. Справа № 303/568/15-к
Провадження № 1кп/303/108/15
ряд. стат. звіту № 48
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2015 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2014 року за № 0003496, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Закриничне Ізяславського району Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , старшого викладача начальника штабу цивільного захисту Мукачівського державного університету, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 , працюючи відповідно до наказу № 71 від 01.04.2011 року на посаді начальника штабу цивільної оборони Мукачівського державного університету та перебуваючи відповідно до наказу № 291-к від 29.08.2014 року за сумісництвом з 01.09.2014 року по 30.06.2015 року на посаді старшого викладача Мукачівського державного університету, будучи службовою особою, здійснюючи свої повноваження у відповідності до посадової інструкції від 11.11.2011 року, перебуваючи в приміщенні службового кабінету № 6 житлового гуртожитку №1 Мукачівського державного університету, розташованого в м.Мукачево, вул. Філатова, 16, «А», з метою особистого протиправного збагачення, одержав від студентів групи ГРС-51 факультету «Туризму та готельно-ресторанного бізнесу» Мукачівського державного університету неправомірну вигоду у розмірі 4600,00 грн. за успішне завершення навчання та здачу іспиту із навчальної дисципліни «Охорона праці в галузі» за наступних обставин.
Так, у невстановлений судом час, у жовтні 2014 року, старший викладач Мукачівського державного університету навчальної дисципліни «Охорона праці в галузі» ОСОБА_7 , маючи на меті отримання неправомірної винагороди від декількох осіб, а саме студентів навчальної групи ГРС-51 Мукачівського державного університету факультету «Туризму і готельно-ресторанного бізнесу», запросив до свого службового кабінету студентку 5-го курсу Мукачівського державного університету ОСОБА_9 , яка являється старостою вищевказаної групи, та повідомив про негативні показники студентів її групи з навчальної дисципліни «Охорона праці в галузі», внаслідок чого студенти можуть бути не допущені до здачі іспиту та не отримати позитивну оцінку з вказаного предмету. Однак, якщо ОСОБА_9 збере та передасть йому від кожного із студентів 5-го курсу групи ГРС-51 факультету «Туризму і готельно-ресторанного бізнесу» Мукачівського державного університету неправомірну винагороду у загальній сумі 4600,00 грн., він внесе до «Журналу обліку роботи викладача» та інших облікових документів кожному студенту, що надали неправомірну винагороду, оцінки, які зможуть перекрити дійсну успішність та забезпечать допуск студентів до іспитів та отримання успішної підсумкової оцінки як на іспиті, так і бажаної студентом кінцевої оцінки з вищевказаної дисципліни. Неправомірну винагороду ОСОБА_9 повинна була зібрати зі студентів своєї групи в сумі від 150,00 грн. до 400,00 грн. з кожного студента. Конкретно суму для кожного із студентів визначив особисто ОСОБА_7 у залежності від дійсної успішності і бажаної студентом кінцевої оцінки з дисципліни.
05 грудня 2014 року близько 11 год. 45 хв. старший викладач ОСОБА_7 , перебуваючи в своєму службовому кабінеті № 6, реалізуючи свої злочинні дії, використовуючи своє службове становище, з метою особистого протиправного збагачення, достовірно знаючи, що отримує неправомірну вигоду від декількох осіб за вчинення дій в інтересах кожної з них, отримав через ОСОБА_9 неправомірну вигоду в розмірі 2200,00 грн. від студентів навчальної групи ГРС 51 Мукачівського державного університету факультету «Туризму і готельно-ресторанного бізнесу», а саме: від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300,00 грн.; ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 300,00 грн.; ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 300,00 грн.; ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 300,00 грн.; ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 300,00 грн.; ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 300,00 грн.; ОСОБА_16 грошові кошти в сумі 400,00 грн.
Продовжуючи свої злочинні дії, 18 грудня 2014 року близько 14 год. 00 хв., старший викладач ОСОБА_7 , перебуваючи в службовому кабінеті № 6, реалізовуючи свої злочинні дії, використовуючи своє службове становище, з метою особистого протиправного збагачення, достовірно знаючи, що отримує неправомірну вигоду від декількох осіб за вчинення дій в інтересах кожної з них, отримав через ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 2400,00 грн. від студентів навчальної групи ГРС-51 Мукачівського державного університету факультету «Туризму та готельно-ресторанного бізнесу», а саме: від ОСОБА_17 грошові кошти в сумі 300,00 грн.; ОСОБА_18 грошові кошти в сумі 250,00 грн.; ОСОБА_19 грошові кошти в сумі 250,00 грн.; ОСОБА_20 грошові кошти в сумі 350,00 грн.; ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 300 грн.; ОСОБА_22 грошові кошти в сумі 200,00 грн.; ОСОБА_23 грошові кошти в сумі 300,00 грн.; ОСОБА_24 грошові кошти в сумі 300,00 грн.; ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 150,00 грн.
У результаті, 05 грудня та 18 грудня 2014 року старший викладач Мукачівського державного університету ОСОБА_7 , як службова особа, умисно одержав від декількох студентів навчальної групи ГРС-51 факультету «Туризму та готельно-ресторанного бізнесу» цього університету ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 неправомірну вигоду в сумі 4600,00 грн. за вчинення дій в інтересах кожної особи, яка надала неправомірну вигоду.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив, що визнає вчинення ним кримінального правопорушення за обставин, вказаних у обвинувальному акті, нічого не оспорює. Дійсно він працював старшим викладачем Мукачівського державного університету, викладав навчальну дисципліну «Охорона праці в галузі» в навчальній групі ГРС-51 факультету «Туризму і готельно-ресторанного бізнесу». Студенти даної групи погано відвідували навчання, більшість студентів, а саме біля 75 %, навчальний план не виконували. До нього підійшла староста групи і попросила покращити успішність групи. Він зразу поставив умову, що студент повинен мати конспект, реферат і мінімальні знання, тоді будуть позитивні оцінки. Тоді староста групи запропонувала покращити успішність студентів не на запропонованих ним умовах, а за гроші. Він відповів, що можливий і такий варіант. Після того, в залежності від бажаної студентом оцінки, його відвідування та стану виконання навчального плану ним була визначена сума для кожного студента, за яку той міг отримати відповідну оцінку. При цьому він наголосив, що таким шляхом можна вирішити питання тільки за згодою студента. Студенти хотіли отримати позитивні оцінки, декому з них необхідні були високі оцінки для можливості отримання стипендії, і суму для кожного визначав саме він. Першу суму коштів він отримав від старости групи, яка принесла 2200 грн. та список, хто здав гроші. Другий раз, а саме 18.12.2014 року, староста групи принесла іншу суму 2400 грн. В цей раз він зрозумів, що щось не так, отримавши гроші сховав їх в сусідньому приміщенні під батарею. Коли в приміщення зайшли працівники міліції, він був дуже схвильований, перебував в стресовому стані і не знав, як себе поводити.
Про те, що кошти отримує за кожного студента і за те, щоб поставити кожному з них відповідну оцінку, він добре знав, хоча із студентами окремо не говорив і особисто від них гроші не отримував.
Визнаючи повністю свою вину та не заперечуючи обставини вчинення ним злочину обвинувачений просив не досліджувати всі докази по справі.
Враховуючи заперечення прокурора проти розгляду справи відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд ухвалив допитати в судовому засіданні свідків, обвинуваченого та дослідити письмові докази.
Так, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що вона являється старостою групи ГРС-51 факультету «Туризму і готельно-ресторанного бізнесу» Мукачівського державного університету. Обвинувачений ОСОБА_7 викладав у них предмет «Охорона праці в галузі», по якому у них мав бути іспит. Процес навчання складався з кількох модулей, кожен з яких оцінювався. Перед першим модулем ОСОБА_7 покликав її до себе в кабінет і сказав, щоб вона за успішне оцінювання модуля зібрала в студентів певну суму грошей, залежно від бажаної оцінки. Вона повідомила про це студентів, однак ніхто з них гроші здавати не хотів, внаслідок чого всі отримали негативні оцінки. Аналогічна ситуація була і після закінчення другого модуля, студенти також не хотіли здавати гроші. Коли процес навчання підійшов до завершення і мали початися іспити, ОСОБА_7 знову повідомив їй, що для успішного здачі іспиту необхідно платити гроші, і щоб вона ці гроші зібрала в студентів групи та передала йому. Конкретну суму грошей, яку повинен був дати кожний студент, називав сам ОСОБА_7 , називав він цю суму «СВБ» - середній зважений бал. Розмір суми залежав він бажаної оцінки, відвідування навчання, успішності. Навіть ті студенти, які систематично відвідували навчання і виконували всі завдання, повинні були здавати кошти, але меншу суму. Вона розповіла про це своїм одногрупникам, які були присутні на навчанні, і ті почали здавати їй кошти. З 18 студентів 16 погодилось на такі умови, двоє вирішили самостійно вирішувати це питання. Вона збирала та передавала кошти в два етапи, бо за першим разом не всі студенти змогли принести кошти, частини з ним не було на навчанні. Один із студентів, а саме ОСОБА_17 звернувся в правоохоронні органи і повідомив про вказані факти, після чого спитав, чи інші його підтримують. Вони його підтримали в цьому, всього в правоохоронні органи звернулися біля п`яти студентів.
Показами даного свідка підтверджується не тільки сам факт одержання обвинуваченим хабара, а і факт того, що ОСОБА_7 одержав хабар від декількох осіб, що гроші давались обвинуваченому за вчинення дій в інтересах кожної особи, яка дає хабар, і що обвинувачений добре усвідомлював, що одержує гроші від декількох осіб.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засідання пояснила, що є студенткою групи ГРС-51 факультету «Туризму і готельно-ресторанного бізнесу» Мукачівського державного університету. В зв`язку з тим, що в неї малолітня дитина, вона не відвідувала навчання, на заняттях з предмету «Охорона праці в галузі» не була жодного разу, про те, що викладачем цього предмету є ОСОБА_7 , знала. Перед тим, як мали початись іспити, вона прийшла в університет і хотіла дізнатися, що необхідно готувати для здачі іспиту. Її зустріла староста групи ОСОБА_9 і повідомила, що для здачі іспиту з предмету «Охорона праці в галузі» їй необхідно принести 300 грн., так як заняття вона не відвідувала. Розуміючи, що іншим способом вона іспит не здасть, вона погодилась на цю пропозицію, наступного дня принесла кошти і передала їх старості групи.
Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснили, що є студентами групи ГРС-51 факультету «Туризму і готельно-ресторанного бізнесу» Мукачівського державного університету. Їм було відомо, що ОСОБА_7 викладав предмет «Охорона праці в галузі», однак заняття вони не відвідували. При зустрічі із старостою групи остання повідомила їм, що для успішного здачі іспиту їм потрібно здати по 300 гривень кожному, а якщо ні, то іспиту вони не здадуть. На дану пропозицію вони погодилась, кошти в сумі 300 грн. передали старості групи. З викладачем особисто не спілкувалися.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що навчається в Мукачівському державному університеті і ОСОБА_7 викладав в них предмет «Охорона праці в галузі». Перед іспитом з даного предмету староста групи показала їй список, в якому були прізвища студентів і біля кожного прізвища відповідна сума. При цьому староста повідомила, що таку суму коштів має здати кожен студент, щоб здати іспит з вищевказаного предмету. Особисто їй необхідно було здати 300 грн. і ці кошти вона передала старості.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що навчається в Мукачівському державному університеті і ОСОБА_7 викладав в них предмет «Охорона праці в галузі». Йому було відомо, що в даного викладача існувала недобра слава, зокрема, що йому потрібно здавати кошти для отримання позитивної оцінки. Перед іспитом староста групи повідомила його, що він буде внесений до списку студентів, які здають кошти ОСОБА_7 за отримання позитивної оцінки, що проходить оперативна розробка. Він особисто ніякі кошти не передавав, тільки був поставлений до відома, що це буде зроблено від його імені.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показала, що є студенткою групи ГРС-51 факультету «Туризму і готельно-ресторанного бізнесу» Мукачівського державного університету. Обвинувачений ОСОБА_7 викладав в них предмет «Охорона праці в галузі». Після закінчення другого модуля з даного предмету староста повідомила всіх про необхідність здачі коштів за отримання позитивних оцінок. Особисто їй староста групи написала СМС повідомлення, бо її в той день на заняттях не було. Вона мала дати 200 грн. за отримання відмінної оцінки. Відвідування в неї було стовідсоткове, навчальний план вона виконувала, однак змушена була здати кошти, так як розуміла, що в іншому випадку позитивної оцінки не отримає.
Свідок ОСОБА_17 показав, що також навчається в Мукачівському державному університету, ОСОБА_7 викладав навчальну дисципліну «Охорона праці в галузі». Приблизно в жовтні місяці 2014 року староста групи розповіла, що її викликав ОСОБА_7 і повідомив, що всім студентам групи буде важко, в них погані оцінки, тому необхідно здати кошти. В залежності від успішності та відвідування від кожного студента необхідно було здати різну суму грошей, відповідний список мала староста групи. Особисто він здав 250 грн., так як розумів, що в іншому випадку може отримати негативну оцінку на іспиті. Оцінивши цю ситуацію він та ще кілька студентів звернулися в правоохоронні органи і про все повідомили.
Інші свідки, допитані в судовому засіданні, а саме свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , також показали, що всі вони є студентами групи ГРС-51 факультету «Туризму і готельно-ресторанного бізнесу» Мукачівського державного університету. Обвинувачений ОСОБА_7 викладав в них предмет «Охорона праці в галузі». Перед здачею іспиту з вказаного предмета їм повідомила староста групи про необхідність здачі коштів за отримання позитивної оцінки, що це умова викладача, кожному визначено відповідну суму. На це вони погодилися, кошти передали старості, оскільки розуміли, що наслідком може бути нездача іспиту.
Крім показів обвинуваченого, свідків, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, підтверджується наступними доказами:
· протоколами вручення технічних засобів від 05.12.2014 року та від 18.12.2014 року, відповідно до яких громадянці ОСОБА_9 було вручено спеціальний технічний засіб для фіксації обставин кримінального правопорушення;
· протоколами огляду та отримання грошових коштів з додатками до них від 05.12.2014 року та від 18.12.2014 року, відповідно до яких працівники міліції оглянули отримані від ОСОБА_9 грошові кошти, провели їх копіювання, зафіксували серії та номери купюр, які будуть передаватися в якості неправомірної вигоди, та вручили їх ОСОБА_9 ;
· копіями наказів Мукачівського державного університету від 01.04.2011 року № 71-к, від 19.11.2010 року № 274-к, від 05.11.2009 року № 258-к, від 29.08.2014 року № 291-к, та копією посадової інструкції старшого викладача, якими підтверджується факт перебування ОСОБА_7 на посаді начальника штабу цивільної оборони Мукачівського державного університету, за сумісництвом з 01.09.2014 року по 30.06.2015 року на посаді старшого викладача Мукачівського державного університету;
· протоколом огляду місця події від 18 грудня 2014 року, яким зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення, факт виявлення та вилучення коштів, отриманих ОСОБА_7 в якості неправомірної вигоди;
· висновком № 72 криміналістичної експертизи речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин від 21.01.2015 року, відповідно до якого на банкнотах, вилучених під час огляду місця події, фрагментах фільтрувального паперу, якими проводили змиви з правої та лівої рук ОСОБА_7 , аркуші паперу із списком осіб, який був вилучений при ОМП, піджаку ОСОБА_7 , є нашарування дрібнодисперсної спеціальної хімічної речовини, яка має спільну родову належність з наданим зразком СХР «Промінь-1». Поряд з цим, на зворотній поверхні банкнот присутній рукописний напис «ХАБАР» речовиною, яка співпадає за окремими родовими ознаками з наданим зразком СХР у вигляді напису «ХАБАР»;
· протоколами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «аудіо, відео контроль за особою» від 24 грудня 2014 року, в яких зафіксовано зустріч ОСОБА_9 з ОСОБА_7 в період 27 листопада 2014 року, 05 грудня 2014 року та 18 грудня 2014 року, їх розмову між собою, факти отримання ОСОБА_7 коштів від ОСОБА_9 .
Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене службовою особою повторно, доведена повністю.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 5 "Про судову практику у справах про хабарництво", одночасне одержання службовою особою хабара від декількох осіб належить кваліфікувати як вчинене повторно тоді, коли він дається за вчинення дій в інтересах кожної особи, яка дає хабар, а службова особа усвідомлює, що одержує його від декількох осіб.
Оскільки в даному випадку ОСОБА_7 одночасно одержав хабар від кількох осіб, за вчинення дій в інтересах кожної особи, добре це усвідомлював, його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 368 КК України, як вчинені повторно.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, зокрема про те, що він вчинив умисний корисливий корупційний злочин, який відноситься до категорії тяжкого злочину, обвинувачений є раніше не судимий, кримінальне правопорушення вчинене ним вперше. Також суд враховує, що обвинувачений повністю визнав свою вину, розкаюється і жаліє про вчинене.
Відповідно до характеристики з місця роботи ОСОБА_7 характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.
З огляду на викладене, враховуючи думку прокурора, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.368 КК України із застосуванням ст. 75 КК України в редакції станом на час вчинення злочину.
Відповідно до ст. 77 КПК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки ст. 77 КК України передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня.
Враховуючи вказані вимоги закону суд приходить до висновку, що обвинуваченому, крім основного покарання, слід призначити додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських чи організаційно-розпорядчих функцій, без конфіскації майна із спеціальною конфіскацією, яка відповідно до ст. 96-2 КПК України застосовується навіть при звільненні від кримінальної відповідальності.
Спеціальній конфіскації, відповідно, підлягають грошові кошти в сумі 4600 грн., отримані ОСОБА_27 , частина з яких вилучена та арештована.
Запобіжний захід до обвинуваченого застосовано у виді домашнього арешту, підстав для його скасування чи зміни немає, тому його слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Речові докази по справі касета та флеш-карти із відеозаписом слідчих дій, слід залишити в матеріалах кримінального провадження, де вони і знаходяться.
В ході досудового розслідування в даному кримінальному провадженні було вжито заходи забезпечення кримінального провадження, а саме накладено арешт на майно обвинуваченого. Підставою застосування такого заходу була необхідність забезпечення можливості застосування такого заходу кримінально-правового характеру, як конфіскація майна.
Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна у випадку непризначення покарання у виді конфіскації майна.
Оскільки в зв`язку з прийняттям рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням конфіскація майна не застосовується, в подальшому арешті майна, яке не підлягає спеціальній конфіскації, відпала потреба, а тому, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна, крім того, що підлягає спеціальній конфіскації, підлягає скасуванню.
Судові витрати по справі складають 1722,00 грн. за проведення експертизи спеціальних хімічних засобів і дані витрати слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави.
Керуючись ст.ст.84-86, 94, 95, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських чи організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 (один) рік та зі спеціальною конфіскацією коштів в сумі 4600 грн.
На підставі ст. 75 КК України (станом на 18.12.2014 року) ОСОБА_7 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком два роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 домашній арешт залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в сумі 1722,00 грн. за проведення експертизи спеціальних хімічних засобів.
Речові докази по справі касету та дві флеш-карти із відеозаписом слідчих дій, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Скасувати арешт, накладений на мобільний телефон марки «Моторола», чоловічий піджак чорного кольору, житловий будинок по АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,0765 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,10 га для ведення селянського господарства в с.Ключарки Мукачівського району.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
Суддя Мукачівського
міськрайонного суду ОСОБА_1