Справа № 11-858 -07 Головуючий у 1-й інстанції: Андрощук В.В..
ст. 187 ч.3 КК Доповідач: Царюк
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Миколаївської області

у складі:
головуючого - Царюка В.В..

суддів : Пісного
І.М. , Маркової Т.О. .

за участю
прокурора Данчука В.М. ,
засудженого ОСОБА_1. та
його захисника - ОСОБА_5

20 грудня 2007
року розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Заводського
районного суду м. Миколаєва від 19.09.2007 року, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
уродженець м. Львова, раніше судимий: 25.11.2002 року Галицьким рс
м. Львова за ст. .101 ч.1, 185 ч.3 КК України до 3-х
років п/в. Звільнений від відбування
покарання умовно-дос­троково 11.09.2004 р. на 1 рік 18 днів,

засуджений за ст. 187 ч.3
КК України до 7 років позбавлення
волі з конфіскацією 12 частини
власного майна.

Згідно
вироку, ОСОБА_1 визнаний винним у тому,
що 18.06.2006 року незаконно проник до АДРЕСА_1, де напав на ОСОБА_2, та
застосувавши до неї насильство,
небезпечне для життя та здоров'я потерпілої, відкрито заволодів її
майном на загальну суму 3 390
грн.

Зі змісту
апеляції засудженого
вбачається, що він
не погоджується з висновками
судово-психіатричної експертизи і вважає, що
злочин вчинив у
стані неосудності. Вважає, що
його дії слід

кваліфікувати за
ст. 186 КК
України, як грабіж, оскільки потерпілій він спричинив легкі
тілесні ушкодження. Просить врахувати,
що у нього залишилась мати та малолітня сестра, а тому пом'якшити призначене йому покарання.

Заслухавши
доповідь судді, засудженого та його
захисника, які підтримали апеляцію, при цьому засуджений пояснив, що не мав мети заволодіти майном
потерпілої, а це сталося випадково, прокурора,
який вважав, що апеляція
засудженого не підлягає задоволенню,
вивчивши матеріали кримінальної справи,
колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляції
з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи та вироку суду,
вина ОСОБА_1 у вчиненні розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_2 підтверджується
викладеними у вироку доказами. Факт заволодіння ОСОБА_1 власним майном
підтверджується показами потерпілої та свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Саме ОСОБА_3
купив у ОСОБА_1 викрадений у ОСОБА_2 мобільний телефон, а ОСОБА_4 підтвердив, що ОСОБА_1 продав йому золотий ланцюжок з
кулоном. Саме цими предметами засуджений
заволодів при нападі на потерпілу. Такі обставини вказують на те, що ОСОБА_1
цілком усвідомлював характер своїх дій,
які були направлені саме на заволодіння чужим майном і мотиви цих дій
були корисливими. Застосування при нападі ножа,
та характер спричинених потерпілій тілесних ушкоджень суд вірно розцінив
як насильство, що є небезпечним для
життя та здоров'я потерпілої у
момент нападу.

За таких
обставин, суд вірно кваліфікував дії
ОСОБА_1 за ст. . 187 КК України.

Посилання
засудженого на те, що він не
усвідомлював характер своїх дій,
оскільки мав травми голови, є
безпідставними, оскільки з висновків
двох судово-психіатричних експертиз вбачається,
що травми голови не потягли за собою розладу здоров'я ОСОБА_1 і злочин
він вчиняв дише в стані простого
алкогольного сп'яніння.

Покарання
ОСОБА_1 призначено судом у мінімальних межах ч.3 ст. 187 КК України і підстав для його
пом'якшення колегія суддів не вбачає.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст. . ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 19.09.2007 року відносно ОСОБА_1- залишити без змін, а апеляцію засудженого - залишити без
задоволення.