П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2013 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Павленко О. О. ,

при секретарі Божок Ю. Р.,

за участю прокурораПЕРЕСУНЬКО С.С.

захисникаОСОБА_5розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1, проживаючого : АДРЕСА_2, раніше судимого: 21.01.2000 року Київським районним судом м. Одеси, за ст. 140 ч.3 КК України (в редакції 1960 р.) на 3 роки позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 46-1 КК України з іспитовим строком на 2 роки; 15.05.2002 року Центральним районним судом м. Одеси, за ст. 185 ч.3 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на основі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки; 03.12.2002 року Київським районним судом м. Одеси за ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.3, 70 ч 4, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 02.02.2009 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.ст. 187 ч.1, 2, 69,70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, згідно ст.75 КК України з випробувальними терміном на 3 роки, -

Обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Органами досудового слідства ОСОБА_1 предявлено обвинувачення в тому, що 14.06.2009 року, приблизно о 23 годині 45 хвилин, знаходячись по біля СЗОШ №51, яка знаходиться за адресою м. Одеса Люсдорфська дорозі, 60, побачив раніше не знайому ОСОБА_2, яка сиділа на східцях вказаної школи, в руках якої знаходився мобільний телефон по якому вона розмовляла, вирішив вчинити напад та заволодіти її майном. Реалізовуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння чужим майна, діючи з корисливих спонукань, ОСОБА_1 підійшов до раніше незнайомої йому ОСОБА_2 під приводом попростити мобільний телефон для здійснення дзвінка. На дане прохання ОСОБА_2 відмовила після чого він умисно наніс три удари кулаком руки в голови ОСОБА_2, від вказаних ударів остання впала на східцях та в неї з рук випав мобільний телефон по якому вона розмовляла. Характер тілесних ушкоджень вказує на їх небезпечність для життя та здоровя в момент заподіяння через те, що вони наносились в життєво важливий орган, яким є голова, їх кількість та обставини нанесень. Від вказаних ударів у ОСОБА_2 потемніло в очах та коли вона прийшла в себе то побачила, що ОСОБА_1 корпається в її сумочці та вона йому не чинила опору, так як від отриманих ударів їй було доже поляче. Переглянувши речі які знаходились в сумочці ОСОБА_1 піднявшись поглянув на ОСОБА_2 та помітив, що вона на нього дивиться, після чого знов підійшов до неї та наніс удар ногою з лівої сторони по тулубу ОСОБА_2. Викравши мобільний телефон «Соні Еріксон W810i», вартість якого становить 500 гривень, в якому знаходилась карта памяті обєм 1 Гб, вартість якої становить 150 гривень та сім-карта мобільного оператора «Київстар» вартість якої становить 50 грн., гарнітуру (наушники) до мобільного телефону вартість яких становить 130 грн., мобільний телефон «Самсунг Х510» вартість якого становить 250 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Лайф», вартість якої становить 35 гривень, гаманець з шкірозамінника чорного кольору, вартість якого становить 80 гривень, гроші в сумі 340 гривень, золоте кільце, вартість якого становить 700 гривень, золоті сережки вартість яких становить 680 гривень, чим завдав останній майнової шкоди на загальну суму 2935 гривень. Після чого почав відходити за кут школи та почувши, що ОСОБА_2 намагається встати, із за пояса штанів дістав предмет схожий на ніж та став погрожувати ОСОБА_2 застосуванням до неї насильства, яке є небезпечним для життя та здоровя, з метою подолання волі до опору ОСОБА_2 наказав останній не кричати. Після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Крім того, 30.07.2012 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_1, знаходячись в квартирі 106, яка знаходиться за адресою м. м. Київ вул.. Олени Теліги, 53 вирішив вчинити напад та заволодіти майном, що належить ОСОБА_4

Реалізовуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих спонукань, ОСОБА_1 із невеликої сумочки, яка знаходилась на ремінці через плече дістав револьвер «STALKER» №0112-015978 та вистрілив ОСОБА_4 в ліву ступню в наслідок чого заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи № 4197 від 06.08.2012 року, у вигляді проникаюче поранення лівої ступні набряк та синюшність мяких тканин лівої ступні по тильній поверхні в проекції 2-5 плюснових кісток з переходом на 3,4 пальці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя на строк понад 6 днів, але не більше як 21 день (за критерієм тривалості розладу здоровя). Застосувавши таким чином до ОСОБА_4 насильства, яке є небезпечним для життя та здоровя, з метою подолання волі до опору ОСОБА_4 наказав останньому сісти на диван. Після чого продовжуючи погрожувати револьвером, а саме вистреливши в диван неподалік де сидів ОСОБА_4, тримаючи його на прицілі револьвера погрожуючи, що його вбє наказував повідомити де знаходяться цінні речі. На вимогу ОСОБА_1, ОСОБА_4 вказав місце де знаходиться гаманець з грошами, після чого ОСОБА_1 заволодів гроші в сумі 3000 гривень та 20 доларів США, ємністю з туалетну воду «Givenchy» вартість якої становить 700 гривень, фотоапарат «Canon PowerShot A480», вартість якого становить 966 грн., шкіряну сумку «Gelmetti», вартість якої становить 1100 гривень, електричний носій памяті обємом 4 Гб, вартість якого становить 80 гривени, гарнітуру до фотоапарату (USB кабель, зарядний пристрій та чохол), пластикову кредитну картку «Ощадбанка Росій», які для потерпілого матеріальної цінності не становлять, а всього на загальну суму 6006 гривень, чим завдав ОСОБА_4 майнової шкоди. Після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

По результатах проведеного судового слідства, захисником підсудного адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про направлення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч 2 ст 187 КК України для проведення додаткового розслідування з мотивів його неповноти і неправильності, яка, зокрема виразилась, на думку адвоката в тому, що досудове слідство у справі проведене неправильно, з порушеннями вимог кримінально процесуального законодавства, є неповним і необєктивним. Під час провадження дізнання та досудового слідства були допущені такі порушення вимог кримінально процесуального закону, без усунення яких справа не може бути розглянута в суді. Усунути вищевказану неправильність досудового слідства та порушення закону при розгляді справи в суді засобами досудового слідства неможливо, так як у справі необхідно провести слідчо оперативні заходи, що не входить до компетенції судового слідства, обвинувачення ОСОБА_1 предявлене неконкретне, незрозуміле та з істотними суперечностями, як в самому обвинуваченні, так і суперечне матеріалам кримінальної справи, вказані суперечності суттєво обмежили підсудного в праві на захист, а саме знати в чому конкретно він обвинувачується, давати покази за конкретним обвинуваченням, подавати докази та заявляти клопотання. Слідчими у справі допущено неповноту досудового слідства, що істотно вплинуло на предмет доказування у даній справі.

Так, кримінальна справа порушена відносно ОСОБА_1 31.07.2012р. (т.1 а.с.5), затримано його 31.07.2012р. (т.1 а.с.34, 84), а постанова про порушення кримінальної справи вручена лише 25.09.2012р. (т.1 а.с.10), що є порушенням вимог ст.98-2 КПК України та порушенням права на захист. Постанова від 24.09.2012р. про відмову в порушенні кримінальної справи за ст.263 ч.1 КК України за носіння, зберігання, придбання, збут вогнепальної зброї (т.1 а.с.11).

В матеріалах справи відсутня постанова про порушення кримінальної справи, про яку зазначається в протоколі від 23.10.2012р. про вручення її ОСОБА_1 (т.1 а.с.12).

Протокол огляду місця події від 30.07.2011р. не містить підписів спеціаліста про розяснення прав, даних про дозвіл суду та про згоду володільця квартири на огляд, підписів понятих внизу аркуша протоколу (т.1 а.с.18), підпису спеціаліста в кінці протокола (т.1 а.с.22).

В рапорті про затримання від 30.07.2012р. не вказано час затримання, розшук ОСОБА_1 відбувався за даними мобільного звязку, однак даних про законність отримання цих даних та самі дані в матеріалах справи відсутні (т.1 а.с.34).

Невідповідність даних у явці з повинною від 31.07.2012р. (т.1 а.с.35) про застосування револьвера, пістолета і пізніших пояснень, що то був не револьвер чи пістолет як вогнепальна зброя, а малокаліберний пістолет для стрільби патронами флобера, який вогнепальною зброєю не є, відсутність зазначення часу відібрання явки з повинною.

Пояснення ОСОБА_4 від 30.07.2012р. та ОСОБА_1 від 31.07.2012р. слово в слово співпадають лише зі зміною даних про особу, яка дає пояснення, що свідчить про те, що пояснення ОСОБА_1 від 31.07.2013р. писалось не з його слів (т.1 а.с.36-38).

Свідок ОСОБА_6 допитаний оперуповноваженим відділення кримінального розшуку без доручення слідчого, доручення давалось лише на допит свідків вчинення злочину (т.1 а.с.33), ОСОБА_6 обставин інкримінованих подій не бачив і не є їх свідком, в його квартирі проживав ОСОБА_1 (т.1 а.с.39).

Власником квартири по місцю проживання ОСОБА_1 встановлено і допитано ОСОБА_6 (т.1 а.с.39), але дозвіл на огляд кімнати ОСОБА_1 відібрано у ОСОБА_7 (т.1 а.с.47) відношення якої до цієї квартири не встановлено.

У протоколі огляду місця події від 31.07.2012р. відсутній підпис понятого про розяснення ст.127 КПК України, відсутні підписи понятих внизу аркуша (а.с.48), відсутні підписи учасників внизу аркуша протоколу (а.с.50).

Протокол огляду від 31.07.2012р. про вилучення у ОСОБА_1 в приміщенні Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві фотоапарата «Canon PowerShot А480», чорного чохла до нього, флешки (т.1 а.с.52), чорної сумки (т.1 а.с.53), (т.1 а.с.52), не відповідає наявним у справі рапорту про силове затримання ОСОБА_1 і застосування наручників (т.1 а.с.34), при яких він обєктивно не мав можливості взяти з собою речі, які в нього начебто вилучались.

Підписи понятих на протоколі огляду предметів за розяснення положень ст.127 КПК України виконані одними особами, внизу аркушів та в кінці протокола іншими (т.1 а.с.54-56), що легко визначити візуально, не маючи спеціальних знань.

На протоколі впізнання відсутні підписи понятих про розяснення ст.127 КПК України та внизу аркуша протокола (т.1 а.с.80).

У протоколі затримання ОСОБА_1 не вказані конкретні підстави та мотиви затримання, просто перераховані всі підряд, які вказані в КПК, з яких не всі підходять до даної ситуації (т.1 а.с.84), повідомили про затримання ОСОБА_8, яка одночасно є і сестрою і дружиною затриманого (т.1 а.с.86).

У протоколі особистого обшуку затриманого відсутні підписи понятих про розяснення їх прав (т.1 а.с.90).

З постановою про призначення експертизи від 02.09.2012р. (т.1 а.с.100) ОСОБА_1 ознайомлений лише 25.09.2012р. (т.1 а.с.101) в той час коли експертиза проведена з 02 по 06.08.2012р. (т.1 а.с.103), що свідчить про повний безлад з датами процесуальних документів у справі та про порушення прав ОСОБА_1 при призначенні експертизи, передбачених ст.197 КПК України.

У протоколі ознайомлення з висновком експертизи (т.1 а.с.107) вказано не той номер висновку експерта, який зазначено у самому висновку (т.1 а.с.103).

Постанова про призначення дактилоскопічної експертизи не містить перших трьох пунктів резолютивної частини (т.1 а.с.109).

З постановою про призначення дактилоскопічної експертизи від 14.08.2012р. (т.1 а.с.109) ОСОБА_1 ознайомлений лише 25.09.2012р. (т.1 а.с.110) в той час коли експертиза проведена 21.08.2012р. (т.1 а.с.103), що свідчить про порушення прав ОСОБА_1 при призначенні експертизи, передбачених ст.197 КПК України.

З постановою про призначення дактилоскопічної експертизи від 14.08.2012р. (т.1 а.с.119) ОСОБА_1 ознайомлений лише 25.09.2012р. (т.1 а.с.120) в той час коли експертиза проведена 14.08.2012р. (т.1 а.с.122), що свідчить про порушення прав ОСОБА_1 при призначенні експертизи, передбачених ст.197 КПК України.

З постановою про призначення балістичної експертизи від 17.09.2012р. (т.1 а.с.133) ОСОБА_1 ознайомлений 25.09.2012р. (т.1 а.с.134) в той час коли експертиза проведена 24.09.2012р. (т.1 а.с.136), що свідчить про порушення прав ОСОБА_1 при призначенні експертизи, передбачених ст.197 КПК України.

У протоколі огляду місця події від 15.06.2009р. відсутні підписи понятих в місці, де зазначено, що їм роз'яснені права за ст.127 КПК України, не розяснені права спеціалісту (т.1 а.с.176-177).

В протоколі добровольної видачі телефону від 22.06.2009р. (т.1 а.с.190), поясненні від 22.06.2009р. (т.1 а.с.191-192) у ОСОБА_9 не вияснені ніякі дані, які б могли ідентифікувати особу, яка продала йому мобільний телефон потерпілої, він не допитаний з цих питань негайно як свідок, допитали як свідка і спробували вияснити анкетні дані цієї особи лише через місяць після вищевказаних подій 13.07.2012р. (т.1 а.с.234-235).

На протоколі про вручення ОСОБА_1 копії постанови про порушення кримінальної справи стоять підписи невідомих осіб, відсутні дані про цих осіб (т.1 а.с.240).

У справі відсутні 2 аркуші справи у томі 1 а.с.241 та 242.

На процесуальних документах від 17.10.2012р., у тому числі і про забезпечення права на захист, ОСОБА_1 від підпису відмовився, але це засвідчено лише підписом слідчого без підписів понятих (т.1 а.с.244-249).

Згідно з протоколом впізнання за фотознімками потерпіла ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_1 як особу, яка вчинила відносно неї злочин (т.1 а.с.236-237), в той час коли допитана в судовому засіданні потерпіла дала покази про те, що впізнавала ОСОБА_1 не по фото а безпосередньо, при цьому він був без спецзасобів наручників, тілесних ушкоджень на ньому не було.

Потерпіла ОСОБА_10 дала покази в суді про те, що впізнання ОСОБА_1 у 2009 році з її участю проводилось не по фотознімкам, а вживу, ОСОБА_1 при цьому був присутній, на ньому були відсутні наручники та сліди тілесних ушкоджень. Протоколу такого впізнання в матеріалах справи немає.

Свідок ОСОБА_9 в суд на виклики не зявлявся, багаторазові судові доручення на встановлення його місцязнаходження та приводи органом досудового слідства не виконані.

Фактично органом досудового слідства взагалі не встановлені фактичні обставини, за якими предявлене зазначене вище обвинувачення, а висновки слідчого базуються на припущеннях.

Заслухавши думку учасників процесу, зокрема, підсудного ОСОБА_1, який, не визнаючи свою вину по пред»явленому обвинуваченню, у повному обсязі підтримав заявлене захисником клопотання, заслухавши думку прокурора, який був проти задоволення клопотання захисника, суд прийшов до висновку, що клопотання захисника підлягає задоволенню.

Справа по обвинуваченню ОСОБА_1, у вчиненні злочину, передбаченого за ч.2 ст.187 КК України підлягає направленню прокурору Подільського району міста Києва для організації проведення додаткового розслідування, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні. Якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст.315-1 КПК України, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим. За необхідності суд може відкласти її розгляд для витребування додаткових доказів (ст.280 КПК) (Пункт 9 Постанови).

Відповідно до наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» роз'яснень повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства. Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК України не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з'ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо). Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді (пункт 8 Постанови)

Згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення особи не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 22 КПК України вимагає від органу розслідування забезпечити всебічне, повне і об»єктивне його проведення.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 43 КПК України, обвинувачений має право знати в чому його обвинувачують, на підставі чого реалізовувати своє право на захист від пред»явленого обвинувачення, на подання доказів, заявлення клопотань, тощо.

Згідно вимог ст.132 КПК України, у постанові про притягнення як обвинуваченого, серед іншого повинно бути зазначено конкретні обставини вчинення злочину та вказано, які саме дії ставляться обвинуваченому в вину по кожній із предявлених йому статей.

Відповідно до вимог ст.64 КПК України, при провадженні досудового слідства підлягають, зокрема, доказуванню у кримінальній справі обставини вчинення злочину, а також характер і розмір шкоди, завданої злочином.

Порушення права обвинуваченого на захист згідно п.3 ч.2. ст.370 КПК України є безумовним істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону при наявності якого винесений вирок буде не правосудним.

Суд прийшов до висновку, що виявлені порушення та неповнота досудового слідства по справі не можуть бути усунуті в судовому засіданні, вони потребують виконання численних слідчих та оперативних заходів, зібрання та оцінки доказів, які б підтверджували або спростовували обвинувачення, та перевірки їх слідчим шляхом, що за специфікою судового розгляду та функцій суду, в судовому засіданні зробити неможливо. Надані, зібрані та перевірені в судовому засіданні докази не дають можливість суду зробити висновок про винуватість чи невинуватість ОСОБА_1

У звязку з цим кримінальна справа підлягає направленню для додаткового розслідування, в процесі якого, зокрема, необхідно:

Ретельним чином перевірити доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що злочинів він не скоював.

Під час додаткового розслідування виконати інші дії направлені на повне, всебічне і обєктивне розслідування справи, правильність і конкретність кваліфікації дій обвинуваченого відповідно до вимог закону, перевірити всі доводи підсудного та його захисника і інших учасників процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.273, 281 КПК України в редакції 1960 року, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення для проведення додаткового розслідування кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України - задовольнити.

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України направити прокурору Подільського району міста Києва для організації проведення додаткового розслідування.

Міру запобіжного відносно ОСОБА_1 залишити без змін - тримання під вартою в СІЗО.

Постанова може бути оскаржена протягом 7 діб з дня її винесення до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя О. О. Павленко