ВИРОК

ІМЕНІ УКРАЇНИ

23.04.2013 року
Заводський районний суд м.Миколаєва в
складі:

головуючого - судді
Гаврасієнка В.О.,

при секретарі -
Рубльовській І.В.

за участю прокурора -
Надольної Т.В.

захисника -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєва
матеріали кримінального провадження
№00003321 за обвинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Миколаєва, українця, громадянина
України, з середньою освітою, не
одруженого, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, раніше засудженого:

28.01.13 Заводським районним судом м.
Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України до 2
років позбавлення з іспитовим строком
на 1 рік.

в скоєнні кримінального
правопорушення передбаченого ч.2 ст. 309
КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.13 в 13-00 год., ОСОБА_2 перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись біля кафе, розташованого
біля будинку №44 по вул. Скороходова в
м.Миколаєві, незаконно придбав у
невстановленої в ході досудового
слідства особи медичний шприц з
особливо небезпечним засобом - опієм
ацетильованим, який став зберігати для
особистого вживання без мети збуту.

В цей же день, в 13-15 год. біля будинку №63
по вул.Громадянській в м. Миколаєві
співробітниками міліції за скоєння
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП,
затриманий ОСОБА_2, у якого при
особистому огляді в лівій внутрішній
кишені куртки виявлено одноразовий
медичний шприц ємкістю 5 мл. З речовиною
темно-коричневого кольору, який він
незаконно придбав та зберігав для
особистого вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта №16 від
23.01.13 надана на дослідження речовина
вилучена у ОСОБА_2, є ацетильованим
опієм, який відноситься до особливо
небезпечних наркотичних засобів. Маса
ацетильованого опію ( в перерахунку на
суху речовину) становить 0,0397 г.

Таким чином, своїми умисними
діями, які виразилися у незаконному
придбанні та зберіганні наркотичних
засобів без мети збуту, вчинені
повторно, ОСОБА_2 вчинив кримінальне
правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК
України.

Допитаний у судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у
вчиненні ним кримінального
правопорушення визнав повністю і
підтвердив факт незаконного придбання
ним 21.01.13 біля кафе розташованого біля
будинку №44 по вул. Скороходова в
м.Миколаєві у незнайомого чоловіка
медичний шприц з опієм за 50,00 грн., який
став зберігати для особистого
вживання. Знаходячись в кафе він випив
100 гр. горілки, а потім його пригостили
горілкою знайомі, які відпочивали в
барі. Далі він пішов додому і біля
будинку по вул.Громадячнській,63
закурив сигарету біля дітей які гуляли
на подвір'ї та так як він знаходився в
стані алкогольного сп'яніння, був
затриманий працівниками міліції, які
вилучили шприц з опієм. У вчиненому
щиро розкаявся, стверджував, що пройшов
анонімний курс лікування від
наркотичної залежності.

За згодою обвинуваченого та інших
учасників судового провадження, суд
в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав
недоцільними дослідження доказів щодо
тих обставин справи, які ніким не
оспорюються. Судом з'ясовано, що
обвинувачений ОСОБА_2 правильно
розуміє зміст цих обставин, сумнівів у
добровільності його позиції не має, а
також йому роз'яснено, що у такому
випадку він буде позбавлений права
оскаржити ці обставини в апеляційному
порядку.

Призначаючи покарання обвинуваченому
ОСОБА_2 у відповідності зі ст. 65 КК
України, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 скоїв злочин
середньої тяжкості, на досудовому
слідстві та в суді давав правдиві
показання, розкаюється у скоєному,
раніше притягувався до кримінальної
відповідальності, має постійне місце
мешкання, задовільно характеризується
за місцем проживання.

Обставиною, яка пом'якшує покарання
обвинуваченого ОСОБА_2, згідно ст.66 КК
України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання
обвинуваченого, в силу ст.67 КК України,
суд визнає скоєння злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України
особі, яка вчинила злочин, має бути
призначене покарання, необхідне й
достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів, а згідно з
ч.2 ст. 50 КК України покарання має на
меті не тільки кару, а й виправлення
засуджених.

Згідно із роз'ясненнями, що містяться у
ч.2 п.23 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 24.10.03 «Про практику
призначення судами кримінального
покарання'' (із змінами від 10.12.04) коли
особа, щодо якої застосовано
звільнення від покарання з
випробуванням, вчинила до
постановлення вироку в першій справі
інший злочин, за який засуджується до
покарання, що належить відбувати
реально, застосовування принципів
поглинання, часткового чи повного
складання призначених покарань не
допускається. За таких умов кожний
вирок виконується самостійно.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 засуджено вироком Заводського
районного суду м. Миколаєва від 28.01.13 за
ч.1 ст. 309 КК України до двох років
позбавлення волі та звільнено від
відбування покарання на підставі ст. 75
КК України з призначенням іспитового
строку на 1 рік. Злочин, передбачений ч.2
ст. 309 КК України, за яким ОСОБА_2
обвинувачується на даний час, останній
вчинив 21.01.13, тобто до постановлення
вироку Заводським районним судом м.
Миколаєва (28.01.13), а за таких обставин
вирок Заводського районного суду м.
Миколаєва повинен виконуватися
самостійно.

Вирішуючи питання про речові докази -
медичний шприц ємністю 5 мл. з особливо
небезпечною речовиною, ацетильованим
опієм в перерахунку на суху речовину
0,0397 гр., вилучені у ОСОБА_2, і які
знаходяться в камері схову
Заводського РВ ММУ УМВС України в
Миколаївській області суд вважає
необхідним відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК
України - знищити.

Відповідно до ч.1 ст.122 КПК України
витрати, пов'язанні із залученням
експерта за проведення судово-хімічної
експертизи у розмірі 490,40 грн. покласти
на обвинуваченого ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 349, 368,370, 373,
374, 376 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.309 КК України та
призначити йому покарання у виді
позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України
остаточно визначити ОСОБА_2 покарання у
вигляді 2 (двох) років позбавлення волі
та вирок Заводського районного суду м.
Миколаєва від 28.01.13, яким останнього
засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України на 2
(два) роки позбавлення волі та
звільнено від відбування покарання на
підставі ст. 75 КК України з
призначенням іспитового строку на 1 рік
- виконувати самостійно.

Запобіжний захід обвинуваченому до
вступу вироку в законну силу, залишити
незмінним - особисте зобов'язання.

Речові докази по кримінальному
провадженню: медичний шприц ємністю 5
мл. з особливо небезпечною речовиною,
ацетильованим опієм в перерахунку на
суху речовину (0,0397 гр.), вилучений у
ОСОБА_2, і який знаходиться в камері
схову Заводського РВ ММУ УМВС України
в Миколаївській області суд вважає
необхідним відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК
України - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати за
проведення судово-хімічної
експертизи на користь держави у
розмірі 490,40 грн.

На вирок суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Миколаївської області через
Заводський районний суд м. Миколаєва
протягом тридцяти діб з моменту його
проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції. Якщо
строк апеляційного оскарження буде
поновлено, вважається, що вирок не
набрав законної сили. Судове рішення
суду апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту його
проголошення.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня
після ухвалення надсилається учаснику
судового провадження, який не був
присутнім в судовому засіданні.

Суддя
В.О.
Гаврасієнко