Справа № 1-24/2008р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2008 року Кременецький
районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої суду
Мочальської В.М.,

при секретарі Бончик А.П.,

за участю прокурора Сідорова В.М.,

потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці
кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя
с. Ридомиль Кременецького району Тернопільської області, українця, громадянина
України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, не судимого,

за ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В :

05 вересня 2007 року біля 22 год. в
приміщенні кафе “Промінь”, що в с. Ридомиль Кременецького району Тернопільської
області, ОСОБА_2. разом із ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розпивали спиртні напої.
Під час цього між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виникла словесна суперечка. Через деякий
час ОСОБА_2, маючи намір вирішити конфлікт поза приміщенням кафе “Промінь”,
запропонував ОСОБА_1 вийти на вулицю і з”ясувати стосунки. Після того, як вказані особи вийшли із приміщення
кафе на вулицю, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп”яніння, маючи
умисел спричинити тілесні ушкодження, на грунті особистих неприязних відносин
наніс удар кулаком по обличчю ОСОБА_1, чим спричинив йому тілесне ушкодження
середнього ступеня тяжкості.

В судовому засіданні підсудний визнав свою вину повністю, у вчиненому
розкаявся та пояснив, що 05 вересня 2007 року біля 22 год. наніс ОСОБА_1
удар кулаком по обличчю при обставинах, зазначених в обвинуваченні.

Крім
повного визнання своєї вини підсудним його вина у скоєному
злочині доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 пояснив, що 05
вересня 2007 року біля 22 год. він знаходився в барі “Промінь” в с. Ридомиль
Кременецького району. В барі розпивали спиртні напої ОСОБА_2, ОСОБА_3, та
ОСОБА_4 ОСОБА_3 покликав його до столика та запропонував випити. ОСОБА_2 почав
до нього словесно чіплятися та викликав його на вулицю, де наніс йому в обличчя
удар. Знаходився на лікуванні в стоматологічному відділенні Тернопільської
обласної комунальної клінічної лікарні з 7 вересня по 17 вересня 2007 року з приводу перелому нижньої щелепи. Потратив
кошти на лікування, харчування, поїздки в м. Тернопіль, а тому просить стягнути
4000 грн. заподіяної шкоди.

З висновку судово-медичної експертизи вбачається, що у ОСОБА_1, при
поступленні, наступному стаціонарному лікуванні з 07 по 17 вересня 2007 року у
Тернопільській обласній комунальній клінічній лікарні, клінічному обстеженні та
рентгенографічному дослідженні, були виявлені перелом тіла нижньої щелепи
справа та синець підборіддя.

Встановлені у ОСОБА_1 тілесні ушкодження за звичайним перебігом
призводять до тривалого (більше 21 дня) розладу здоров”я та за цією ознакою
належать до середнього ступеня тяжкості (а.с.47-48).

Аналізуючи зібрані по справі докази суд вважає, що дії підсудного вірно
кваліфіковані органами досудового слідства за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне
середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є
небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті
121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров”я.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 суд у
відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, даних про особу винного, конкретні обставини справи, злочин
скоїв в стані алкогольного сп”яніння, тобто обставини, що обтяжує покарання, а
тому вважає за необхідне не призначати йому покарання у вигляді виправних
робіт, обмеження волі, а призначити у вигляді позбавлення волі в межах санкції
ч.1 ст. 122 КК України.

При цьому, суд враховує і пом”якшуючі
його вину обставини, що він визнав вину,
розкаявся у вчиненому, вперше притягується до кримінальної відповідальності,
позитивно характеризується по місцю проживання, молодий вік, думку потерпілого,
який просить не позбавляти підсудного волі, а тому приходить до висновку про
можливість виправлення засудженого без відбування покарання та вважає за
можливе на підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 від призначеного покарання
звільнити з випробуванням та покласти на нього обов'язки, передбачені ст.76 КК
України: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи.

Потерпілим ОСОБА_1 пред”явлено цивільний позов про стягнення 4000 грн.
матеріальної шкоди. Позов слід залишити без розгляду, оскільки в позові
відсутнє посилання на докази, які підтверджують ціну позову, роз”яснивши
ОСОБА_1 право на звернення з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Прокурором Кременецького району в інтересах держави в особі фінансового
управління Тернопільської облдержадміністрації пред”явлено позов до ОСОБА_2 про
стягнення 670 грн. витрат, понесених закладом охорони здоров”я на лікування
ОСОБА_1.

Враховуючи те, що закладом охорони були
понесені витрати на лікування особи, потерпілої від злочину, позов прокурора
слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 321, 322, 324, 328 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому за даною
статтею покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

На підставі п.3 ст.76 КК України покласти
на ОСОБА_2 обов”язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід - підписку про невиїзд
засудженому ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь фінансового управління Тернопільської
облдержадміністрації 670 (шістсот сімдесят) гривень витрат, понесених закладом
охорони здоров”я на лікування ОСОБА_1.

Цивільний позов ОСОБА_1 про
стягнення 4000 грн. матеріальної шкоди залишити без розгляду.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської
області через Кременецький районний суд на протязі 15 діб з часу оголошення.

Суддя