УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року лютого місяця «01
» дня колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого
судді - Топчий В.М.

суддів -
Трофімцова А.І., Осоченко А.М.

за участю прокурора
- Ігнатова Є.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Сімферополі кримінальну справу по апеляції засудженого ОСОБА_1
на вирок Совєтського районного суду Автономної Республіки Крим від 21 грудня 2006 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Кіровськ Луганської області, громадянин України, середньої освіти, судимий: 19.12.2001 р.
Шевченківським районним судом м. Львова за ч.3 ст.309 КК України до 5 років
позбавлення волі, звільнений 17.12.2005
р. на підставі постанови Суворівського районного суду м. Херсона від 09.12.2005 р. у відповідності зі
ст.З п. «б» Закону України «Про амністію» від 31.05.2005 p., що проживає: АДРЕСА_1,

засуджений за
ч.1
ст.311 КК України до 1 року обмеження волі.

Питання про речовинні докази та судові витрати вирішені
відповідно до вимог кримінально-процесуального закону.

ВСТАНОВИЛА:

Як вказано у
вироку суду, ОСОБА_1 09 грудня 2006 року, незаконно
придбав у неустановленої слідством особи в смт. Кіровське Кіровського району АР
Крим прекурсор у полімерному шприці, який поклав у кишеню своєї куртки та
незаконно перевіз у смт. Совєтський Совєтського району АР Крим, з метою його
використання для виготовлення наркотичних засобів.

У цей же день,
приблизно о 16 годині
працівниками міліції на автодорозі Красноперекопська-Феодосія на
південно-східному в'їзді у смт. Совєтський Совєтського району АР Крим, при
огляді ОСОБА_1 у кишені його куртки була виявлена та вилучена рідина масою 0,2 грами, що є
ангідридом оцтової кислоти яка відноситься до прекурсорів.

У апеляції
засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи винність і кваліфікацію своїх злочинних дій,
порушує питання про звільнення його від призначеного йому судом покарання, на
підставі ст.75 КК України, з іспитом. Мотивує тим, що судом недостатньо повно
враховані його дані про особистість, а також не враховано тє, що на його
утриманні перебуває неповнолітня дитина та він є єдиним годувальником у родині.

Заслухавши доповідача, прокурора,
що вважав за необхідне залишити вирок без зміни,

Справа №
11-174 /07 Головуючий

Категорія
ст.311 ч.1 КК
України у 1 інстанції Кордік С.В.

Доповідач Трофімцов А.І.

перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, колегія судців дійшла до висновку про те, що апеляція задоволенню не
підлягає за наступних підстав.

Винність
засудженого ОСОБА_1 у вчиненні їм злочину, за який він засуджений, при
обставинах викладених у вироку, підтверджена сукупністю добутих досудовим
слідством доказів, дослідження яких, за згодою учасників судового розгляду, у
відповідності зі ст.299 ч.З КПК України, було визнано недоцільним, оскільки
фактичні обставини справи не оспорювались. Злочинні дії ОСОБА_1 правильно
кваліфіковані за ч.1 ст.311
КК України, і не оспорюються й в апеляції.

Апеляційні
доводи засудженого про те, що він є єдиним годувальником у родині та на його утриманні
перебуває неповнолітня дитина, колегія суддів визнає неспроможними, оскільки як
вбачається з матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_1 ніде не працює, не має
постійного заробітку. Крім того, судом першої інстанції зазначені обставини
перевірялися у судовому засіданні, однак засудженим доказів, підтверджуючих, що
на його утриманні перебуває неповнолітня дитина суду не представив, і заявив,
що на день розгляду кримінальної справи тільки готує документи для всиновлення
сина, крім того, разом з апеляцією направив довідку, яка не свідчить про тє, що
він у родині є єдиним годувальником.

Призначаючи
покарання ОСОБА_1, суд у порядку ст. 65
КК України, урахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого їм
злочину, дані про особистість засудженого, що характеризується посередньо,
конкретні обставини справи -
судимий, ніде не працює, обставину, що зм'якшує покарання - щире каяття у
вчиненому, обставину, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів, і правильно призначив ОСОБА_1 покарання
ближче до мінімального, що передбачено у санкції статті кримінального закону.
Підстав для зміни вироку суду, і звільнення ОСОБА_1 від покарання, на підставі
ст.75 КК України, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 365,
366 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без
задоволення.Вирок Совєтського районного суду Автономної Республіки Крим від 21 грудня 2006 року у
відношенні ОСОБА_1 залишити без зміни.