Справа № 1- 52/10р.
Вирок

Іменем України

23 липня 2010 року

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

В складі колегії головуючого-судді: Проця В.А.

суддів: Навроцького А.П. та Городівського А.А.

при секретарі Репецькій А.О.

з участю прокурора Кузмінського П.В.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, не працюючого, тимчасово проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, біпатрида - громадянина України та Держави Ізраїль, раніше не судимого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, -

Встановив:

Підсудний ОСОБА_2 3 травня 2009 року, близько 17 години, перебуваючи в с. Поличенці, Козятинського району, Вінницької області, біля ставка «Наливний» в ході виниклої суперечки з ОСОБА_3, яка сталась на грунті раптово виниклих неприязних відносин, навмисно завдав останньому ножове поранення в область черевної порожнини, від отриманого тілесного ушкодження потерпілий ОСОБА_3 помер у лікарні.

Згідно висновку судово - медичиної експертизи № 312 від 27.05.2009 року при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_4 виявлено колото-різане поранення живота з ушкодженням печінки (колото-різана рана на передній черевній стінці в ділянці епігастрія, ушкодження по ходу раневого каналу мязів передньої черевної стінки, очеревини, серповидної звязки печінки та правого купола діафрагми), що виникло від дії колючо-ріжучого предмета, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного в момент спричинення.

Смерть ОСОБА_3 настала від колото-різаного проникаючого поранення живота з ушкодженням печінки, що ускладнилось гострою масивною крововтратою.

Між колото-різаним пораненням живота з ушкодженням печінки та смертю ОСОБА_3 є причинний звязок.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винним себе у вчиненні навмисного вбивства не визнав і суду пояснив, що з 2000 року він поїхав на постійне місце проживання в державу Ізраїль, де отримав громадянство. Періодично він приїздив в Україну до своїх батьків. 06.02.2009 року він знову приїхав до України та поїхав в с. Поличенці, Козятинського району до своєї співмешканки - ОСОБА_5, в якої він проживав біля трьох місяців. Неподалік від будинку, де вони жили, є ставок, на якому він ловив рибу. Цей ставок був орендований та ловити рибу йому забороняли. 03.05.2009 року до нього з співмешканкою приїхали його батьки та сестра з чоловіком. Bін разом з батьком вирішили прогулятися до ставка, коли вони гуляли біля ставу, він помітив серед відпочиваючих охоронця ставка. Через деякий час вони почали повертатися додому, однак, коли проходили біля відпочиваючих, отримали запрошення приєднатися до них та поїсти ухи. Під час розмови, ОСОБА_6 запропонував випити горілки, однак, вони відмовились. ОСОБА_6 разом з дочкою кудись поїхали, а вони з батьком продовжували спілкуватися. Через деякий час ОСОБА_6 повернувся та привіз в трьохлітровій банці горілку. Його батько вжив трохи пива, a він пригубив чарку горілки. Згодом їх з батьком покликала сестра, яка повинна була їхати в м. Бердичів і вони пішли.

Коли родичі поїхали, він вирішив повернутися до даної компанії, щоб продовжити з ними спілкування і віддячити за їх гостинність та заодно запитати дозволу у ОСОБА_6 ловити рибу у ставу. З дому він взяв пакет, у якому знаходилася іжа, горілка, кухонний ніж із ручкою темного кольору.

Коли він вдруге прийшов до компанії відпочиваючих, то запитав, чи можна присісти. З пакета він нічого не викладав. Чоловік на імя ОСОБА_3 почав виказувати своє незадоволення його присутністю, а потім, вже нецензурно виражався на його адресу та словесно почав казати йому покинути їхню компанію. Почалась словесна перепалка, оскільки ОСОБА_3 образив його честь та гідність, при цьому ОСОБА_6 почав заспокоювати всіх, з метою уникнення конфлікту, і просив його піти. Він, щоб уникнути конфлікту, встав із-за столу та пішов додому, при цьому попередньо забравши ножа з пакета, якого приніс. Коли він відійшов, десь на 80 метрів, то чув, як ОСОБА_3 цинічно його продовжував ображати, а потім, почув, як хтось біжить. В цей час ніж, який він забрав з пакета, був у його правій руці і він розвернувся на звук за спиною, і так вийшло, що він ним вдарив ОСОБА_3 в живіт. Умислу вбивати ОСОБА_3 у нього не було, крім цього, він відразу крикнув його товаришам, щоб вони везли ОСОБА_3 до лікарні.

Злякавшись того, що накоїв, він зайшов до співмешканки зібрав речі та поїхав до батьків в м. Бердичів і по дорозі викинув ножа, яким вдарив ОСОБА_3.

Цивільний позов ОСОБА_7 до нього про стягнення 8196 гривень 50 копійок у відшкодування матеріальної шкоди та 191803 гривень 50 копійок у відшкодування моральної шкоди не визнав, пояснивши, що потерпілий сам спровокував конфлікт.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що її чоловік ОСОБА_3 був спокійною людиною, спиртними напоями не зловживав, в суперечки ніколи не вступав. За час їхнього спільного проживання між ними не виникало конфліктів. Останнім часом ОСОБА_3 спиртних напоїв майже не вживав. Так, 02.05.2009 року він їй повідомив, що наступного дня, а саме, 03.05.2009 року планує поїхати на День народження до свого знайомого ОСОБА_6 на ставок, який розташований в с.Поличенці, Козятинського району. 03.05.2009 року вона з дочкою їздила у м. Вінницю. Коли вона з дочкою вже повернулась додому, то десь о 17 год. 30 хв. на її мобільний телефон з мобільного телефону ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_6, який повідомив, що ОСОБА_3 було поранено та на даний час він знаходиться в лікарні. Коли вона разом з донькою приїхали в лікарню ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_3 помер.

Цивільний позов до ОСОБА_2 про стягнення з нього 8196 гривень 50 копійок у відшкодування матеріальної шкоди та 191803 гривень 50 копійок у відшкодування моральної шкоди вона підтримала повність, при цьому пояснила, що смерть чоловіка залишила її сімю без годувальника, її дочка студентка і навчається платно, її здоровя підірвано-вона лікується у психіатра, крім того, вона та її дочка залишились без люблячого чоловіка та батька, що є непоправною втратою. Просить підсудного покарати по всій суворості закону.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 03.05.2009 року він знаходився на ставу «Наливному» в с. Поличенці, Козятинського району. Разом з ним був ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та Ясюк Iван. На даному ставкові вони відпочивали. Приблизно о 14.00 год. біля них пройшло 2 незнайомих чоловіки, один з них був похилого віку та на його одязі були ордена та медалі. Вони зрозуміли, що даний чоловік являється учасником 2-ї світової війни та запропонували їм присісти до столу та спробувати ухи. Розговорившись вони назвались: чоловік похилого віку - Давидом, а інший був його сином - ОСОБА_2. Потім він відїжджав з донькою додому і приїхав десь через годину і привіз с собою горілку в банці. Приблизно о 16 год. 30 хв. до їхнього столу знову підійшов ОСОБА_2 і поставив на стіл розпочату пляшку горілки, при цьому, образливо запропонував її випити. Всі помітили, що пляшка була розпочата та відмовились з ним пити. Борис все-таки присів за стіл та почав спілкуватись з ОСОБА_3, про що вони спілкувались він не звернув уваги, але потім почалась словесна перепалка між ними і ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_2 залишити їхню компанію, так як він їм не знайомий.

Борис відійшов від столу на метрів 60-80 і окликнув ОСОБА_3 розібратись по чоловічому, той встав і швидкою ходою пішов до нього. Підійшовши до ОСОБА_2 вони, щось обоє голосно говорили один до одного, а потім ОСОБА_3 зігнувся і почав іти до них. Він зрозумів, що ОСОБА_2 вдарив чимось ОСОБА_3, встав і побіг за ОСОБА_2, але той крикнув, щоб вони рятували ОСОБА_3. Тоді він повернувся до ОСОБА_3, який ліг у себе в машині і сказав, щоб його везли в лікарню. Потім ОСОБА_3 перенесли в іншу машину і повезли до лікарні. По дорозі ОСОБА_3 знепритомнів, а потім, вже в лікарні йому сказали, що ОСОБА_3 помер.

Свідки: ОСОБА_9; ОСОБА_10П; ОСОБА_8 та ОСОБА_11 в судовому засіданні дали аналогічні покази, що і свідок ОСОБА_6

Хоча підсудний ОСОБА_2 не визнає своєї вини у вчиненні злочину, однак, його вина доведена зібраними по справі доказами, а саме: рапортом оперативного чергового ОСОБА_12, який повідомляє начальнику Козятинського РВ ГУМВС про повідомлення з районної лікарні про госпіталізацію ОСОБА_3 (а.с. 2); протоколом огляду місця події ставу та прибережної смуги, де було вчинено злочин (а.с. 3-12); протоколом затримання ОСОБА_2 за підозрою у вчиненні злочину від 04.05.2009 року (а.с. 23-28); протоколом огляду трупа, згідно якого в ОСОБА_3 було виявлено тілесне ушкодження в області черевної порожнини (а.с. 48-53); лікарським свідоцтвом про смерть (а.с. 54); висновком судово-медичної експертизи № 312 від 27.05.2009 року, згідно якої при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_3 виявлено колото-різане поранення живота з ушкодженням печінки (колото-різана рана на передній черевній стінці в ділянці епгастрія, ушкодження по ходу раневого каналу мязів передньої черевної стінки, очеревини, серповидної звязки печінки та правого купола діафрагми), що виникло від дії колючо-ріжучого предмета, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного в момент спричинення. Смерть ОСОБА_3 настала від колото-різаного проникаючого поранення живота з ушкодженням печінки, що ускладнилось гострою масивною крововтратою. Між колото-різаним пораненням живота з ушкодженням печінки та смертю ОСОБА_3 є причинний звязок (а.с. 33-35); згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 185,186,187,188 від 26.06.2009 року в плямах на штанах, що належать Бypicy Б.Д., майці, светрі, що належать ОСОБА_3, носовій хустинці вилученій з будинку Бypica Б.Д. встановлено наявність крові людини, походження її від потерпілого ОСОБА_3 не виключається (а.с. 143-148); згідно висновку стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи № 189 від 06.07.2009 року Бypic Б.Д. в період скоєння злочину не страждав на хронічне психічне захворювання, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. В період вчинення злочину міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішн1й час не страждає на хронічне психічне захворювання, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. У нього виявлено акцентуацію рис характеру по змішаному типу. В теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с. 157-159).

Оцінюючи зібранні докази, суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_2 органами досудового слідства помилково кваліфіковані за ст. 115 ч. 1 КК України, тобто, в умисному вбивстві.

В судовому засіданні знайшла свого підтвердження вина підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, тобто, в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Суд приходить до такого висновку, оскільки в ході судового слідства не було отримано даних, які б свідчили про наявність у ОСОБА_2 умислу на вбивство ОСОБА_3, а встановлено умисел підсудного на заподіяння потерпілому тілесного ушкодження враховуючи конфлікт, який виник між ними та намагання підсудного вирішити його в такий спосіб.

Крім того, про відсутність умислу у ОСОБА_2 на вбивство свідчать ті обставини, що удар був одиничним і не в ту частину тіла, де життєво важливі органи.

Маючи реальну можливість завдати ще ударів ОСОБА_3, ОСОБА_2 цього не зробив, а крикнув його товаришам, щоб вони везли його в лікарню і рятували.

Помякшуючих вину підсудного ОСОБА_2 обставин суд не виявив.

Вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, суд не визнає обтяжуючою його вину обставиною, оскільки ця обставина не була доведена в судовому засіданні належними доказами.

Крім того, маючи таку можливість працівники міліції після затримання могли освідувати ОСОБА_2 в медичній установі на стан спяніння, щоб мати обєктивну картину про його стан, однак, цього не зробили, тобто, потреби в цьому не було.

Призначаючи покарання підсудному, суд вважає, що його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, а тому, йому необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі ближче до верхньої межі санкції ч. 2 ст. 121 КК України, врахувавши при цьому характеризуючі його особу дані.

Цивільний позов ОСОБА_7 да ОСОБА_2 про стягнення з нього 8196 гривень 50 копійок у відшкодування матеріальної шкоди та 191803 гривень 50 копійок у відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 8196 гривень 50 копійок у відшкодування матеріальної шкоди, оскільки розмір такої шкоди підтверджений наданими доказами, а саме, накладними на придбання гробу та оплату поминального обіду.

Що стосується стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 191803 гривень 50 копійок у відшкодування моральної шкоди, керуючись принципом розумності та справедливості, враховуючи всі обставини справи, суд вважає, що сума 150000 тисяч гривень буде належною та достатньою компенсацією за нанесену моральну шкоду потерпілій.

Судові витрати по справі за проведення судової експертизи необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України у Вінницькій області, в сумі 375, 60 гривень.

Речові докази: штани чорного кольору; футболку білого кольору; піджак темного-сірого кольору, які належать ОСОБА_2 та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Козятинського РВ ГУМВС після набранням вироком законної сили необхідно повернути ОСОБА_2, а майку білого кольору; светр сіро-чорного кольору та носову хустинку, які, також, зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Козятинського РВ ГУМВС, після набранням вироком законної сили необхідно знищити.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

Засудив:

ОСОБА_2 визнати винним за ст. 121 ч. 2 КК України і призначити йому покарання 9 (девять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати засудженому з часу його затримання, тобто, з 04.05.2009 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - утримання під вартою.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 8196 гривень 50 копійок у відшкодування матеріальної шкоди та 150000 тисяч гривень у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України у Вінницькій області судові витрати за проведення судової експертизи, в сумі 375, 60 гривень

Речові докази: штани чорного кольору; футболку білого кольору; піджак темного-сірого кольору, які належать ОСОБА_2 та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Козятинського РВ ГУМВС після набранням вироком законної сили повернути ОСОБА_2, а майку білого кольору; светр сіро-чорного кольору та носову хустинку, які, також, зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Козятинського РВ ГУМВС, після набранням вироком законної сили знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Головуючий Судді:

Дата документу 23.07.2010