Справа № 646/7549/15-к
№ провадження 1-кп/646/474/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.07.15 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №00000933 від 06.05.2015 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України, раніше не судимого

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
05.05.2015 приблизно о 16:00 годині, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до під`їзду № 1, корпусу 3, будинку АДРЕСА_2 , де за допомогою ліфту піднявся на 9 поверх будинку, після чого шляхом вільного доступу, вибрався на горище вищевказаного будинку, звідки шляхом пошкодження віконної рами та через виниклий отвір, проник у технічне приміщення для обслуговування ліфту під`їзду №2 вищевказаного будинку, де реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, таємно викрав одну гальмівну котушку МП 201 з мідною обмоткою, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 138 від 18.05.2015, - 384 грн. 00 коп., яка належить КП «Жилкомсервіс», юридична адреса: м. Харків вул. Червоножовтнева, б. 35.

Однак, ОСОБА_4 , з причин, які не залежали від його волі, не зміг розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, тобто довести свій злочинний умисел до кінця, так як був затриманий працівниками ТОВ «Спеціалізований «ПБМП-753» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Таким чином, своїми умисними противоправними діями ОСОБА_4 , скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість та підтвердив фактичні обставини справи, а також пояснив, що близько 16.00 годин 05.05.2015 року, він зайшов до під`їзду № 1, корпусу 3, будинку АДРЕСА_2 та піднявся на 9 поверх будинку, вибрався на горище вищевказаного будинку, звідки шляхом пошкодження віконної рами та через виниклий отвір та вирішив проникнути у технічне приміщення для обслуговування ліфту під`їзду №2 вищевказаного будинку, з метою викрадення гальмівної котушки МП 201 з мідною обмоткою, але з`явилися працівники КП «Жилкомсервіс», які викликали міліцію.

Також обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що умисел на крадіжку у нього виник внаслідок важкого матеріального становища.

У судовому засіданні обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині.

За таких обставин суд розглядає справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, тобто без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, у суду немає сумніву в добросовісності та щирості позиції учасників судового розгляду. Судом роз`яснені правові наслідки розгляду даної кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, а саме що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що, винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, інкримінованому йому органом досудового розслідування, в ході судового розгляду доведена повністю. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він неодружений, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття. Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому відсутні.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відсутність обтяжуючий покарання обставин, а також відсутність претензій у потерпілого до обвинуваченого.

Проаналізувавши зазначені обставини, з метою досягнення цілей покарання, визначених ст.50 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі в межах санкції статті закону, що передбачає відповідальність за скоєні ним злочини, та звільнити від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України. Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.100, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти про зміну місця проживання, роботи;

Речові докази:

Гальмівну котушку марки «МП-201», вважати повернути власникові КП «Жилкомсервіс».

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 30 діб після проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1