ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/685/14

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2014 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0010085 від 28.11.2014 р. з угодою про примирення між представником потерпілого та підозрюавною від 28.11.2014 р. по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Калінінськ Єдинецького району Молдова, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, 28 листопада 2014 року приблизно о 12 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в торгівельному залі магазину PLATO, що за адресою: м. Київ, пр-т Бажана, 8 умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, вважаючи, що за її діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна взяла з полиці жіночі чобітки (JC2602), вартістю 499, 17 грн., що належать ТОВ «МТІ», на яких були прикріплені магнітні чіпи, після чого примірявши взуття, не маючи наміру розрахуватись за товар, відірвала електронний чіп, та поклала у власну жіночу сумку вказане взуття. Після чого, ОСОБА_5 вийшла з торгівельного залу магазину, але не змогла довести свої злочинні дії до кінця і зникнути з викраденим, оскільки була викрита охороною магазину.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 завдала магазину «PLATO» матеріальної шкоди на суму 499грн. 17 коп.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), виконавши усі дії, які вважала за необхідне для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

28.11.2014 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України. Згідно умов даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена повністю визнала свою винуватість. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 474 КПК України, розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти затвердження зазначеної угоди. Представник потерпілого ОСОБА_4 зазначив, що наслідки затвердження угоди йому зрозумілі та він просить суд затвердити вказану угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Питання речових доказів суд вирішує, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,

П Р И С У Д И В:

Затвердити угоду від 28.11.2014 року про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази: пару жіночих чобітків, переданих на зберігання ТОВ «МТІ» - залишити у їх власності.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженій.

СУДДЯ: