Справа №
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2008 року Кіровський
районний суд м. Кіровограда

В складі
головуючого
Солопова Ю.О.

Секретарі
Гаркуша І.М.

Прокурора
Фомічової І.В.

Розглянув в відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальну
справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Кіровограда, українка,
громадянка України, освіта середня-спеціальна, не працює, проживає за адресою
АДРЕСА_1, раніше не судима, обвинуваченої за ст. 166 КК України

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 скоїла злісне
невиконання встановлених законом
обов'язків по догляду за дитиною, що спричинило настання тяжкіх наслідків за
наступних обставин:

ОСОБА_1 є
матір'ю неповнолітніх ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно акту
обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітніх від 26.03.2008 року
виявлено, що вони мешкають в двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 разом з матірю та
сестрою. Помешкання складається з двох кімнат, зручності в квартирі часткові,
кухня смпільна. В кімнатах затхле повітря, не прибрано, постільна білизна
брудна, куточок для навчання дітей відсутній.

Відповідно до
ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх
замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її
здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати
її до самостійного життя та праці. Всупереч вимог вказаного закону ОСОБА_1 не
створила умов для нормального навчання ОСОБА_2
та ОСОБА_3, не контролювала процес їх освіти, в результаті чого діти без
поважних причин систематично пропускають шкільні заняття, до школи приходять
брудні та не охайні, на заняття з'являються без письмових приладь та зошитів.

Також, неповнолітні ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 схильні
до бродяжництва, жебрацтва, займаються токсикоманією “нюхають клей” в
результаті чого ОСОБА_2 двічі перебував у притулку для неповнолітніх служби у
справах неповнолітніх Кіровоградської обласної державної адміністрації “Надія”.
Першого разу поміщений в притулок 15.08.2007 року, відповідно до постанови
Кіровського МВ УМВС України, як такий, що займається бродяжництвом, вдруге -
25.12.2007 року. Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 самоусунулась від виховання
та утримання своїх неповнолітніх дітей, чим порушила вимоги ст.ст.
8,10,11,12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.180 Сімейного кодексу України, згідно яких
кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку;
держава здійснює захист дитини від недбалого і жорстокого поводження з нею;
сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального,
культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе
відповідальність за створення належних умов для цього; батьки мають право і
зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний
і моральний розвиток, зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

ОСОБА_1
неодноразово повідомлялась про те, що неповнолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
відвідують школу і не можуть успішно навчатись. Неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_2
перебувають на внутрішньо шкільному обліку так, як пропускає уроки без поважних
причин, схильний до жебрацтва та вчинення правопорушень. 20.11.2007 року
Кіровським районним судом м. Кіровограда ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 184 КпАП України, що свідчить про систематичність
невиконання ОСОБА_1 обов'язків по догляду за дитиною.

Згідно
інформації наданої з медичної служби лінійної амбулаторії ст. Кіровоград Одеської
залізниці неповнолітній ОСОБА_2 перебуває на обліку з діагнозом “енурез”, який
на протязі двох років не лікується, оскільки мати ОСОБА_2 ОСОБА_1 лікуванням не
займається. В 2006 році неповнолітній ОСОБА_3 знаходився на лікуванні з приводу
перелому обох кісток лівого передпліччя.

Таким чином, в
результаті злісного невиконання ОСОБА_1 передбачених законом обов'язків по
догляду за дітьми, порушено права на освіту, здоров'я, фізичний, духовний і
моральний розвиток ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в
результаті чого останні схильні до жебрацтва, бродяжництва, вживання
наркотичних (токсичних) речовин, що є тяжкими наслідками.

Допитана в судовому
засіданні підсудна ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ст.
166 КК України вину свою визнала повністю, щиро покаялась в скоєному, та
показала, що на в неї на утриманні є двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_2 1997 р.н.
та ОСОБА_3 1995 р.н. З 1998 року батько дітей ОСОБА_3 з ними не проживає,
вихованням дітей не займається. ОСОБА_1 на протязі 20 років працювала на ВАТ
“Гідросила”, а у вересні 2007 року звільнилася за власним бажанням. В 2007 році
ОСОБА_1 зверталася до Кіровського районного суду м. Кіровограда з метою
стягнення на її користь аліментів з батька дітей, які знаходилися на її
утриманні. Разом з тим, до теперішнього часу, рішення суду не отримала. Також,
ОСОБА_1 показала, що в серпні 2007 року, на протязі трьох-чотирьох днів ОСОБА_1
свого сина ОСОБА_2 не бачила, не розшукувала, оскільки думала, що він
знаходиться у бабусі. Як потом стало відомо його було затримано та доставлено
до притулку для неповнолітніх “Надія” за бродяжництво. Другий раз ОСОБА_2
потрапив до притулку в грудні 2007 року, теж за бродяжництво та здирництво.
Дійсно вона раніше притягалась до адміністративної відповідальності, за ст. 184
КУпАП, також на протязі більш 2 років не
була з сином у лікаря, з приводу захворювання «енуреза» сина. Не була в
школі та не цікавилась поведінкою дітей.
Крім того, за постановою Кіровоградського МВ УМВС України в області ії сина
ОСОБА_2 було поміщено до притулку на
трок до 3-х місяців.

Крім
повного визнання вини, вина підсудної у вчинені інкримінованих їй дій
підтверджується зібраними в ході слідства доказами:

Характеристиками
на дітей підсудної, згідно яких вони характеризуються негативно.

А.с. 8,11

Характеристикою
зі школи згідно якої підсудна характеризується негативно, дітьми не займається,
діти ходять до школи голодні, неохайні, в чужому одязі.

А.с. 13, 15

Актом
обстеження житлово - побутових умов згідно яких
у дітей відсутні належні умови існування, а підсудна веде аморальний
спосіб життя.

А.с. 14

Довідкою
про те що ОСОБА_2 1997 р.н. знаходився в
притулку до неповнолітніх

а.с. 21

Довідкою
про те що ОСОБА_2, не займається в школі,
займається токсікманіею, бродяжить та жебракує.

А.с. 29

Довідкою
про стан здоров'я ОСОБА_2, та про те що на протязі 2 років ні він ні його мати
тобто підсудна не відвідували лікаря.

А.с. 33

Таким
чином, оцінивши зібрані по справі докази, та за їх сукупністю суд вважає вину
підсудної ОСОБА_1, доведеною та дії правильно кваліфіковані за ст. 166 КК
України - скоїла злісне
невиконання встановлених законом
обов'язків по догляду за дитиною, що спричинило настання тяжкіх наслідків,
якими е неодноразове знаходження
неповнолітнього в притулку для неповнолітних, той факт що він займається
токсікоманіею, не лікування сина на протязі тривалого часу.

При
призначенні покарання суд враховує обставини справи, особу підсудної,
пом'якшуючи та обтяжуючи обставини по справі.

Так згідно ст. 12
КК України скоєний злочин не відноситься до категорії тяжких злочинів, але за
своїм змістом на думку суду цей злочин є
суспільно небезпечним, оскільки крім того
порушені права дитини.

Пом'якшуючими
обставинами по справі згідно ст. 66 КК України необхідно визнати щире каяття
підсудної, повне визнання вини, сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих
обставин , по справі згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Як особа
підсудна характеризується посередньо,
але не працює, раніше не судима, притягалась до адміністративної
відповідальності за ст. 184 КУпАП. Має на утриманні неповнолітніх дітей.

Враховуючи
обставини справи, особу підсудної, наявність пом'якшуючих обставин, суд вважає
можливим при призначенні покарання застосувати вимоги ст. 75 КК України, дав
підсудної шанс виправитись без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.
321-323, 333- 335 КПК України
суд,

З А С У Д И В.

ОСОБА_1, визнати
винною в скоєні злочину передбаченого
ст. 166 КК України, призначивши покарання за ст. 166 КК України, - 2
роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75,76
КК України звільнити від покарання встановивши іспитовий строк на 1 рік,
зобов'язав засуджену з'являтись на реєстрацію до органів відуючих виконанням
покарання.

Міру запобіжного
заходу на апеляційний термін залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду на протязі 15 днів через суд першої інстанції.

Суддя
підпис
Ю.О.Солопов

Згідно з
оригіналом

Суддя
Кіровського суду

Кіровограда
Ю.О.Солопов