Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
за участю прокурора захисника ОСОБА_4, ОСОБА_5,
засудженого ОСОБА_6,

розглянувши в режимі відео конференції у судовому засіданні в м. Києві 13 січня 2015 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2011 року

ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України,

раніше неодноразово судимого, останній

раз вироком Саксаганського районного

суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської

області від 07 листопада 2002 року за ч. 3

ст. 187 КК України до покарання у виді

позбавлення волі на строк 8 років з

конфіскацією майна, звільненого

постановою Самарського районного суду

м. Дніпропетровська від 03 червня 2008

року умовно-достроково на 1 рік 9 місяців

15 днів,

засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, до призначеного цим вироком покарання приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточне покарання ОСОБА_6 визначено у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна.

Вирішено питання судових витрат та речових доказів по справі.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_7, судові рішення щодо якого в касаційному порядку не оскаржуються.

За вироком суду, 29 січня 2010 року, близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_6 і ОСОБА_7, будучи в стані алкогольного сп'яніння, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою між собою, перебуваючи в належній ОСОБА_7 квартирі АДРЕСА_1, висловили вимогу ОСОБА_8, який знаходився у них в гостях, передати їм гроші для придбання спиртних напоїв. Отримавши відмову потерпілого, ОСОБА_7, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошима ОСОБА_8 із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров'я потерпілого, схопивши сокиру, напав на потерпілого, наніс обухом сокири один удар в область голови ОСОБА_8, чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, від яких потерпілий знепритомнів. Після цього ОСОБА_7 і ОСОБА_6, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння грошима ОСОБА_8, обшукавши його верхній одяг, заволоділи грошима останнього в сумі 285 гривень, які поділили між собою.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2013 року апеляцію прокурора, засуджених ОСОБА_6, ОСОБА_7 та захисників останнього залишено без задоволення, а вирок місцевого суду - без зміни.

За змістом касаційних скарг з доповненнями засуджений ОСОБА_6, посилаючись на істотні порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту досудового та судового слідства, просить судові рішення змінити, перекваліфікувати його дії на ст.185 КК України. В обґрунтування скарги зазначає, що його вина у вчиненні розбійного нападу на потерпілого не доведена, але не заперечує факту вчинення крадіжки коштів у потерпілого.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого та захисника, які підтримали доводи касаційної скарги, прокурора, який просив судові рішення по справі залишити без зміни, а касаційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанції і перегляду у касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 398 КПК України, не підлягають, а однобічність або неповнота судового слідства, чим обґрунтовується касаційна скарга в даній справі, можуть бути підставами для скасування чи зміни відповідних судових рішень, згідно ст. 367 КПК України, тільки в апеляційному порядку.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості засудженого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, є законним та обґрунтованим. Вирок суду відповідає вимогам статей 323, 333-335 КПК України, є законним та вмотивованим.

Крім того, доведеність вини засудженого у вчиненні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_8 була предметом перевірки апеляційного суду, який, з наведенням ґрунтовних мотивів, визнав вирок суду законним і залишив його без зміни. Свій висновок апеляційний суд переконливо мотивував в ухвалі, і вважати його необгрунтованим чи сумнівним підстав немає. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст.377 КПК України.

Підстав для перекваліфікації дій засудженого колегія суддів не вбачає, оскільки матеріалами справи доведена спрямованість умислу ОСОБА_6, який раніше вчинив розбій, на вчинення за попередньою змовою групою осіб розбійного нападу на потерпілого з метою заволодіння грошима останнього. При цьому судами вірно враховано, що ОСОБА_6 хоча безпосередньо не сприяв застосуванню насильства, але грошима потерпілого засуджені заволоділи саме завдяки застосуванню небезпечного для життя та здоров'я насильства до ОСОБА_8

Отже, підстав вважати ОСОБА_6 необґрунтовано засудженим за ч.2 ст. 187 КК України, колегія суддів не вбачає.

Призначене судом покарання ОСОБА_6 повністю відповідає вимогам ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для його пом'якшення колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального чи неправильного застосування кримінального законів, які б тягли за собою безумовне скасування чи зміну судових рішень, у справі не встановлено.

Керуючись статтями 394-396 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2013 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а його касаційну скаргу без задоволення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3