Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 1-321/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Хрипун С.В.

при секретарі Бесчастній В.В.

за участю прокурора Юркової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, пенсіонера, раніше судимого 17.03.2003 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.2 ст. 121, ч.4 ст.70, ст.96 КК України до 10 років позбавлення волі; 09.06.2009 року звільнений умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 3 роки 2 місяці 10 днів, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки та жительки с. Малютянка Києво-Святошинського району Київської області, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженої, не працює, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2010 року о 08 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 спільно та за попередньою змовою із гр. ОСОБА_2 з метою таємного викрадення чужого майна, за ініціативою останньої, прийшли на територію земельної ділянки Фермерського господарства «Кипарис», яка була неогороджена та не охоронялася, що знаходиться по вул. Молодіжна в с. Малютянка Києво - Святошинського району Київської області, скориставшись відсутністю власників та сторонніх осіб, будучи впевненим, що їх ніхто не бачить, шляхом вільного доступу таємно викрали пять сосен довжиною 150 см. кожна, вартістю, згідно довідки ФГ «Кипарис», 50 грн. 00 коп. кожна та одну ялинку довжиною 150 см., вартістю, згідно довідки ФГ «Кипарис», 50 грн. 00 коп., після чого з викраденим з місця скоєння злочину зникли, чим заподіяли голові Фермерського господарства «Кипарис» ОСОБА_3 майнову шкоду на загальну суму 300 грн. 00 коп. (триста гривень 00 копійок). Викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав повністю, суду пояснив, що в грудні місяці 2010 року він проживав у своєї племінниці ОСОБА_2. 26.12.2010 року близько о 07 год. 00 хв. ОСОБА_2 запропонувала йому піти до земельної ділянки фермерського господарства, що знаходиться поблизу вул. Молодіжна в с. Малютянка, де ростуть сосни, щоб викрасти декілька дерев, продати їх та заробити на продукти харчування. Він погодився, так як не було грошей на їжу. Він взяв невелику сокиру і вони разом пішли до вище зазначеної земельної ділянки. Прийшовши до вказаного насадження сосен близько 08 год. 00 хв., вони звернули увагу, що поряд ні власників ні сторонніх осіб не має, територія земельної ділянки не охоронялася та огородженою не була, сосни та ялинки були насаджені рядами. Зайшовши на земельну ділянку, вони побачили вже зрубану сосну висотою приблизно 150 см. та одну ялинку такої ж висоти. ОСОБА_2 ще додатково зрубала три сосни довжиною приблизно 150 см. кожна, а він стягував всі зазначені дерева на купу, щоб потім тягнути додому. Як тільки вони вказані зрубані пять сосен та одну ялинку взяли нести до себе додому, до земельної ділянки на автомобілі підїхали н два чоловіки, які представилися власниками даної земельної ділянки, при цьому один з них забрав у нього сокиру, після чого чоловіки запитали, що вони роблять на їх земельній ділянці та хто дозволяв зрубувати дерева, які ростуть на ній. Від власників ділянки вони не тікали, з ними не сварилися та вибачились в них. Один з даних чоловіків сфотографував його та племінницю, записав їх анкетні дані, які вони йому дали неправдиво, а саме назвалися ОСОБА_4 та ОСОБА_5, після чого чоловік сказав, щоб вони залишили зрубані ними дерева та пішли відти. Вони відійшли трохи від даної земельної ділянки, так, що їх власники не бачили. ОСОБА_2 вмовила його дочекатися поки власники поїдуть та все ж таки забрати приготовлені ними пять сосен та одну ялинку. Вони трохи почекавши, побачили, що власники поїхали, а зрубані ними сосни та ялинку залишили, тому він та ОСОБА_2 повернулися та забрали п'ять сосен та одну ялинку, які спочатку віднесли до ОСОБА_2 додому та поставили на подвірї по вул. Ботанічна, 29, с. Малютянка Києво-Святошинського району Київської області, а потім він виніс їх до дороги, де обпер на паркан, що огороджує подвіря ОСОБА_2 Після цього, близько обіду до них приїхали працівники міліції, вилучили вище вказані пять сосен та ялинку, опитали його та ОСОБА_2 з приводу крадіжки. Назвався ОСОБА_5, боячись відповідальності за крадіжку.

У вчиненому розкаюється, просить призначити йому не суворе покарання.

Допитана у судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 свою вину у предявленому їй обвинуваченні визнала повністю, суду пояснила, що в грудні 2010 року її дядько ОСОБА_1 проживав у неї вдома, допомагав по господарству. 26.12.2010 року вранці вона запропонувала ОСОБА_1 піти до земельної ділянки фермерського господарства, що знаходиться поблизу вул. Молодіжна в с. Малютянка, де ростуть сосни, щоб викрасти декілька дерев, продати їх та заробити на продукти харчування. ОСОБА_1 погодився піти з нею, після чого взяв сокиру і вони пішли до вище зазначеної земельної ділянки, куди прийшли приблизно о 08 год. 00 хв. Коли прийшли до вказаного насадження сосен, поряд нікого не було, територія земельної ділянки не огороджена і не охоронялася, сосни та ялинки були насаджені рядами. Зайшовши на земельну ділянку, вони побачили вже зрубану сосну висотою приблизно 150 см. та одну ялинку такої ж висоти. Вона ще додатково зрубала три сосни довжиною приблизно 150 см. кожна, а дядько ОСОБА_1 стягнув всі зазначені дерева на купу, щоб потім тягнути додому. Після цього, до них на автомобілі підїхали два чоловіки та сказали, що вони власники даних дерев і прогнали їх. Відійшовши, вона вмовила ОСОБА_1 почекати доки власники поїдуть та забрати приготовані ними дерева, останній погодився. Дочекавшись коли чоловіки поїдуть, вони з ОСОБА_1 забрали зрубані дерева, які спочатку принесли до неї на подвіря по вул. Ботанічна, 29 в с. Малютянка Києво-Святошинського району, а потім вона сказала ОСОБА_1 винести сосни та ялинку на вулицю продавати. Після цього через деякий час приїхали працівники міліції та вилучили вказані дерева.

У вчиненому розкаюється просить призначити покарання не повязане з позбавленням волі.

Крім повного визнання підсудними своєї вини, їх винність у вчиненні злочину підтверджується доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

Так, потерпілий ОСОБА_3 на досудовому слідстві дав показання, які були оголошені у судовому засіданні на підставі його заяви згідно ст.ст. 306,308,314 КПК України (а.с.80-84), що він є головою фермерського господарства «Кипарис». В с. Малютянка Києво-Святошинського району Київської області поблизу вул. Молодіжна знаходиться земельна ділянка даного фермерського господарства, яка має площу 3,6 га, з яких 1,9 га засаджено хвойними деревами виду сосни звичайні, серед яких росте невелика кількість ялинок.

26.12.2010 року приблизно о 7 год. 30 хв. він разом із батьком приїхав до зазначеного насадження сосен та ялинок та побачили невідомих їм чоловіка та жінку, які тримали пять свіжо вирубаних сосен та одну ялинку, усі довжиною приблизно 150 см., при цьому чоловік тримав в руках сокиру, яку він відразу в цілях безпеки відібрав у нього, представився головою фермерського господарства, якому належить зазначена земельна ділянка із насадженням хвойних дерев, після чого почав запитувати хто їм дозволяв вирубувати із даної земельної ділянки сосни та ялинку, що вони тримали в руках, та дані чоловік з жінкою почали в них вибачатися. ОСОБА_3 сфотографував вказаних чоловіка та жінку, та записав їх анкетні дані. Вони представилися ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які проживають ІНФОРМАЦІЯ_7. Далі він сказав даним чоловікові та жінці залишити зрубані ними пять сосен та ялинку та йти від земельної ділянки, що вони й зробили. Після цього він разом з батьком поїхали від земельної ділянки у власних справах. Цього ж дня приблизно о 9 год. 30 хв. він разом з батьком знову приїхали до земельної ділянки та виявили, що залишені невідомими йому чоловіком та жінкою пять сосен та ялинка зникли.

Згідно заяви потерпілий просить призначити підсудним покарання не повязане з позбавленням волі.

Свідок ОСОБА_6 на досудовому слідстві дав показання, які були оголошені у судовому засіданні згідно його заяви на підставі ст.ст.306,314 КПК України (а.с.28), оскільки свідок не зявився у судове засідання з підстав визнаних судом поважними, що в с. Малютянка в нього є земельна ділянка площею 1.9 га, засаджена молодими соснами фермерського господарства «Кипарис», директором якого на даний час є його син ОСОБА_3.

26.12.2010 року він з сином приїхав до зазначеної земельної ділянки та побачили як з неї виходили невідомі йому чоловік та жінка та виносили з собою шість хвойних дерев. Вони почали запитувати в них, хто ще міг викрадати дерева із даної земельної ділянки, на що ті відповідали, що це могли робити місцеві жителі.

Крім визнавальних показань підсудних, показань потерпілого та свідка, винність підсудних у вчиненні крадіжки підтверджується іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- заявою потерпілого ОСОБА_7 від 26.12.2010 року в якій він повідомляє про вчинення крадіжки дерев сосни та ялинки в період часу з 23.12 по 26.12.2010 року із території земельної ділянки фермерського господарства по вул. Молодіжна в с. Малютянка (а.с.6);

- протоколом огляду місця події від 26.12.2010 року земельної ділянки площею 1,9 га по вул. Молодіжна в с. Малютянка Києво-Святошинського району Київської області (а.с. 7);

- протоколом огляду місця події від 26.12.2010 року території прилеглої до домоволодіння по вул. Ботанічна,29 в с. Малютянка Києво-Святошинського району Київської області, вилучено, в якості речового доказу, 5 дерев сосни та 1 дерево ялинки висотою близько 150 см. кожне ( а.с.18);

- довідкою про вартість викрадено майна відповідно до якої вартість сосни звичайної до 2 м. становить 50 грн, ялинки до 2 м. 50 грн.(а.с.87).

Згідно акту амбулаторної судово-наркологічної експертизи № 76 від 09.02.2011 року вбачається, що ОСОБА_1 страждає на хронічний алкоголізм, потребує лікування від зазначеного захворювання, протипоказань для цього у нього не виявлено (а.с.95-96).

Згідно акту амбулаторної судово-наркологічної експертизи № 77 від 09.02.2011 року вбачається, що ОСОБА_2 страждає на хронічний алкоголізм, потребує лікування від зазначеного захворювання, протипоказань для цього у неї не виявлено (а.с.100-101).

Суд визнає, що підсудні, потерпілий, свідок давали правдиві показання, які відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з іншими доказами по справі.

Аналіз досліджених та оцінених по справі доказів свідчить про те, що вина підсудних у вчиненні злочину доведена повністю, їх дії суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особи підсудних.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує, що вчинений злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується посередньо, пенсіонер, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2002 року з приводу хронічного алкоголізму, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, обставиною, яка помякшує покарання підсудного, суд визнає щире каяття, обставин, які обтяжують покарання, не встановлено, та призначає покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України. При цьому суд не знаходить підстав для призначення іншого, більш мякого, виду покарання.

17.03.2003 року ОСОБА_1 засуджений Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.2 ст.121, ч.4 ст.70 КК України до 10 років позбавлення волі, 17.06.2009 року звільнений згідно постанови Березанського міського суду Київської області від 09.06.2009 року умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 3 роки 2 місяці 10 днів.

Враховуючи, що ОСОБА_1 в період умовно-дострокового звільнення вчинив 26.12.2010 року новий злочин, суд вважає за необхідне на підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.03.2003 року на строк 3 місяці.

При призначенні покарання підсудній ОСОБА_2, суд враховує, що вчинений злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2007 року з приводу хронічного алкоголізму, раніше не судима, обставиною, яка помякшує покарання підсудної, суд визнає щире каяття, обставин, які обтяжують покарання, не встановлено, та призначає покарання у вигляді арешту в межах санкції ч.2 ст.185 КК України. При цьому суд не знаходить підстав для призначення іншого, більш мякого, виду покарання.

Зважаючи на те, що підсудні ухилялися від суду, у звязку з чим до них були застосовані примусові приводи, суд вважає за необхідне до набранням вироком законної сили змінити їм запобіжний захід з підписки про невиїзд на тримання під вартою.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323 - 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.03.2003 року у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) місяці, та призначити ОСОБА_1 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з 27.05.2011 року.

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді арешту на строк 3 (три) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з 27.05.2011 року.

Міру запобіжного заходу засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд з постійного місця проживання на тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області, взявши під варту в залі суду.

Речові докази про справі: дві фотографії, які знаходяться в матеріалах справи, залишити при матеріалах кримінальної справи (а.с.89).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 (пятнадцяти) діб з моменту його проголошення, а засудженими в той же строк з часу отримання ними копії вироку.

Суддя С.В.Хрипун