АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-4/08
Номер провадження 11-а-89/2010Головуючий у 1-й інстанції Шейко П.П.
Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія ст.286ч.2 КК Т.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: Гавриша В.М.

суддів: Денисенко Л.М. Довгаль С.А.

за участю прокурора Кашициної О.Є.

адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4

виправданого ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6

представників потерпілих ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві кримінальну справу за апеляціями старшого помічника прокурора Чорнухинського району, потерпілої ОСОБА_6, представника потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_7 на вирок Чорнухинського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2008 року,-

В с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, на утриманні має двох дітей, працює водієм ТОВ «Ват-транс», відповідно до ст. 89 КК України не маючий судимості

засуджений за ст. 286 ч.2 КК України на 4-х років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та 2-х річним іспитовим строком.

Одночасно на засудженого судом покладено певні обовязки, передбачені ст. 76 КК України.

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, українець, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, а мешканець с. Сухоносівка Чорнухинського району Полтавської області, не одружений працює слюсарем Виробничо-торгової компанії «Полімерцентр», раніше не судимий

за ст. 286 ч.2 КК України виправданий за відсутністю в його діях складу злочину цього складу злочину.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що 1 травня 2007 року близько 14 год. в с. Кизлівка Чорнухинського району, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в порушення вимог п. п. 10.1; 11.2; 11,3 « Правил дорожнього руху України », виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з автомобілем «ДЕУ ОСОБА_11», д.н.з. СМ 2900 під керуванням підсудного ОСОБА_10

В наслідок зіткнення транспортних засобів, пасажири автомобіля « ДЕУ- Ланос » ОСОБА_6 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, потерпіла ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесне ушкодження, як небезпечні для її життя та здоровя, а пасажири ОСОБА_11, ОСОБА_12 і ОСОБА_13 отримали легкі тілесні ушкодження.

Одночасно, цим же вироком ОСОБА_10 виправданий по ст. 286 ч. 2 КК України за відсутністю в його діях складу злочину, при цьому місцевий суд дійшов до висновку, що 1 травня 2007 року під час дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася в с. Кизлівка Чорнухинського району інкримінованих йому органами досудового слідства порушень п. п 10.1;11.2; та 11.3. « Правил дорожнього руху України » він не допускав , на зустрічну смугу руху не виїжджав аварійної ситуації не створював.

Згідно обвинувального висновку, органами досудового слідства ОСОБА_10 обвинувачується в тому. що 1 травня 2007 року, близько 14 годин, в с. Кизлівка Чорнухинського району керуючи автомобілем марки « ДЕУ ОСОБА_11 » д.н.з СМ 29 - 00, в порушення вимог п. п. 10,1; 11.2; 11.3 « Правил дорожнього руху України » здійснив маневр виїзду на зустрічну смугу руху, а після виявлення автомобіля марки « Мерседес 250 » д.н.з. НОМЕР_2, який рухався назустріч під керуванням ОСОБА_8, скерував автомобіль на свою смугу руху, однак внаслідок таких дій відбулося зіткнення вказаних автомобілів.

В результаті зіткнення пасажири автомобіля « Деу Ланос » отримали тілесні ушкодження та зокрема потерпіла ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя та здоровя.

В апеляціях:

- старший помічник прокурора Чорнухинського району, ставить питання про скасування вироку, в частині виправдання ОСОБА_10 за ч.2 ст. 286 КК України, та направлення справи на новий судовий розгляд мотивуючи тим, що висновки суду про відсутність в діях виправданого складу інкримінованого злочину є передчасними. На думку прокурора, органами досудового слідства та судом достовірно не встановлене місце зіткнення транспортних засобів, не надано належної оцінки суперечливим показанням підсудного ОСОБА_10, а показання свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 щодо їх достовірності і спроможності, з технічної точки зору, не перевірялися. Прокурор вважає, що суд зобовязаний був направити судове доручення для зясування перелічених питань, проведення відтворення обстановки і обставин дорожньої пригоди із переліченими свідками та потерпілими пасажирами автомобіля «Део-Ланос».

Нарешті прокурор звертає увагу на висновки останньої судово-автотехнічної експертизи щодо технічної спроможності показань засудженого ОСОБА_8 в частині характеру руху автомобіля « Деу Ланос» до моменту зіткнення.

- потерпіла ОСОБА_6, представник потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_7 ставлять питання про скасування вироку районного суду та постановлення нового, яким призначити засудженому ОСОБА_8 більш суворе покарання через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого ним злочину, наслідками, які наступили від злочину та даним про особу засудженого, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності.

Одночасно потерпілі та виправданий ОСОБА_10 направили свої письмові заперечення в яких, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, просили апеляцію прокурора залишити без задоволення.

В запереченнях адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4Е в інтересах засудженого ОСОБА_8 звертається увага на те, що останній вчинив злочин з необережності, фактично в суді свою вину визнав повністю, а тому суд призначив справедливе покарання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора Кашицину О.Є, яка, частково підтримавши апеляцію старшого помічника прокурора Чорнухинського району, просила скасувати вирок та кримінальну справу направити на додаткове розслідування, заперечення виправданого ОСОБА_10 і в його інтересах захисника ОСОБА_2, аналогічну думку представника потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_6, які одночасно повністю підтримали свої апеляції, вислухавши засудженого ОСОБА_8, який заперечував проти апеляцій потерпілих та скасування вироку і направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, думку його захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та обговоривши мотиви апеляцій, колегія суддів вважає подані по справі апеляції підлягаючими частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст. 327 КПК України, вирок суду може бути обвинувальний або виправдувальний, які повинні бути належним чином мотивовані, а виправдувальний вирок постановляється у випадках, коли не встановлено події злочину, коли в діянні підсудного немає складу злочину, а також коли не доведено участі підсудного у вчиненні злочину.

Виправдовуючи підсудного ОСОБА_10 по ст. 286 ч. 2 КК України за відсутністю в його діях складу цього злочину, суд, у відповідності до вимог ст. 22 КПК України, повно, всебічно і обєктивно дослідив обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка торкається дотримання саме ним правил безпеки руху та мала місце 1 травня 2007 року в с. Кизлівка Чорнухинського району з участю підсудного ОСОБА_8

З цією метою, судом детально і ретельно по обставинам дорожньої пригоди допитав підсудних, потерпілих, не упереджених свідків подружжя ОСОБА_15, які були безпосередніми очевидцями цієї пригоди, зокрема, стану дорожнього покриття, погодних умов і видимості, напрямку руху транспортних засобів до їх зіткнення, їх швидкості, місця зіткнення та наслідків від зіткнення.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_17, за клопотанням учасників процесу були допитані додатково та суду підтвердили, що на зустрічну смугу руху автомобіль під керуванням ОСОБА_10 не виїжджав, ці обставини дорожньої пригоди вони спостерігали без зайвих перешкод, в ясну сонячну погоду, особисто надавали допомогу потерпілим спільно з підсудним ОСОБА_8 та саме вони повідомили правоохоронним органам про цю дорожню пригоду.

/ т. 2 а. с. 74-76 /

Показання вказаних свідків, в тому числі тих, які стосуються напрямку руху автомашини під керуванням підсудного ОСОБА_10, без виїзду на зустрічну смугу руху до моменту зіткнення транспортних засобів, місця їх зіткнення, жодним учасників процесу, в тому числі засудженим ОСОБА_8, не спростовані, а навпаки обєктивно стверджуються сукупністю інших доказів зібраних при проведенні досудового і судового слідства.

Більше того, судом направлялося судове доручення для повторного проведення відтворення обстановки і обставин дорожньої пригоди з участю ОСОБА_10, за наслідками його проведення і судового слідства, призначена і проведена комплексна автотехнічна транспортно - трасологічна експертиза, висновки якої учасниками процесу фактично не заперечуються.

/ т. 2 а. с. 42 -43, 46, 50-51, 58 - 66 /

Слід також зазначити, що на відміну до змісту аналогічної постанови про призначення комплексної автотехнічної та транспортно - трасологічної експертизи органами досудового слідства, постанова суду, у відповідності до вимог ст. 22, 198, 310 КПК України, містить вичерпний перелік питань перед експертною установою, які мають істотне значення для достовірного встановлення дійсних обставин дорожньої пригоди.

/ т. 1 а. с. 130, т. 2 а. с. 50-51 /

Нарешті судом детально допитані працівники правоохоронних органів, які безпосередньо приймали участь в огляді місця пригоди, фіксуванні слідів і обстановки пригоди, транспортних засобів, проводили досудове слідство, в тому числі і слідчий Пугач В.О., який не заперечує, що при призначенні авто-технічної експертизи врахував лише показання ОСОБА_8, а показання обвинуваченого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_14 і ОСОБА_17 не враховував.

/ т. 2 а. с. 76 - 77 /

Проаналізувавши сукупність усіх зібраних по справі доказів, суд дійшов до вірного висновку про відсутність в діях підсудного ОСОБА_10 складу злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, і обґрунтовано послався на варіант № 2 висновку згаданої комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз, який кореспондується та узгоджується з встановленими судом дійсними обставинами дорожньої пригоди.

Відповідно до змісту цього висновку аварійна ситуація створена водієм ОСОБА_8, а не ОСОБА_10 та в діях останнього не вбачається невідповідностей вимогам « Правил дорожнього руху України », котрі знаходилися би, з технічної точки зору, у причинному звязку з даною дорождньо транспортною пригодою.

/ т. 2 а. с. 58 - 66 /

Виходячи з наведеного, твердження прокурора про передчасний висновок суду щодо відсутності в діях ОСОБА_10 складу злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, не відповідає дійсності, а тому підсудній ОСОБА_10 судом обґрунтовано виправданий і підстав до скасування виправдувального вироку та задоволення апеляції прокурора колегія суддів не вбачає.

Поряд з цим, висновок суду щодо засудженого ОСОБА_8 про наявність в його діях складу злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, обєктивна частина якого є банкетною нормою, дійсно є передчасним.

Діюче кримінальне законодавство, передбачає кримінальну відповідальність особи за вчинення злочинів повязаних з безпекою руху, у разі встановлення в діях учасника дорожнього руху певних і конкретних порушень « Правил дорожнього руху України », які знаходяться в прямому причинному звязку з наслідками, передбаченими обєктивною стороною статті 286 КК України.

Із матеріалів справи убачається, що органи досудового слідства, вважаючи встановленим та доведеним факт порушення ОСОБА_8 1 травня 2007 року в с. Кизлівка Чорнухинського району вимог п. 12.3 « Правил дорожнього руху України » під час керування автомобілем « Мерседес 250 » д.н.з. НОМЕР_2, в стані наркотичного спяніння, що потягло спричинення потерпілій ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, а потерпілій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, 4 грудня 2007 року предявили йому обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України та за таким його обвинуваченням справа була направлена на розгляд суду.

/ т. 1 а. с. 188-190, 231-238 /

Досудовим слідством порушення вимог п. 2.9 а) « Правил дорожнього руху України » обвинуваченому ОСОБА_8 не інкримінувалися і за вироком суду винним у вчиненні такого порушення він не визнавався.

Відповідно до ст. 275 УПК України, розгляд справи судом провадиться тільки відносно підсудних і тільки в межах предявленого їм обвинувачення.

Між тим, за вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у порушенні вимог п. п. 10.1; 11.2; 11.3 « Правил дорожнього руху України », які органами досудового слідства йому не інкримінувалися та від такого обвинувачення органів досудового слідства він не захищався.

За таких підстав, судом порушено право на захист засудженого ОСОБА_8, тому вирок суду відносно нього підлягає скасуванню, а справа направленню прокурору на додаткове розслідування з метою визначення дійсних меж його обвинувачення.

Твердження прокурор про те, що суд вийшов за межі обвинувачення в частині підсудних в частині заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень, поверхового проведення судового слідства, не відповідає дійсності, що випливає зі змісту відповідних постанов про притягнення особи в якості обвинуваченого та обвинувального висновку, а також вище приведеним переліком процесуальних дій виконаних судом першої інстанції.

/ т. 1 а. с. 188, 194, 231- 238 /

Відповідно до ч. 2 ст. 367 КПК України апеляційний суд не вправі скасувати виправдувальний вирок лише з мотивів істотного порушення прав виправданого.

Аналізуючи мотиви апеляції прокурора, колегія суддів не вбачає по справі таких порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, які, в розумінні ст. 370 КПК України, слід вважати істотними, але колегія суддів не вбачає й таких процесуальних порушень, які б ставили під сумнів вірність висновку суду щодо відсутності в діях ОСОБА_10 складу злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.

Виходячи з наведеного, апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок скасуванню з направленням кримінальної справи на додаткове розслідування тільки в частині засудження ОСОБА_8

При проведенні додаткового розслідування кримінальної справи відносно обвинуваченого ОСОБА_8, органи досудового слідства не позбавлені можливості провести і ті слідчі дії, перелік яких міститься в апеляції прокурора та які, на думку прокурора, слід виконати.

Вбачається доцільним зясувати обґрунтованість висновків спеціаліста-автотехніка О.Белевері від 8 травня 2007 року та його посилання на пояснення водія ОСОБА_8 в той час коли таке первинне пояснення в матеріалах кримінальної справи взагалі відсутнє.

/ т. 1 а. с. 36- 47 /

Одночасно органам досудового слідства для встановлення дійсного обсягу, характеру і кількості порушень правил безпеки руху з боку ОСОБА_8, які впливають на обсяг його обвинувачення, слід ретельно перевірити посилання потерпілих в апеляціях на заподіяння їм матеріальної шкоди та інших негативних наслідків внаслідок дорожньої пригоди, а також наявність у ОСОБА_8 не врахованих обставин, які обтяжують його покарання.

В разі збільшення обсягу раніше предявленого обвинувачення, встановлення вище перелічених обставин та доведення їх в суді, колегія суддів вважає, що раніше призначене судом покарання є надмірно мяким і невідповідаючим загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

Виходячи з наведеного і враховуючи, що вирок стосовно засудженого ОСОБА_8 підлягає скасуванню з направленням кримінальної справи відносно нього на додаткове розслідування, апеляції потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_6 також підлягають частковому задоволенню

Підстав до зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 362, 366 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію старшого помічника прокурора Чорнухинського району Полтавської області та апеляції потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Чорнухинського районного суду від 29 грудня 2008 року стосовно засудженого ОСОБА_8 скасувати, а справу, в цій же частині, направить прокурору Чорнухинського району для проведення додаткового розслідування.

Цей же виправдувальний вирок Чорнухинського районного суду від 29 грудня 2008 року стосовно виправданого ОСОБА_10 залишити без змін.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 залишити попередній підписку про невиїзд.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_18 ОСОБА_19