ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9457/15-к
провадження № 1-кп/753/485/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з вищою освітою, працюючого фінансовим директором в ТОВ «ЕЗСТ», неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 7 травня 2015 року близько 12 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні магазину «Білла», розташованого по вул. А.Ахматової, 49 у м. Києві, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, з корисливих мотивів, викрав з торгівельних полиць товари, що перебувають на балансі ТПФ ПІІ «Білла - Україна», а саме: 5 банок ікри «Лососева Зерниста», загальною вартістю 359 грн. 60 коп., поклавши вказане у кишені верхнього одягу та в сумку, яку мав при собі.

Після цього ОСОБА_4 , пройшовши крізь касову зону, направився до виходу з викраденим, проте не зміг довести свій злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 7 травня 2015 року біля 12 год., знаходячись в магазині «Білла», розташованого по вул. А.Ахматової в м. Києві, взяв 5 банок ікри «Лососева Зерниста» та пішов на касу. Розуміючи, що в нього недостатньо грошових коштів, заховав вказані банки в сумку та кишені. Розрахувавшись за інший товар, пішов на вихід, де його зупинила охорона.

Вартість викраденого обвинувачений не оспорював.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорює фактичні обставини провадження, і судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, кваліфіковано вірно.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд ураховуючи тяжкість вчиненого злочину, який, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до злочину середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який несудимий, за даними облікової документації не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, має постійне місце проживання, щире каяття у вчиненому, що судом визнається як обставиною, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приходить до висновку, що останньому необхідно призначити покарання за вчинений злочин у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ст. 68 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесять) гривень

Речові докази по справі, а саме: ікра лосося в кількості п`яти металевих банок, які передано під розписку на зберігання потерпілому ПІІ «Білла - Україна» в особі ОСОБА_5 залишити у власності останнього.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя