ІМЕНЕМ УКРАЇНИ справа 274/4947/14-к
провадження: 1-в/0274/1194/14
м. Бердичів
31.12.2014 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представників адміністрації Бердичівської виправної колонії (№70) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні відповідно до ст.336 КПК України провадження за заявою про умовно - дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ришавка, Коростенського району, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
1. 18.10.1999 року за ст. 117 ч.1, 14 КК України на 3 роки позбавлення волі;
2. 04.03.2002 року за ст.152 ч.2 КК України на 6 років позбавлення волі.
Засудженого та відбуваючого покарання згідно вироку Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 29.10.2008 року за ст.ст. 15 ч.2, 152 ч.2, 153 ч.2, 187 ч.3 КК України на 8 років позбавлення волі.
Початок строку: 21.04.2008 року
Кінець строку: 21.04.2016 року
В с т а н о в и в :
В вересні 2014 року до Бердичівського міськрайонного суду надійшла заява засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
Голова спостережної комісії Бердичівського міськвиконкому в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду заяви засудженого повідомлений належний чином.
Суд вважає можливим розглянути заяву ОСОБА_6 без участі представника спостережної комісії.
Засуджений в судовому засідання заяву про умовно-дострокове звільнення підтримав. Просить її задоволити. Вказав, що вину у вчиненні злочину не визнає, і йому не соромно за вчинене, був в стані сп"яніння.
Представник БВК (№70) щодо задоволення заяви засудженого заперечив. Посередньо охарактеризував ОСОБА_6 . Показав, що засуджений в установі не працював, бажання працювати не виявляв, від запропонованої роботи відмовлявся. Має одне стягнення, 3 заохочення.
Прокурор вважає, що підстави для задоволення заяви засудженого ОСОБА_6 відсутні, оскільки він не довів свого виправлення.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого та його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.
Так, згідно положень ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Статтею 130 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання визначено як один з видів заохочення для осіб, засуджених до позбавлення волі. Правом застосування заходів заохочення до засуджених, згідно ст.135 ч.1 КВК України, користуються начальник колонії, а також його прямі начальники.
Порядок дострокового звільнення від відбування покарання встановлено ст.154 КВК України. Відповідно до даного порядку, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.
Наведені норми закону вказують на те, що саме адміністрація установи виконання покарань повинна дійти висновку про те, що особа, яка відбуває покарання, довела своє виправлення.
Зі змісту досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що такого висновку адміністрація установи не дійшла.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким (п.17), судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
При прийнятті рішення по суті суд враховує , що ОСОБА_6 засуджений за за тяжкі та особливо тяжкий злочини, вину у вчиненні злочину не визнав, не розкаявся у вчиненому, за час відбування покарання мав 3 заохочення, 1 стягнення , яке погашене. За місцем відбування покарання характеризується як такий, що не довів свого виправлення.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому підстави для застосування ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення відсутні.
З врахуванням викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.537, 539, 369, 372 КПК України суд,-
п о с т а н о в и в:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про застосування щодо нього положень ст.81 КК України та його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання призначеного за вироком Володар - Волинського районного суду Житомирської області від 29.10.208 року відмовити за безпідставністю.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.
Головуючий: