Провадження № 1-кп/702/7/13
Справа № 702/260/13-к
В И Р О К

І МЕНЕМ У К Р А Ї Н И

27 березня 2013 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді: Мазай Н.В.

при секретарі: Мусіч Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище кримінальне провадження № 1-кп/702/7/13 у справі № 702/260/13-к про обвинувачення :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Копіювата Монастирищенського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей (ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5), непрацюючого, раніше судимого 14.08.2006 року Золочевським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 187 КК України на 4 роки позбавлення волі і звільнений 15.08.2008 року постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.08.2008 року на підставі ст. 82 КК України, на не відбуту частину покарання 1 рік 9 місяців 22 дні, із заміною більш м»яким покаранням у виді виправних робіт з утриманням 20 % в рахунок держави, проживаючого по АДРЕСА_1, у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю прокурора : Вітер Л.В.

обвинуваченого : ОСОБА_1

потерпілих: ОСОБА_4, ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, 27 листопада 2012 року, близько 9 години, знаходячись по АДРЕСА_2, під час суперечки зі своєю тещею ОСОБА_4, яка виникла між ними на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс останній 7-8 ударів дерев»яною штахетою в область голови, тулубу, ніг та лівої руки, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_4, тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді: синюшно-багряного синця на нижній повіці правого ока, синюшно-багряного синця в середній третині лівого плеча по передньо-бічній поверхні, садно в нижній третині лівого плеча по задньо-внутрішній поверхні, синюшного синця в верхній третині лівого передпліччя по передньо-бічній поверхні, синюшно-багряного синця в нижній третині передньої черевної стінки зліва, видовженого косо-вертикального синюшно-багряного синця в верхній третині лівого стегна по бічній поверхні, лінійного перелому лівої ліктьової кістки без зміщення, що спричинило тривалий розлад здоров»я, чим вчинив кримінальний злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров»я.

Він же, 27 листопада 2012 року, близько 9 години, знаходячись по АДРЕСА_2, під час суперечки зі своєю дружиною ОСОБА_5, яка виникла між ними на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс останній 4-5 ударів дерев»яною штахетою в область голови, тулубу та ніг, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_5, легкі тілесні ушкодження, у вигляді: синюшно-багряного синця над лівою бровою, синюшно-багряного синця над зовнішнім краєм правої брови, видовженого синюшно-багряного синця в ділянці лівого надпліччя по задній поверхні, два синюшних синці в верхній третині лівого плеча побічній поверхні, синюшного синця в середній третині лівого плеча по бічній поверхні, синюшного синця передньої черевної стінки в нижній тертині зліва, синюшного синця та садна в верхній третині лівої гомілки по передній поверхні, чим своїми діями вчинив кримінальний злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_1 на стадії досудового розслідування свою вину у вчиненні кримінальних злочинів визнав повністю, під час судового розгляду свою вину визнав частково, цивільні позови потерпілих визнав повністю та в судовому засіданні показав, що в день він зателефонував дружині ОСОБА_5 і вона запропонувала йому приїхати в АДРЕСА_2. Вони не проживають разом з дружиною з 1 вересня 2012 року. Зібравши речі він сів на велосипед і поїхав в с. Сарни в середині листопада місяця 2012 року з 19 год. 30 хв. до 20 год., точної дати не пам»ятає. Приїхавши туди його зустріла дружина та завела в будинок, який вона придбала. Дружина повідомила, що прийдуть гості, які незабаром і прийшли. Дружина накрила стіл, завчасно приготувалася. Він сподівався, що вони будуть вдвох з дружиною, але прийшли гості. Вони повечеряли, поговорили як чоловік з дуржиною і він їй запропонував переночувати на АДРЕСА_2, а вранці викликати таксі і разом з дітьми поїхати до його матері ОСОБА_6, в АДРЕСА_1, оскільки вона також бабуся дітям. Дружина погодилась. Ввечері, після того як пішли гості з будинку, між ним та дружиною виникла сварка в зв»язку з тим, що на телефон дружини приходили незрозумілі смс. Сварка не тривала навіть 5 хвилин, і під час цієї сварки він не наносив дружині ніякі тілесні ушкодження. Дружина пояснила йому, що давала телефон своїй сестрі в користування, а тому все владналося. Вранці суперечки між ними не було і дружина погодилася поїхати з дітьми до його матері. Домовленість була така, що дружина піде до своєї матері, щоб забрати ще одну дитину, дочку ОСОБА_2, 2012 року народження, а син ОСОБА_3, вже був з ними та через 10-15 хвилин повернеться. Але дружина, вийшовши з будинку разом з сином пішла не в напрямку будинку своєї матері, а повернула на право в напрямку будинку своєї тітки ОСОБА_7, забувши при цьому свій мобільний телефон дома. Він одразу не зрозумів поведінки дружини. Дружина зателефонувала йому вже з телефона тітки та повідомила, що вона не хоче його бачити в себе вдома. Він взяв молоток і побив в будинку плитку. Після цього, він взяв велосипед і вийшов на вулицю. На вулиці його вже чекали дружина ОСОБА_5, ОСОБА_7 та його теща ОСОБА_4. Тільки він перетнув дорогу його покликала теща підійти і він зупинився та підійшов до них. Він мав намір поговорити, бо вона його покликала, поклав велосипед і підійшов до ОСОБА_4. На той час в неї в руках була штахетина, яку вона ховала за ноги, і одну штахетину тримала в руках ОСОБА_7. Між ними виникли неприязнені стосунки. ОСОБА_4 говорила, що він тут небажаний гість і нанесла йому удар штахетиною по голові, в наслідок чого штахетина переломалася. Після того, як вона нанесла удар, він вихватив у неї штахетину, при цьому її попхнув, вона поточилася і присіла на ноги і знаходилася в положенні сидя, спираючись на руку. Він вихватив цей кусок штахетини і наніс декілька ударів у відповідь ОСОБА_4 захищаючись, не пам»ятає в які саме частини тіла, спрацював самозахист. ОСОБА_4 була в кущах, які росли коло дороги, коли він наносив їй удари в положенні сидячи, вперлася на ноги. Він дуже жалкує про ці удари. ОСОБА_5, в цей час, а саме під час його суперечки з ОСОБА_4, підійшла та почала їх розбороняти. При цьому вона «драпалася» і виражалася нецензурною лайкою в його адресу. В результаті чого, автоматично отримала від нього тяжкі ушкодження. ОСОБА_5 він наніс декілька ударів тією ж штахетиною, а в які частини тіла не пам»ятає. Після цього він сів на велосипед і поїхав додому. Потім йому зателефонували з міліції і сказали прийти до участкового, для дачі свідчень, що він і зробив. Під час досудового розслідування тиску з боку працівників міліції на нього не було. Слідчий його викликав і допитував в якості підозрюваного, і він ставив підпис під показами, які давав добровільно. Про те, що його по голові вдарила ОСОБА_4, він слідчому повідомляв, але не хотів ніякої кримінальної справи відносно дружини та тещі. В лікарню він також не звертався. Слідчий знайомив його з матеріалами справи і він з ними ознайомився повністю. Слідчому зауважень з приводу неповноти зазначення його показів не давав, оскільки слідчий зазначив все правильно. До лікарні він не звертався, бо не хотів суду відносно дружини і матері. Він намагався попросити вибачення в тещі, але не знав її номера телефону.

Не зважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_1 будучи обвинуваченим під час судового розгляду, його вина у вчинені кримінальних злочинів повністю доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування та досліджених в судовому засіданні, а саме :

- показами потерпілої ОСОБА_4, яка в судовому засіданні показала, що в неї неприязнені відносини з ОСОБА_1, вони перебувають в сварці. Вранці 27.11.2012 року о 9 год. до неї зателефонувала її сестра і попросила, щоб вона прийшла до неї бо прийшла дочка. Вона не знала для чого, але здогадувалася бо знала, що в дочки ввечері був ОСОБА_1. Вона прийшла до сестри де вже була її дочка ОСОБА_5. До сестри вона прийшла з дому з штафетиною, оскільки в неї болить нога і крім цього було болото, а йти далеко. Сестра не бачила, що вона з штафетиною, бо вона її залишила на вулиці. У ОСОБА_5 на лиці під оком був синець, синяки були на ногах і дочка плакала. Дочка з ОСОБА_1 не жили разом, але вони не заперечували проти їх стосунків. Менша дочка пішла до них ночувати, а ОСОБА_1 їх вигнав. Вона зателефонувала до ОСОБА_5, ОСОБА_1 почув, що до неї хтось звонить і почалася сварка. Він почав її бити не розібравшись. Вона, дочка та її сестра ОСОБА_7 прийшли до будинку дочки. Двері в будинок були зачинені, велосипеда не було. Дочка зателефонувала ОСОБА_1 і сказала щоб він виходив з будинку, а він почав нецензурно виражатися. Вони пішли на дорогу, а ОСОБА_1 почав в будинку все ломати. Сестра зателефонувала до голови, а він викликав міліцію. Вони вийшли на дорогу, метрів 50 спустилися навпроти іншого будинку і чекали. Пройшло трохи часу ОСОБА_1 виїхав на велосипеді на дорогу погрожуючи їм, нецензурно виражаючись в їх адресу. Їм відомо, що в нього є зброя. Вона йому сказала щоб їхав, але що його всеодно знайдуть. Він розвернувся, під»їхав до них, кинув велосипед і штовхнув її. В цей час вона спиралася на штахетину. Він її штовхнув, вона впала, а він вихватив штафетину і почав її бити. Бив він її по ногах і по всьому тілі. Скільки ОСОБА_1 наніс їй ударів вона сказати не може, але бив він її по голові, по руці і по спині. Вона закривала рукою голову, а тому саме більше ударів прийшлося на руку. Потім підбігла дочка та почала відтягувати його, а він розвернувся і почав бити дочку. Поки він бив дочку, вона встала. ОСОБА_5 побігла у вуличку, а він побачив, що вона встає, не хотів доганяти дочку, а знову почав бити її. Вона в цей час вже знаходилася в кущах, які росли коло дороги. Сестра побігла до сусідів, але їх нікого не було і вона почала сама викликати міліцію. ОСОБА_1 почув, що сестра почала кричати сів на велосипед і поїхав, при цьому погрожуючи їм. Сестра поїхала на біржу, а вони з дочкою дочекалися працівників міліції, які взяли в них поясненя. Потім їм дали направлення і вони їздили в м. Умань знімати побої. ОСОБА_1 і раніше бив їх, за що вони подавали на нього до суду. Саме через це він був на них злий. Вона ударів йому не наносила, не було причини йому наносити удари. Ні вона ніхто інший удари ОСОБА_1 не наносив. Позов заявлений нею на суму 1 300 гривень, вона підтримує повністю. ОСОБА_1 вона особисто не пробачила, але в судових дебатах повністю погодилася з тим, що сказав прокурор в судових дебатах;

- показами потерпілої ОСОБА_5, яка в судовому засіданні показала, що вона перебуває в неприязнених відносинах з ОСОБА_1 Так, 26.11.2012 близько 19 год. до неї на велосипеді приїхав її чоловік ОСОБА_1. Одразу було все добре. До неї зателефонувала знайома та зайшла до них в гості. ОСОБА_1 почав говорити чому вони прийшли, він хотів побути лише з нею. Почувши це гості пішли з будинку пробувши в них найбільше пів години. Вони повечеряли і вона поклала дитину спати. Після цього зателефонувала на мобільний її мати та спитала чи все нормально, чи приїхав чоловік і вона повідомила матері, що все добре та вимкнула телефон. ОСОБА_1 забрав у неї телефон, який вона добровільно йому не давала. Вона йому пояснила, що телефонувала її мати і запитувала чи все нормально, але він не повірив їй та почав перевіряти номера. Почалася сварка. Він почав її бити спочатку по лиці ляпаси, а потім кулаками по голові, по руках. Бив він її вже після 12 години ночі, 27.11.2012 року. Це продовжувалося до 5 години ранку. Потім прокинулася дитина і вона поросила ОСОБА_1, щоб він перестав її бити та взяла дитину на руки. ОСОБА_1 заспокоївся. Вона лягла біля дитини, а близько 6 години ранку ОСОБА_1 одягнувся і мав намір йти додому. Він вийшов з будинку, але потім знову зайшов. Вона встала і він почав говорити, що потрібно їхати в с. Копіювата. Вона вирішила погодитися, тільки, щоб він її не бив тому, що в неї вже було лице спухше, боліли руки. Вона повідомила йому, що піде до матері та забере дитину і вони поїдуть в с. Копіювата. Але, вона не пішла до матері, а пішла до тітки, оскільки до неї ближче. Вона все розповіла тітці, а вона вже подзвонила її матері Приблизно о 8 год. 30 хв. приїхала її мати та сказала йти до її будинку. Дитину вона залишила на двоюрідну сестру. Вони прийшли до її будинку, вона попробувала двері, вони були зачинені. Потім вона зателефонувала чоловіку на мобільний телефон і він сказав, що їдемо в с.Копіювата, інакше він з будинку не вийде. Її мати сказала вийти на дорогу, щоб він їхав додому. Вони чули, що ОСОБА_1 в будинку щось бив. Вони вийшли на дорогу, а через хвилин 15 велосипедом виїхав ОСОБА_1. Мати до нього сказала, щоб він не втікав, бо його знайдуть. Він вернувся. Тітка ОСОБА_7 стояла в стороні, а вона з матір»ю поруч. ОСОБА_1 виражався в їх адресу нецензурними словами. Її матір стояла спершись на ломаку, бо було болото та дуже слизько. ОСОБА_1 наїхав на матір велосипедом і вона почала відходити від нього. Він кинув велосипед, попхнув матір, вона впала на спину, а він видер в неї штахетину і почав її бити. Бив він її по руках, по ногах, скільки точно ударів він наніс її матері вона сказати не може. Вона почала його відтягувати від матері, а він розвернувся до неї та почав бити її по затилку, по руках, по спині тією ж штафетиною, що бив матір. Вона почала тікати, а ОСОБА_1 покинувши її розвернувся за мітір»ю, догнав її в кущах та знову почав бити поки штафетина не розламалася на дві частини. Тітка почала кричати, він покинув штахетину, матір і почав їхати. Раніше між ними також були сварки які закінчувалися бійками. Вони йому ударів ніяких, в тому числі і штафетиною, не наносили, в неї в руках нічого не було. Цивільний позов заявлений нею на суму 1000 грн. вона підтримує повністю. Вона його особисто не пробачила, але по мірі покарання покладається на думку суду;

- показами свідка ОСОБА_7., яка в судовому засіданні показала, що в кінці листопада місяця 2012 року, точної дати вона не пам»ятає, близько 9 години, до неї прибігла її племінниця ОСОБА_5 з сином ОСОБА_3, побита та повідомила, що її вранці побив чоловік ОСОБА_1, оскільки приревнував і не хоче виходити з будинку. Під оком у ОСОБА_5 був синець, руки були сині. Вона позвонила сестрі, яка невдовзі прийшла до них і вони втрьох пішли до будинку племінниці. Двері будинку були зачинені, вони подумали, що ОСОБА_1 пішов. Племінниця зателефонувала йому на мобільний телефон він сказав, що він в будинку, але двері не відчиняв. ОСОБА_5 сказала, щоб він виходив з будинку, бо вони викличуть міліцію, але ОСОБА_1 з будинку не вийшов і вони почали викликати міліцію, а він почав бити все в хаті. Приблизно через 10 хвилин він виїхав велосипедом і сказав, що вони ще за все отримають та виражався нецензурними словами. Вони стояли на дорозі. ОСОБА_1 почав їхати назад, під»їхав до сестри, яка стояла попереду них з ОСОБА_5 та наїхав на неї велосипедом. Сестра почала відходити, він покинув велосипеда, штовхну її, вона впала на спину, а він вихватив ломаку і почав її бити. Він почав її бити вона ще стояла, перший удар штафетиною, а потім вона впала. Він вирвав штафетину в ОСОБА_4 з рук, вона впала і він продовжував її бити. ОСОБА_4 ходила з ломакою, бо в неї боліла нога. Вона подзвонила до голови сільської ради і він визвав міліцію, а потім вона знову викликала міліцію. ОСОБА_1 бив ОСОБА_4, коли вона впала, вона стала піднімати руки і ноги. Він наніс ОСОБА_4 близько десяти або й більше ударів. Бив по всьому тілу, а по голові ні, тому, що вона прикривала голову. ОСОБА_5 почала захищати матір, почала його відтягувати і він став наносити удари їй. Бив ОСОБА_5 по голові, нанісши їй близько 5 ударів по плечах, по спині і по голові, бив ззаду. Вже як він їх обох бив, вона побігла до сусідів. Після того, як він бив ОСОБА_5 він знову повернувся до ОСОБА_4, яку вже наздогнав в кущах і знову почав її бити. Коли вона йшла від сусідів, бачила, що ОСОБА_4 встала і сховалася в кущах. При тому як ОСОБА_1 бив ОСОБА_4 він говорив, що навчить її зятя шанувати. Коли ОСОБА_5 втекла від ОСОБА_1, вона вийшла і почала кричати, а він подумав що йдуть сусіди, сів на велосипед і втік. ОСОБА_1 ніхто ударів не наносив, ні вона, ні ОСОБА_4 ні ОСОБА_5. Їй невідомо де ОСОБА_4 взяла штафетину, а сама штафетина була квадратної форми. В неї в руках ніяких предметів, коли вони прийшли до будинку племінниці, не було. Штафетину вони віддали слідчому. В сторону ОСОБА_1 вони нецензурними словами не виражалися;

- висновком судово-медичної експертизи № 753/26 від 24 січня 2013 року, згідно з яким у ОСОБА_4, 1967 року народження, виявлено синюшно-багряний синець на нижній повіці правого ока, синюшно-багряний синець в середній третині лівого плеча по передньо-бічній поверхні, садно в нижній третині лівого плеча по задньо-внутрішній поверхні, синюшний синець в верхній третині лівого передпліччя по передньо-бічній поверхні, синюшно-багряний синець в нижній третині передньої черевної стінки зліва, видовжений косо-вертикальний синюшно-багряний синець в верхній тертині лівого стегна по бічній поверхні, лінійний перелом лівої ліктьової кістки без зміщення. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах, вказаних в постанові і відносяться : синюшний синець в верхній третині лівого передпліччя по передньо-бічній поверхні, лінійний перелом лівої ліктьової кістки без зміщення до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров»я, всі інші ушкодження до легких тілесних ушкоджень ( а.с. 47-48), який повністю узгоджується з показами обвинуваченого, потерпілих та свідка про нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_4;

- висновком судово-медичної експертизи № 752/27 від 24 січня 2013 року, згідно з яким у ОСОБА_5, 1989 року народження, виявлено синюшно-багряний синець над лівою бровою, синюшно-багряний синець над зовнішнім краєм правої брови, видовжений синюшно-багряний синець в ділянці лівого надпліччя по задній поверхні, два синюшних синці в верхній тертині лівого плеча по бічній поверхні, синюшний синець в середній третині лівого плеча по бічній поверхні, синюшний синець передньої черевної стінки в нижній третині зліва, синюшний синець та садно в верхній третині лівої гомілки по передній поверхні. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах, вказаних в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Утворення тілесних ушкоджень від дії рук та дерев»яної штахетини можливе ( а.с.69-70), який повністю узгоджується з показами обвинуваченого, потерпілих та свідка про нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_5;

- протоколом огляду предмету від 23.01.2013 року, відповідно до якого оглянуто фрагмент дерев»яної штахети довжиною 53 см, шириною 4,5 см, товщиною 2,5 см ( а.с.44), що відповідає показам обвинуваченого, потерпілих та свідка в частині зазначення предмету, яким спричинені тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Покази потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5, свідка ОСОБА_7., які вони давали під час досудового розслідування, співпадають з їх показами, які вони дали під час судового розгляу, не мають протиріч, доповнюють один одного та відтворюють дійсні обставини вчинення злочинів, підтверджуються іншими матеріалами справи, а тому суд приймає їх як правдиві, навіть за умови повідомлення потерпілими та свідком про те, що вони перебувають в неприязнених відносинах з обвинуваченим ОСОБА_1

Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_1 частково визнав вину під час судового розгляду справи з метою спроби уникнення покарання.

Однак, пояснення та покази дані обвинуваченим на досудовому розслідуванні, в частині спричинення тілесних ушкоджень потерпілим, в своїй суті співпадають між собою, є правдивими, співпадають з показами потерпілих, свідка, доповнюють їх, в сукупності з іншими доказами по кримінальній справі повніше відтворюють обставини вчинення злочинів, підтверджуються доказами зібраними у встановленому законом порядку в ході досудового розслідування і дослідженими під час судового розгляду.

Обвинувачений в судовому засіданні показав суду, що будь-якого тиску з боку працівників міліції на досудовому розслідуванні на нього не було, з матеріалами справи він ознайомився повністю, покази давав добровільно і слідчий в протоколі його допиту повністю та правильно відобразив його покази.

Суд вважає, що часткове визнання вини обвинуваченим та його посилання на те, що він наносив удари ОСОБА_4 захищаючись, не знайшли свого підтвердження в судовому розгляді кримінального провадження. Будь-яких доказів нанесення ОСОБА_1 ударів штафетиною ОСОБА_4 суду не надано, а тому суд вважає, що органом досудового розслідування дана правильна кваліфікація діям обвинуваченого ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КК України та за ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом'якшують призначення покарання обвинуваченому суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, перебування на утриманні малолітніх дітей.

Суд не визнає, як пом»якшуючу призначення покарання обставину - щире каяття, оскільки в судовому розгляді кримінального провадження обвинувачений змінив покази та визнав вину частково, що позбавляє суд констатувати його щире каяття у вчиненні злочинів.

Обставин, що обтяжують призначення покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обвинуваченим вчинено кримінальні злочини, один з яких Законом віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, інший до злочинів невеликої тяжкості, він раніше судимий. Суд при призначені покарання, враховує те, що обвинувачений раніше судимий, однак враховує і помякшуючі призначення покарання обставини, відсутність обтяжуючих призначення покарання обставин, те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, тому вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і находить за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі за ч. 1 ст. 122 КК України та у виді громадських робіт за ч. 1 ст. 125 КК України, з застосуванням положень ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк з обмеженнями, предбаченими ст. 76 КК України. Підстав, для призначення інших видів покарання, передбачених санкціями ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 125 КК України суд не вбачає. Призначення саме такого покарання є необхідним і буде достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних злочинів.

Цивільний позов у справі заявлений потерпілою ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню повністю в сумі 1 300 гривень, з яких 300 гривень матеріальної шкоди та 1 000 гривень моральної шкоди, враховуючи те, що під час бійки потерпілій ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров»я, потерпіла зазнала фізичного болю, тривалий час лікувалася, зазнала крім фізичного болю і психологічний біль, а також з урахуванням того, що цивільний позов повністю визнається та не заперечується обвинуваченим.

Цивільний позов у справі заявлений потерпілою ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню повністю в сумі 1000 гривень враховуючи те, що під час бійки потерпілій ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, потерпіла зазнала фізичного болю, зазнала крім фізичного болю і психологічний біль.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, знищивши полієтиленовий пакет з фрагментом дерев»яної штахети, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_1 покарання

- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 200 ( двохсот) годин громадських робіт.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_1 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 75-76, КК України, засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку тривалістю в 2 роки не вчинить нового кримінального злочину і виконає покладені на нього судом обовязки:

1. Не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

2. Повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

3. Періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої

системи.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1 300 ( одну тисячу триста) гривень матеріальної та моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 1 000 ( одну тисячу) гривень моральної шкоди.

Речові докази у справі :

- полієтиленовий пакет з фрагментом дерев»яної штахети, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області - знищити.

Заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Копію вироку сторони можуть отримати після його проголошення.

Суддя Н.В. Мазай