Справа №577/2386/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/42/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за № 0000165, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 5 лютого 2014 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , і прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 липня 2014 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) 24 березня 1998 року Конотопським міським судом Сумської області за ч.3 ст. 81, ст..46-1, ст.44 КК України до 3-х років позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з випробуванням, на строк 1 рік;

2) 16 січня 2002 року Конотопським міським судом Сумської області за ч.3 ст.186, ст.75 КК України до 4-х років позбавлення волі з випробуванням, на строк 2 роки;

3) 8 серпня 2003 року Ніжинським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4-х років 6 місяців позбавлення волі, згідно постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 5 липня 2006 року невідбутий строк покарання 1 рік 1 місяць 17 днів замінено на обмеження волі на той же строк, постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 грудня 2006 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання на 7 місяців 28 днів;

4) 10 листопада 2008 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 4 ст.321, ч.3 ст.15, ч.4 ст.321 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

13 травня 2013 року постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області умовно-достроково звільнений від відбування покарання на 4 місяці 21 день,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 ст.317, частиною 2 ст.313, частиною 2 ст.309, частиною 2 ст.307 КК України та за апеляційною скаргою ОСОБА_7 , на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 грудня 2014 року про роз`яснення судового рішення,

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 , визнаний винуватим у тому, що у грудні 2013 року, в м. Конотоп, по вул. Північна, 33, в підсобному приміщенні курника, організував місце для незаконного виготовлення психотропної речовини амфетаміну, розмістивши в ньому відповідне лабораторне обладнання та допоміжні засоби, хімічні речовини.

Також, обвинувачений ОСОБА_7 , визнаний винуватим і в тому, що в період з грудня 2013 року по 15 березня 2014 року, з метою виготовлення психотропної речовини - амфетаміну, незаконно придбав обладнання для його виготовлення, круглу колбу, холодильник, мірний стакан, і незаконно зберігав в приміщенні курника в АДРЕСА_1 і яке за висновком експерта є лабораторним хімічним посудом.

У період з 15 березня 2014 року по 28 березня 2014 року обвинувачений ОСОБА_7 , з метою виготовлення наркотичного засобу - амфетаміну, повторно, придбав обладнання для його виготовлення, плоскодонну колбу, холодильник з водяним охолодженням, прямий холодильник, яке незаконно зберігав в спортивній сумці, в будівлі душу, по АДРЕСА_1 і яке за висновку експерта є лабораторним хімічним посудом.

Також, обвинувачений ОСОБА_7 , визнаний винуватим і в тому, що на початку березня 2014 року, в АДРЕСА_1 , використовуючи хімічні речовини та лабораторне обладнання, шляхом змішування та хімічних реакцій виготовив, за висновком експерта психотропну речовину амфетамін, загальною вагою 0,642 г, та незаконно зберігав, без мети збуту, що на 0,492 гр. перевищує невеликі розміри психотропної речовини .

Також, обвинувачений ОСОБА_7 , визнаний винуватим і в тому, що у період з 15 березня 2014 року до 28 березня 2014 року, у АДРЕСА_1 , використовуючи хімічні речовини та лабораторне обладнання, шляхом змішування та хімічних реакцій, повторно, виготовив, за висновком експерта психотропну речовину - амфетамін, загальною вагою 0,2423 гр., який незаконно зберігав, без мети збуту, що на 0,0923 гр., перевищує невеликі розміри психотропної речовини .

Також, обвинувачений ОСОБА_7 , визнаний винуватим і в тому, що в лютому 2014 року у м. Конотоп по вул. Північна, 33, використовуючи хімічні речовини та лабораторне обладнання, виготовив шляхом змішування та хімічних реакцій психотропну речовину - амфетамін загальною вагою 0,0548 гр., який незаконно зберігав, з метою збуту, а 18 лютого 2014 року обвинувачений ОСОБА_7 , безоплатно, збув ОСОБА_10 .

Також , ОСОБА_7 , в березні 2014 року, за адресою АДРЕСА_1 , використовуючи хімічні речовини та лабораторне обладнання, виготовив шляхом змішування та хімічних реакцій психотропну речовину амфетамін, загальною вагою 0,642 г, який незаконно зберігав, з метою збуту, а 15 березня 2014 року ОСОБА_7 , безоплатно збув ОСОБА_10 , три пакетики з амфетаміном, загальною вагою 0,3681 гр.

Діяння ОСОБА_7 , суд першої інстанції, кваліфікував за частиною 1 ст.317 частиною 2 ст.313 частиною 2 ст.309 частиною 2 ст.307 КК України і призначив покарання:

за частиною 1 ст. 317 КК України 4 роки позбавлення волі;

за частиною 2 ст. 313 КК України 3 роки позбавлення волі;

за частиною 2 ст. 309 КК України 2 роки позбавлення волі;

за частиною 2 ст. 307 КК України 6 років позбавлення волі.

На підставі частини 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначив до відбування ОСОБА_7 , 6 років позбавлення волі, з конфіскацією 1/2 частини майна, крім житла.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 , в прибуток держави, процесуальні витрати в сумі 3 843 грн. 84 коп. Вирішена доля речових доказів.

Обвинувачений ОСОБА_7 , вважає, що вирок суду незаконний. У поданій апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції, порушив частину 4 ст. 95 КПК України, так як в основу вироку поклав його показання надані ним на досудовому слідстві, які отриманні працівниками міліції з застосуванням до нього незаконних методів слідства, та під час перебування в стані наркотичного сп`яніння, від наркотичних засобів, які отримував від працівників підрозділу по боротьбі з незаконним обігом наркотиків Конотопського МВ УМВС України в Сумській області, про що заявляв суду першої інстанції.

Стверджує, що суд першої інстанції, безпідставно поклав в основу вироку і показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , і ОСОБА_13 .

Зокрема, просить звернути увагу на те, що у судовому засіданні ОСОБА_11 , спростовував його причетність до виготовлення амфетаміну і його збуту, але суд, в основу вироку поклав показання ОСОБА_11 , дані ним на досудовому слідстві про начебто спільне вживання виготовленого ним наркотичного засобу. Обвинувачений вважає, що суд першої інстанції, показання свідка ОСОБА_11 , які надані ним на досудовому слідстві, незаконно навів у вироку, як на показання надані свідком в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_7 , стверджує, що суд першої інстанції, безпідставно, поклав у вирок і показання свідка ОСОБА_12 , які, на його думку суперечливі. Так у вироку, суд вказав, що свідок ОСОБА_12 підтвердив, що він начебто виготовляв амфетамін в курнику, вживав і пригощав інших осіб в своїй кімнаті, навіть бачив процес його виготовлення. Про те, суд не прийняв до уваги, що ОСОБА_12 , у січні місяці 2014 року, був затриманий працівниками міліції, з амфетаміном, і давав показання, що виявлений у нього амфетамін виготовлений ним разом з засудженим ОСОБА_10 за місцем проживання останнього в АДРЕСА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_7 , не згодний і з тим, що суд першої інстанції, поклав в основу вироку, показання свідка ОСОБА_10 , який перебуває в родинних стосунках з призначеним у кримінальному провадженні процесуальним прокурором ОСОБА_14 . У судовому засіданні 11 червня 2014 року, свідок ОСОБА_10 , не підтвердив, що він виготовляв амфетамін, про те суд, навпаки у вироку зазначив, що свідок підтвердив виготовлення ним наркотичних засобів і їх збут.

Обвинувачений вважає, що залучений працівниками міліції в якості понятого ОСОБА_13 , при проведенні обшуку в будинку в якому він мешкав 15 березня 2014 року, не відповідав вимогам які ставляться до понятого, так як в минулому працював працівником міліції у справах неповнолітніх. На думку обвинуваченого, ОСОБА_13 , був заінтересований в результатах кримінального провадження і є професійним понятим працівників підрозділу по боротьбі з незаконним обігом наркотиків Конотопського МВ УМВС України в Сумській області.

Вважає, що органи досудового слідства порушили його право на захист, так як після завершення досудового слідства, він не ознайомлений з матеріалами кримінального провадження.

Суд першої інстанції, не надав відповідної оцінки, з приводу його письмових звернень про застосування до нього незаконних методів слідства під час допитів.

Обвинувачений ОСОБА_7 вважає, що суд першої інстанції, безпідставно визнав обставину, яка обтяжує покарання - рецидив злочину; безпідставно послався як на докази його винуватості на аудіо - запис його розмов, який не свідчить про збут ними наркотичних засобів; на факт отримання ним товарів у виді хімічного посуду у відділенні «Нової почти» який фактично отримував на прохання ОСОБА_10 в якого не було особистих документів. Вважає, що суд першої інстанції, безпідставно відхиляв не одноразово заявлені ним клопотання про виклик в судове засідання спеціаліста по хімії, з метою з`ясування можливості в умовах домашнього господарства виготовити амфетамін; висновки судової хімічної експертизи, є сумнівними. На думку обвинуваченого ОСОБА_7 , висновки суду першої інстанції з приводу його винуватості у вчинені інкримінованих злочинів ґрунтуються на припущеннях і на недопустимих доказах.

Суд першої інстанції безпідставно відхилив і його клопотання про допит в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_7 , вирок суду першої інстанції ставить під сумнів і з підстав, невірного обліку кримінальних проваджень. Зазначає про те, що йому не зрозуміло, ухвалений вирок стосується кримінального провадження за № 0000165, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 5 лютого 2014 року чи кримінального провадженням за № 0000268, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22 лютого 2014 року. У справі містяться процесуальні документи, на які суд посилається як на докази його провини, але вони з кримінального провадження які стосуються засудженого ОСОБА_10 за № 0000242 і вважає, що ці докази не мають ніякого відношення до нього.

Обвинувачений ОСОБА_7 , просить вирок суду відносно нього скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд до Конотопського міськрайонного суду Сумської області.

У доповненнях до апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_7 , звертає увагу на те, що його письмові звернення на дії співробітників Конотопського МВ УМВС України в Сумській області про застосування до нього незаконних методів слідства (побиття, яке стверджується довідкою лікаря, незаконне застосування наручників під час допитів) фальсифікації доказів та на бездіяльність з цього приводу Конотопського міжрайонного прокурора до Генерального прокурора України, Міністерства юстиції України, прокурора Сумської області залишилися не розглянутими відповідно до вимог чинного законодавства, що позбавило його права на оскарження процесуальних їх рішень в межах даного кримінального провадження. Обвинувачений просить дослідити надані ним до апеляційної скарги матеріали, оголосити показання свідків допитаних в судовому засіданні та скасувати вирок.

У запереченні на апеляційну скаргу прокурора, обвинувачений ОСОБА_7 вказує про непослідовну правову позицію в частині призначення йому покарання та обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання. Зокрема не згодний з тим, що прокурор вказує, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини вчинені у сфері обігу наркотичних засобів. Вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 , вважає, що вирок суду теж незаконний, оскільки, на думку захисника, доказів провини ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень немає.

Зокрема, посилається на те, що свідок ОСОБА_10 , в судовому засіданні 11 червня 2014 року, не підтвердив, що обвинувачений виготовляв амфетамін. Проте, суд першої інстанції, у вироку виклав показання свідка ОСОБА_10 , навпаки, як на докази провини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Захисник звертає увагу і на те, що на хімічному посуду, яке виявлене та вилучене у побутовому приміщенні курника, та у приміщенні душу, за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 , відбитків його пальців, не виявлено. Відбиток його пальця руки на мірному стакані, який виявлений в будинку, де мешкав обвинувачений, не підтверджує його причетність до виготовлення амфетаміну, так як в будинку проживав і ОСОБА_10 , який засуджений за злочин за незаконний обіг наркотичних засобів.

Захисник стверджує, що виготовлення амфетаміну в період з грудня 2013 року по березень 2014 року, в умовах побутового приміщення курника, яке немає опалення, освітлення, і за допомогою виявленого хімічного посуду - неможливо. Крім того, захисник, звертає увагу на те, що судом першої інстанції, залишилося не з`ясованим питання, чи придатне вилучене обладнання взагалі для виготовлення наркотичних засобів і яких саме.

Захисник звертає увагу і на те, що суд першої інстанції, не провів розмежування у кого вилучалося 15 березня 2014 року наркотичні засоби та лабораторний посуд: в рамках кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , чи засудженого за незаконний обіг наркотичних засобів ОСОБА_10 , які проживали в одному будинку АДРЕСА_1 і спільно користувалися нерухомим майном. Будь-якої оцінки такому факту у вироку не наведено.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції, на підтвердження провини обвинуваченого послався на пояснення ОСОБА_7 , які надані ним на досудовому слідстві і отримані органами досудового слідства під тиском працівників міліції, але не на його показання в якості обвинуваченого надані ним в судовому засіданні. У справі немає даних про перевірку звернень обвинуваченого з приводу незаконних методів слідства які застосовувалися до нього працівниками Конотопського МВ УМВС України в Сумській області, не проводилася перевірка з даного приводу і судом першої інстанції.

Захисник стверджує, що показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ОСОБА_11 , ОСОБА_13 і ОСОБА_10 які викладені у вироку, судом першої інстанції перекручені і викладені невірно.

Захисник ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

У поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 , вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через м`якість.

Прокурор звертає увагу на те, що суд першої інстанції, безпідставно визнав як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , позитивну характеристику за місцем проживання так як дана обставина не зазначена в ч.1 ст. 66 КК України яка пом`якшує покарання, звертає увагу, що наявна характеристика ОСОБА_7 з місця проживання за адресою АДРЕСА_2 є необ`єктивна бо датована 2007 роком. (а.п. 281)

Прокурор вважає, що ОСОБА_7 не став на шлях виправлення, так як вчинив кримінальні правопорушення в період адміністративного нагляду встановленого відповідно до ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.04.2013 року, (а.с. 287) що підвищує його суспільну небезпеку.

Прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати, дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження та процесуальні документи та ухвалити свій вирок, за яким визнати ОСОБА_7 винним за ст.317 ч.1, ст. 313 ч.2, ст. 309 ч.2, ст.307 ч.2 КК України і призначити покарання:

за ст.317 ч.1 КК України 4 роки позбавлення волі,

за ст.313 ч.2 КК України 5 років позбавлення волі,

за ст.309 ч.2 КК України 4 роки позбавлення волі,

за ст. 307 ч.2 КК України 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_7 до відбування 10 років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Крім того, ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 грудня 2014 року заяву обвинуваченого ОСОБА_7 , про роз`яснення судового рішення задоволено частково. Роз`яснена резолютивна частина вироку суду в частині призначеного покарання, і в роз`ясненні кримінального провадження за № 0000165 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 грудня 2014 року про роз`яснення вироку суду, обвинувачений посилаючись на те, що заява розглянута без його приступності в судовому засіданні, чим був позбавлений можливості довести до відому суду в чому полягає незрозумілість судового рішення, просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши доповідь судді про зміст оскаржених судових рішень та доводи учасників кримінального провадження, які викладені в апеляційних скаргах, пояснення обвинуваченого і його захисника на підтримку їх апеляційних скарг та заперечення на апеляційну скаргу прокурора, думку прокурора, на підтримку поданої його апеляційної скарги і заперечення з приводу задоволення апеляційних скарг обвинуваченого і його захисника, провівши судові дебати, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисника ОСОБА_8 , та прокурора ОСОБА_19 , на вирок суду підлягають частковому задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу про роз`яснення судового рішення, задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Ухвалюючи судове рішення про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ст.317 ч.1, ст. 313 ч.2, ст. 309 ч.2, ст.307 ч.2 КК України, суд першої інстанції, як на докази винуватості послався на показання обвинуваченого ОСОБА_7 , надані ним на досудовому слідстві, у яких він визнавав свою провину у скоєному (а.с. 126-127) на показання допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , і ОСОБА_10 ОСОБА_17 , неповнолітньої ОСОБА_18 на протоколи огляду місця події, обшуку, огляду речових доказів та висновки експертиз.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Про те, під час розгляду справи по суті, суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема частини 5 ст. 27, частини 1 п. 3 ст. 73, частини 4 ст. 107 КПК України, оскільки, технічний запис від 17 та 25 червня 2014 року показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_20 ,. ОСОБА_12 в судовому засіданні не прослуховується, тобто відсутній. Технічний запис не дозволяє прослухати і показання в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_7 . Витребувана апеляційним судом резервна копія технічного запису судового засідання, є аналогічною тій, яка наявна в матеріалах кримінального провадження, і якість запису теж не дозволяє прослухати показання свідків та обвинуваченого.

Відсутність технічного запису показань свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 ОСОБА_12 , позбавляє суд апеляційної інстанції можливості перевірити повноту судового розгляду щодо обставин, які мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення, доведеності провини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів.

За таких умов, відповідно до вимог частини 2 п. 7 ст. 412 та пункту 1 частини 1 ст. 415 КПК України, ухвалений щодо ОСОБА_7 , вирок Конотопського міськрайонного суду від 11 липня 2014 року підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, а доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , до часткового задоволення.

Скасовуючи ухвалений судом першої інстанції вирок щодо ОСОБА_7 , колегія суддів, утримується від оцінки доводів апеляційної скарги обвинуваченого і його захисника про недоведеність належними і допустимим доказами провини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів, оскільки, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції немає права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції, що усі доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисника у тому числі з приводу незаконних методів слідства органами досудового слідства, підлягають перевірці в ході нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора, про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого заслуговують на увагу, оскільки, судом не враховано в повній мірі, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, два з яких відноситься до тяжких, а два до середньої тяжкості, злочини вчинені в період встановленого обвинуваченому адміністративного нагляду ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 квітня 2013 року. За таких обставин справи, колегія суддів вважає, що у випадку підтвердження за результатами нового розгляду провадження провини ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених , частиною1 ст.317, частиною 2 ст.313, частиною 2 ст.309, частиною 2 ст.307 КК України, то призначене обвинувальним вироком що скасовується покарання слід вважати м`яким.

Апеляційна скарга прокурора, підлягає частковому задоволенню, оскільки, за наслідками апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 407 КПК України, скасовуючи вирок, позбавлений можливості ухвалити новий вирок, так як судом першої інстанції під час розгляду справи допущені такі істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкоджають ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом апеляційної інстанції.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду від 12 грудня 2014 року про роз`яснення вироку суду, то на думку колегії суддів, ці доводи задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

Як вбачається із змісту двох заяв про роз`яснення судового рішення, обвинувачений ОСОБА_7 , не вказує в чому полягає йому незрозумілість вироку суду. ( а.с. 160 і 162)

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції призначив заяви до розгляду на 12 грудня 2014 року про що повідомив своїм листом прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 , і його захисника ОСОБА_8 (а.с. 164 ) Розгляд заяви про роз`яснення судового рішення відбувся в суді першої інстанції без присутності обвинуваченого ОСОБА_7 . У апеляційній скарзі обвинувачений вказує, що цим, суд, порушив його право на захист. Колегія суддів не вбачає порушення прав обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки, про свою присутність при розглядів заяви обвинувачений ОСОБА_7 не заявляв, КПК України не передбачає обов`язкову участь заявника при розгляді його заяви про роз`яснення судового рішення, а зобов`язує суд, тільки повідомити особу, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення та інших учасників кримінального провадження, про день і час її розгляду. Суд першої інстанції вимоги ст. 380 КПК України у межах даного кримінального провадження виконав. По результатам розгляду двох заяв ОСОБА_7 про роз`яснення судового рішення, суд першої інстанції, постановив ухвалу, яка відповідає вимогам закону.

На підставі наведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу про роз`яснення судового рішення задоволенню не підлягає.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на те, що додаткове покарання у видів конфіскації майна, відповідно до ст. 59 КК України (в редакції закону, якій діяв на час вчинення злочинів обвинуваченим) встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисні злочини, і може були призначене лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. З мотивувальної частини вироку вбачається, що ОСОБА_7 , збував наркотичні засоби безоплатно, а інкриміновані йому кримінальні правопорушення до корисних злочинів не відносяться. Крім того, необхідно звернути увагу суду першої інтонації і на неухильне дотримання вимог ст. 376 КПК України при проголошенні судового рішення.

У зв`язку із скасуванням вироку суду і призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції, відповідно до ст. 331 КПК України, колегія суддів вважає, запобіжний захід ОСОБА_7 , залишити без зміни у виді тримання під вартою, до 17 квітня 2015 року, у зв`язку з наявністю у кримінальному провадженні ризиків передбачених частиною 1 п. 3,4,5 ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.404, 405, 407, частиною 1 п. 7 ст. 412 частиною 2 ст. 415, ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 , і його захисника - адвоката ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 липня 2014 року щодо ОСОБА_7 - скасувати у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону і призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених частиною 1 ст.317, частиною 2 ст.313, частиною 2 ст.309, частиною 2 ст.307 КК України на новий розгляд в суді першої інстанції, в іншому складі суду.

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 на ухвалу Конотопського міськраойнного суду від 12 грудня 2014 року відмовити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишити без зміни, тримання під ватою до 17 квітня 2015 року .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4