Ухвала іменем україни 03 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_2.,

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4.

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 березня 2015 року у кримінальному провадженні № 0007562 відносно ОСОБА_1,

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз

07 лютого 2014 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК до 1 року 4 місяців позбавлення волі, звільненого 18 серпня 2014 року по відбуттю покарання,

визнано винуватим за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов'язків, передбачених ст. 76 КК.

Вирішено питання про речові докази.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 березня 2015 року зазначений вирок суду змінено, пом'якшено призначене ОСОБА_1 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього відповідних обов'язків , передбачених ст. 76 КК. В решті вирок залишений без зміни.

Згідно з вироком суду, 05 вересня 2014 року, близько 18 год. 20 хв. у ОСОБА_1, який перебував в приміщенні ТЦ «Ашан», що розташований по проспекту Московському, 15-4, виник намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме, упаковки картриджів «GilleteFusion», що належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет». Реалізуючи свій намір, ОСОБА_1 таємно, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв зі стелажу упаковку картриджів «GilleteFusion», вартістю 309 грн. 23 коп. та поклав до себе в пакет з вмонтованою фольгою, який знаходився в його сумці.

Виконавши всі дії, які ОСОБА_1 вважав необхідними для викрадення чужого майна, він вийшов за лінії кас магазину та направився до виходу з ТЦ «Ашан», однак в цей момент до нього підійшли працівники міліції та запропонували пройти до службового приміщення для перевірки речей, що знаходяться при ньому.

Усвідомивши, що його протиправні дії були помічені, у ОСОБА_1 виник намір, направлений на відкрите заволодіння вказаною упаковкою картриджів. Реалізуючи цей намір, ОСОБА_1 вибіг з приміщення ТЦ «Ашан» на вулицю, проте на відстані близько 50 м від приміщення ТЦ «Ашан» був затриманий працівниками міліції, у зв'язку з чим свій намір до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі.

У касаційній скарзі прокурор просить ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які, на його думку, полягали в тому, що суд апеляційної інстанції належним чином не оцінив доводи апеляційної скарги прокурора щодо конкретних обставин кримінального провадження, даних про особу ОСОБА_1, який неодноразово судимий за корисливі правопорушення і зазначене кримінальне правопорушення вчинив через 18 днів після звільнення з місць позбавлення волі; необґрунтовано погодився з висновками суду першої інстанції про наявність у засудженого обставини, що пом'якшує покарання, та безпідставно дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без позбавлення його волі, шляхом застосування ст. 75 КК.

Перевіривши касаційну скаргу, а також долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Так, відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень, а також інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Доведеність вини ОСОБА_1 та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК у касаційній скарзі не оспорюється.

Як вбачається із наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, суд першої інстанції, розглянувши матеріали кримінального провадження, визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК, та призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з подальшим звільненням засудженого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій порушував питання про скасування вироку місцевого суду в частині призначення покарання та постановлення апеляційним судом свого вироку. При цьому прокурор посилався, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_1 неправильно застосовано положення ст. ст. 68 та 75 КК, призначене судом першої інстанції покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м'якості і наводив доводи, у тому числі аналогічні доводам касаційної скарги.

Апеляційний суд в межах повноважень та в порядку, визначеному ст.404 КПК України, розглянув у повному обсязі доводи поданої апеляції та прийшов до висновку про їх обґрунтованість в частині неправильного застосування судом першої інстанції вимог ст. 68 КК і у зв'язку з цим змінив вирок суду, пом'якшивши ОСОБА_1 покарання з 5 років позбавлення волі до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК звільнив ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

При цьому апеляційний суд зазначив, що судом першої інстанції належним чином враховані: конкретні обставини кримінального провадження; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; дані про особу засудженого, обставини, що обтяжують покарання, та обставини, що пом'якшують покарання.

Висновки апеляційного суду належним чином мотивовані. Вважати ці висновки необґрунтованими чи сумнівними підстав немає.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

При цьому, на думку колегії суддів, призначене ОСОБА_1 покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Порушень при застосуванні ст. 75 КК судом касаційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, та виходячи з того, що з касаційної скарги і наданих копій судових рішень підстав для задоволення касаційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає, а тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою слід відмовити на підставі п.2 ч.2 ст. 428 КПК.

На підставі наведеного, керуючись п.2 ч. 2 ст. 428 КПК колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 березня 2015 року у кримінальному провадженні № 0007562 відносно ОСОБА_1

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4