районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2012 року
м.
Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого -судді Чернієнка С.А.

при секретарі Пучко І.В.,

за участю прокурора Балабана А.В.,

начальника КВІ Центрального району
УДДУ ПВП

у Миколаївській області Нофенко І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду подання
начальника КВІ Центрального району
УДДУ ПВП у Миколаївській області про
направлення

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.
Миколаєві, є громадянином України, має
середньо-спеціальну освіту, не працює,
є неодруженим, проживає за адресою:
АДРЕСА_1,

для відбування покарання у виді
обження волі строком на два роки,
призначеного вироком Центрального
районного суду м. Миколаєва від 29.09.2011р.
за вчинення злочину, передбаченого ч. 1
ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Вироком Центрального районного суду м.
Миколаєва від 29.09.2011р. ОСОБА_2 засуджено
за вчинення злочину, передбаченого ч. 1
ст. 190 КК України, до двох років
обмеження волі та на підставі ст. 75 КК
України звільнено від відбування цього
покарання з випробуванням строком на
два роки. На підставі ст. 76 КК України,
на нього цим вироком було покладено
обов'язок: періодично з'являтися для
реєстрації до органів
кримінально-виконавчої системи,
повідомляти ці органи про зміну свого
місця проживання, не виїзджати за межі
України на постійне місце проживання
без дозволу органів
кримінально-виконавчої системи.

28 травня 2012 року до Центрального
районного суду м. Миколаєва надійшло
подання начальника КВІ Центрального
району УДДУ ПВП у Миколаївській
області, в якому вона, керуючись ст. 78 КК
України, просила скасувати звільнення
ОСОБА_2 від відбування призначеного
покарання та направити засудженого для
його відбування до місць позбавлення
волі. При цьому начальник КВІ послалася
як на підставу для цього на порушення
останнім умов звільнення, а саме на
порушення засудженим обов'язків
періодично з'являтися до КВІ на
реєстрацію. Зокрема у своєму поданні
начальник КВІ зазначила, що 28 жовтня 2011
року ОСОБА_2 був ознайомлений з
порядком відбування покарання, в той же
день була винесена постанова про
встановлення днів реєстрації
останнього, а саме 1 та 3 вівторок
місяця. Однак 20 лютого 2012 року, 05 та 19
березня 2012 року засуджений на
реєстрацію не з'явилявся, причин не
явки не повідомив, за що 20 березня 2012
року було винесено письмове
попередження про можливість
скасування звільнення від відбування
покарання і направлення його до місць
позбавлення волі, крім того йому було
замінено періодичність явок на
реєстрацію та винесено постанову
відповідно до якої він повинен був
з'являтися на реєстрацію 1,2.3 та 4
вівторок місяця. 22 травня 2012 року
ОСОБА_2 знову не з'явився на реєстрацію
без поважної причини, за що йому було
винесено письмове попередження 23
травня 2012 року. Ніяких документів на
підтверження причин своїх неявок на
реєстрацію до органів КВІ не надав.

У судовому засіданні начальни КВІ
подання підтримала.

Засуджений ОСОБА_2 суду пояснив, що
дійсно допустив неявки 20 лютого 2012
року, 05 та 19 березня 2012 року, оскільки
працює не офіційно
водієм-дальнобійником і тоді перебував
то в Полтаві, то в Харкові і не міг
з'явитися КВІ, а 22 травня 2012 року не
з'явився, оскільки був на день
народженні у товариша за містом і не
встив вчасно приїхати до міста.

Вислухавши пояснення начальника КВІ,
думку прокурора, який заперечував
проти задоволення подання, суд дійшов
висновку про те, що подання не підлягає
задоволенню, і при цьому виходить з
наступного.

Відповідно до 2 ст.78 КК України, якщо
засуджений, звільнений від відбування
покарання з випробуванням, не виконує
покладені на нього обов'язки, суд
направляє такого засудженого для
відбування призначеного покарання.

Зі змісту ст. 166 КПК України випливає, що
невиконання засудженим покладених на
нього обов'язків є підставою для
скасування звільнення від відбування
покарання та направлення його для
відбування покарання лише у тому
випадку, коли такі обов'язки засудженим
не виконано без поважних причин, що
свідчить про його ухилення від
виконання цих обов'язків.

Як слідує з пояснень засудженого та
матеріалів його особової справи,
неявки ОСОБА_2 мали не системний
характер, та не свідчать про умисне
ухилення ОСОБА_2 від виконання
покладених на нього судом обов'язків.

Зважаючи на вказані обставини,
підстави вважати, що засуджений умисно
ухилявся від виконання обов'язків,
покладених на нього судом, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 408-2, 411 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання начальника КВІ
Центрального району УДДУ ПВП у
Миколаївській області про направлення
засудженого ОСОБА_2 для відбування
покарання у виді обмеження волі
строком на два роки, призначеного
вироком Центрального районного суду м.
Миколаєва від 29.09.2011р., -відмовити.

На постанову прокурором може бути
подана апеляція до Апеляційного суду
Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом семи діб з моменту її
проголошення.

Суддя: