збройних силах так і
підчас її проходження характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується
в перше, сприяв своїми діями розкриттю
злочину, примирився з потерпілим, а тому застосовує до нього по статті
обвинувачення ст. 69 КК України, призначивши нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією статті покарання.
Враховуючи вищенаведене, а також
те, що підсудний виховувався без
батька, має хвору матір, суд вважає можливим його виправлення без
ізоляції від суспільства, а тому
приходить до висновку про недоцільність відбування даним підсудним покарання у
вигляді позбавлення волі і застосовує до нього
ст. 75 КК України.

На
підставі наведеного та керуючись
ст. ст. 299,
321-324, 333-339 КПК
України, військовий місцевий суд, -

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_3
визнати винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, на підставі якої із застосуванням ст. 69
вказаного Кодексу призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на
1 (один) рік.

У
відповідності до ст. 75 КК України
вважати ОСОБА_3 засудженим з випробуванням і звільнити його від відбування
покарання, якщо він протягом іспитового
строку, тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає
покладений на нього обов'язок - повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання,
роботи, навчання.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_3. - підписку про невиїзд - відмінити.

Вирок
може бути оскаржений в апеляційному порядку до військового апеляційного суду
Центрального регіону України через військовий місцевий суд Київського гарнізону
протягом п'ятнадцяти днів з моменту його проголошення.