АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/601/15 Справа № 710/786/15-к Категорія: ч. 2 ст. 286 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 на вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 05 травня 2015 року , яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Тарасівка Скадовського району Херсонської області, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одружений, не працює, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання - 6 років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Також зазначено, що вирок Шполянського районного суду від 31.07.2014р., яким ОСОБА_9 засуджений по ч. 1 ст.289 КК України до 3 років обмеження волі та звільнений, згідно ст.75 КК України, від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік необхідно виконувати окремо.

Вирішено стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави судові витрати в сумі 614,40грн. за проведення авто технічної експертизи.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів.

ОСОБА_9 визнаний винним у тому, що він 21.04.2014р. близько 01год. в с.Лозуватка, Шполянського району, Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія, керуючи автомобілем «ВАЗ-2107» д/н НОМЕР_1 , рухаючись частково по смузі зустрічного руху проїзної частини вул. Жовтнева від м. Шпола у напрямку до м. Звенигородка, Черкаської області зі швидкістю 80 км/год., перевищуючи дозволену максимальну швидкість у населеному пункті та допустиму швидкість руху в умовах недостатньої видимості (туману), щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, чим грубо порушував вимоги п.п.2.1.а), 2,9 а), 12,2, 12,4 та лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) Правил Дорожнього руху України, в порушення вимог п.п.2.3 б) та 12.3 Правил дорожнього руху України був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а тому в момент виникнення небезпеки для його руху у вигляді пішохода ОСОБА_10 , який рухався попереду по центру проїзної частини вул. Жовтнева в попутному напрямку, вчасно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, унаслідок чого поблизу перехрестя з вул. Зої Космодемянської допустив наїзд на пішохода, після чого з місця події зник.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 1994р.н., згідно висновку судово-медичної експертизи від 26.06.2014р. №57 помер від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді: перелому правого плеча, лівого стегна, розриву печінки з крововиливом в черевну порожнину 300 мл., перелом груднини, забію легенів, рани тім`яної ділянки голови, численних саден лоба, смугастих саден грудної клітки та живота справа, попереку та задньої поверхні грудної клітки більше справа, які в своєму перебігу призвели до розвитку травматичного шоку та смерті.

У поданих на вирок апеляційних скаргах:

- потерпілий ОСОБА_7 вказує, що вирок суду є незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вважає, що призначене судом покарання є занадто м`яким, а його виправленя можливе лише при призначенні максимальної міри покарання, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки ОСОБА_9 сів за кермо викраденого автомобіля без водійського посвідчення, після вживання алкогольних напоїв, втік з місця ДТП. Тому просить вирок Шполянського районного суду від 05.05.2015 року скасувати та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_9 до 8 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

- захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 вважає, що вирок суду є незаконним в частині призначення покарання, а тому його необхідно змінити, як такий, що за своєю суворістю не відповідає особі обвинуваченого та призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. Вказує, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.2 ст.286 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та не оспорював жодних обставин справи. Крім того, судом першої інстанції були встановлені й інші обставини, які повинні враховуватися при призначенні покарання, а саме те, що ОСОБА_9 характеризується позитивно, його каяття та молодий вік, те що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, неправомірну поведінку загинувшого, який своїми діями поставив себе в небезпечний для життя та здоров`я стан.

- обвинувачений ОСОБА_9 просить змінити вирок Шполянського районного суду від 05.05.2015 року в частині визначення покарання призначивши йому три роки позбавлення волі.

- прокурор в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичних обставин справи та доведеності винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, порушує питання про зміну вироку суду першої інстанції через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що суд, не дотримавшись вимог закону у мотивувальній частині обвинувального вироку стосовно ОСОБА_9 не зазначив про вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 31.07.2014 року стосовно останнього за ч. 1 ст. 289 КК України та підстави, з яких він має виконуватися окремо від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. У зв`язку з чим просить включити до мотивувальної частини вироку відомості про вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 31.07.2014 року, яким ОСОБА_9 засуджений за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік та

обґрунтування окремого виконання вказаного вироку від вироку Шполянського

районного суду Черкаської області від 05.05.2015 за ч. 2 ст. 286 КК України. В решті вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, доводи прокурора та потерпілого, які відповідно підтримали свої апеляційні скарги з наведених у них мотивів просять їх задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, за яким його засуджено, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються розглянутими в судовому засіданні та наведеними у вироку доказами. Кваліфікація дій ОСОБА_11 за ч.2 ст.286 КК України є правильною, що і не оскаржується в апеляційних скаргах сторін

При призначенні ОСОБА_9 покарання суд першої інстанції, на виконання вимог ст.ст. 50, 65 КК України, в повній мірі врахував ступнь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що злочин класифікується як тяжкий, вчинений з необережності, а такождані про особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, - обставини, що обтяжують покарання - вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме - щире каяття, і обґрунтовано прийшов до висновку про призначення покарання в межах санкці ч. 2 ст. 286 КК України,

На думку колегії суддів, призначене місцевим судом Разумову покарання за своїм видом та розміром відповідає загальноприйнятим засадам призначення покарання, є необхідним і достатнім для його виправлення і перевиховання та попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень, а тому доводи сторін про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочинів та особі обвинуваченого, як в ст орону м`якості, так і в сторонцу його суворості з огляду на викладене є необгрунтованими.

Суд не приймає до уваги доводи потерпілого про необґрунтоване визнання в якості пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставини його щире каяття, як такі, що не відповідають відношенню обвинуваченого до вчиненого ним діяння, який повністю визнавав і визнає свою вину, розумінню і готовності понести покарання, та його зверненням до потерпілих з проханням про прощення його і готовність відшкодувати шкоду, і така обставина передбачена в якості пом`якшуючої покарання в переліку ст. 66 КК України, який до того ж не є вичерпним. При цьому колегія суддів також ураховує і те, що суд обґрунтовано урахував і неправомірну поведінку потерпілого, який знаходився в темну пору доби і туман на проїзній частині дороги, що сторонами і зокрема потерпілим також не оскаржується.

Колегія суддів також не бере до уваги і доводи сторони захисту щодо можливості пом`якшення призначеного судом першої інстанції покарання, оскільки у даному випадку вчинено тяжке кримінальне правопорушення, при цьому у стані алкогольного сп`яніння, наслідком якого є смерть молодої людини. Безпосереднього перед вчинення цього злочину обвнувачений вчинив умисний злочин, передбачений ч.1 ст.289 КК України, незаконно заволодів автомобілем, на якому і здійснив ДТП (за який його засуджено на 3 роки обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік), а після його вчинення зник з місця ДТП.

Колегія суддів не знаходить підстав і для виключення з резолютивної частини вироку вказівку суду про окреме виконання вироків щодо обвинуваченого, про що просить у апеляційній скарзі прокурор, оскільки така вказівка суду не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 05 травня 2015 року відносно на ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисника адвоката ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції вступає в законну силу з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, засудженим з моменту одержання копії ухвали.

Головуючий :

Судді :