Дата документу Справа № 335/834/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/834/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11кп/778/1108/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000223 від 15 січня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Запоріжжі, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:
21 квітня 2015 року прокурор у кримінальному провадженні прокурор прокуратури Орджонікідзевського району м.Запоріжжя ОСОБА_8 звернулася до суду з апеляційною скаргою на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30 березня 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складення призначеного судом покарання з покаранням за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27 січня 2015 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком на 2 роки, та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, залишено попереднім у вигляді домашнього решту.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи обставин кримінального провадження, доведеність вини, та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 , просить вирок суду першої інстанції щодо останнього скасувати, ухвалити новий вирок, за яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 років позбавлення волі; на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарання у вигляді3 років 6 місяців позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що при призначенні покарання ОСОБА_6 суд не в повній мірі врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину та особу винного, який раніше неодноразово судимий. На думку апелянта, ОСОБА_6 своєю протиправною поведінкою доводить неможливість свого виправлення шляхом застосування більш м`якого кримінального покарання, ніж позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 22 грудня 2014 року, приблизно о 09-00 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в приміщення кіоску №1066, який розташований на території «Критого ринку» по вул.40 років Радянської України, 47 в м.Запоріжжя, шляхом вільного доступу таємно викрав майно ОСОБА_9 на суму 169 грн.60 коп., завдавши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму

11 січня 2015 року, приблизно о 17 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, розбив скло міжкімнатних дверей проник до кімнати №1 квартири АДРЕСА_2 , звідки викрав майно, яке належить ОСОБА_10 , тим самим завдав останній матеріальну шкоду на загальну суму 3 197 грн.79 коп.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу частково лише в частині призначення покарання, і наполягала на скасуванні вироку суду першої інстанції, та ухваленні нового вироку; обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень зазначених у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, оскільки вони учасниками судового провадження не оспорювалися.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_11 за ч.2, та ч.3 ст.185 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України, та з дотриманням вимог ст.65 КК України. При цьому суд врахував характер і ступінь тяжкості суспільно-небезпечних діянь, які законом віднесені до злочинів середньої тяжкості та тяжких, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_11 , який раніше судимий, на обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, фактичних обставин справи, та відомостей про особу обвинуваченого у їх сукупності, суд зробив правильні висновки про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, з призначенням покарання в межах санкції статей за вчинені ним кримінальні правопорушення, та із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

Доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого, є безпідставними. Анкетні дані обвинуваченого щодо його судимостей зазначені у вироку вірно.

Суду апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 надав довідку про працевлаштування, та свідоцтво про народження дитини, яка знаходиться в нього на утриманні.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 працював у потерпілого ОСОБА_9 і крадіжку вчинив скориставшись доступом до майна потерпілого, який є приватним підприємцем.

ОСОБА_9 у суді апеляційної інстанції просив суд не позбавляти волі обвинуваченого, характеризуючи його як особу, яка не є небезпечною для суспільства, посилаючись на те, що шкода завдана йому в результаті крадіжки не є значною для нього, а заяву про вчинення крадіжки подав лише тому, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив інше кримінальне правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_10 цивільний позов не бажала подавати у зв`язку з поверненням їй майна, про що є запис в обвинувальному акті.

З урахуванням викладеного, та обставин, які пом`якшують покарання, належного обґрунтування судом першої інстанції мотивів застосування вимог ст. 75,76 КК України колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора прокуратури Орджонікідзевського району м.Запоріжжя ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30 березня 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2, ч.3 ст.185 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4