Справа № 1-147/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2007 року м.
Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді: Ротаєнко Д.С.

при секретарі: Пугач В.І.

з участю прокурора: Горбунова В.В., Мінька
В.К.,

потерпілої: ОСОБА_2

підсудного: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Монастирище справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженцяАДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою освітою,
розлученого, жителя АДРЕСА_2, не
працюючого, раніше судимого Монастирищенським районним судом Черкаської області
15 грудня 2000 року за ст. 81 ч. 1 КК України (1960р) - 1 рік позбавлення волі
з відстрочкою виконання вироку на один рік, судимість погашена

за ч.1 ст.164 КК
України,-

встановив:

ОСОБА_1 згідно виконавчого листа № 2 - 670 від 26
листопада 2003 року за рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської
області зобов"язаний
сплачувати 1/4 частину усіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_3, на
користь ОСОБА_2. Але ОСОБА_1. офіційно ніде не працює, дій на офіційне
працевлаштування не здійснює, добровільно матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає, навмисно з корисливою метою злісно ухиляється від сплати
аліментів і його заборгованість за період із 1.10.2006 року до 1.11.2007 року
включно становить 13 місяців та згідно довідки - розрахунку відділу ДВС
Монастирищенського районного управління юстиції, для осіб, які не працюють і не
мають постійного місця роботи (ст.74 Закону України "Про виконавче провадження),
має заборгованість 2112 гривень.

Підсудний на стадії досудового та судового слідства свою вину визнав
повністю, у вчиненому щиро розкаявся, пояснивши при цьому, що дійсно тимчасово
був влаштований неофіційно на різні роботи, за які він отримував заробітну
плату у невеликих розмірах. Йому виносились попередження про притягнення до
кримінальної відповідальності. Він добровільно сплатив 1000 гривень, про що у
нього є розписка. Заборговану суму не оспарює. Просить суворо не карати та
призначити покарання у вигляді громадських робіт або виправних робіт.

Потерпіла ОСОБА_2 показала суду, що кошти за період,
вказаний у обвинувачені підсудний не сплачував. Просить його не засуджувати,
якщо підсудний сплатить заборгованість.

Крім визнання вини підсудним під час судового слідства, показів потерпілої,
його вина у вчиненні злочину доведена доказами добутими в установленому законом
порядку в ході досудового слідства, які за заявою учасників судового розгляду
згідно ст.299 КПК України в судовому засіданні, крім характеризуючих даних
особу підсудного та матеріалів щодо пом»яшкуючої покарання обставини «з»явлення
із зізнанням», не досліджувались, оскільки, ні фактичні обставини
справи, ні розмір
шкоди ним не
оспорюється. Судом

2

з»ясовано чи правильно розуміють підсудний та інші учасники судового розгляду
зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх
позицій, а також роз»яснено їм, що у такому
випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці
фактичні обставини справи та розмір цивільного позову у апеляційному
порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності в результаті повного, всебічного та об"єктивного дослідження їх в судовому
засіданні, суд вважає, пред"явлене обвинувачення доведеним.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів
на утримання дітей ( аліментів).

Призначаючи підсудному покарання, суд виходить з характеру та ступеня суспільної небезпечності та тяжкості вчиненого злочину,
характеристики підсудного, яка за місцем проживання є позитивною.

Обставинами, що пом"якшують покарання підсудного, згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння
розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, згідно ст. 67 КК України судом не
встановлено.

Суд вважає за необхідне виключити із пред»явленого органами досудового слідства обвинувачення обставину, що пом»якшує покарання
«з'явлення із зізнанням», оскільки, вона не знайшла свого підтвердження в ході
судового слідства.

Враховуючи те, що підсудним вчинено злочин невеликої тяжкості, хоча він раніше і судимий, але судимість погашена, позитивно
характеризується, з врахуванням обставин, що
пом"якшують покарання, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і
находить за можливе призначити йому покарання у
вигляді громадських робіт. Суд, підстав для
застосування відносно нього іншого виду покарання, передбаченого санкцією ч.1
ст.164 КК України та ст.69 КК України не вбачає.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів
відмовити, оскільки, є рішення, яке набрало законної сили у справі між тими ж сторонами про той же предмет і з тих же підстав.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.323,324, КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені злочину,
передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання за ч.1 ст.164 КК України у вигляді 120 (сто двадцять) годин
громадських робіт.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів відмовити.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну
силу залишити попередню- підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду
Черкаської області протягом 15 діб з дня проголошення через Монастирищенський
районний суд.

Вирок виготовлено власноручно.