Справа № 159/1448/15-к Провадження №11-кп/773/245/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 1, 2 ст. 190 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000811 за апеляційною скаргою прокурора Ковельської міжрайонної прокуратури на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2015 року, яким ,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, освіта середня, не працює, без постійного місця проживання, в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

засуджений за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

за ч. 2 ст. 190 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_7 до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 постановлено рахувати з 23 лютого 2015 року.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень; на користь потерпілої ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 11200 ( одинадцять тисяч двісті) гривень; на користь потерпілої ОСОБА_10 майнову шкоду в розмірі 3500 ( три тисячі пятсот) гривень; на користь потерпілої ОСОБА_11 майнову шкоду в розмірі 8354 ( вісім тисяч триста пятдесят чотири) гривні; на користь потерпілого ОСОБА_12 майнову шкоду в розмірі 8320 ( вісім тисяч триста двадцять) гривень; на користь потерпілого ОСОБА_13 майнову шкоду в розмірі 6925 (шість тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) гривень; на користь потерпілої ОСОБА_14 майнову шкоду в розмірі 8320 ( вісім тисяч триста двадцять) гривень; на користь потерпілої ОСОБА_15 майнову шкоду в розмірі 1700 ( одну тисячу сімсот) гривень.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередню тримання під вартою.

Вироком вирішена доля речових доказів.

Переглядаючи справу в порядку апеляційного провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що він будучи уповноваженим довіреністю серії ВТО №171941 від 24 жовтня 2013 року бути представником приватного підприємця ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо ведення її справ як фізичної особи-підприємця з усіх питань, що стосуються проведення та припинення фінансово-господарської діяльності передбаченої для фізичних осіб-підприємців, відкриття на її ім`я розрахункових рахунків, поповнення, внесення та розпорядження грішми на розрахункових рахунках, а також укладати та розривати усі дозволені законом договори та угоди, діючи на основі договору № 046 від 03 січня 2014 року, укладеного між ПП ОСОБА_16 та ТзОВ Престиж груп про здійснення замовлення на виготовлення і доставку металопластикових конструкцій, в якому ПП ОСОБА_16 являється покупцем, а ТзОВ Престиж груп продавцем металопластикових конструкцій, в період з 29.07.2014 року до 25.08.2014 року вчинив шахрайські дії при таких обставинах.

29 липня 2014 року, близько 11 год. 00 хв., в квартирі на АДРЕСА_2 , діючи від імені довірителя, ОСОБА_7 , з метою заволодіння грошима, уклав з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , договір DR-152L про виготовлення та доставку металопластикових конструкцій (конструкції з полівінілхлориду, ПВХ) у вищевказану квартиру, в якому ПП ОСОБА_16 являється виконавцем, а ОСОБА_8 замовником металопластикових конструкцій. Після цього, він шляхом обману та зловживання довірою, не маючи на меті подальшого виконання замовлення до ТзОВ Престиж груп на виготовлення відповідної металопластикової конструкції, отримав від ОСОБА_8 гроші в сумі 14000 (чотирнадцять тисяч) грн., як завдаток згідно договору, якими в подальшому заволодів, чим завдав ОСОБА_8 майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_7 повторно, 30 липня 2014 року, близько 14 год. 00 хв., в приміщенні офісу на АДРЕСА_3 , діючи від імені довірителя, з метою заволодіння грошима, уклав з ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , договір DR без номеру, про виготовлення та доставку металопластикових конструкцій (конструкції з полівінілхлориду, ПВХ) в квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , в якому ПП ОСОБА_16 являється виконавцем, а ОСОБА_17 замовником металопластикових конструкцій. Після цього він, шляхом обману та зловживання довірою, не маючи на меті подальшого виконання замовлення до ТзОВ Престиж груп на виготовлення відповідної металопластикової конструкції, отримав від ОСОБА_17 гроші в сумі 20880 (двадцять тисяч вісімсот вісімдесят) грн., як завдаток згідно договору, якими в подальшому заволодів, чим завдав ОСОБА_17 майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_7 повторно, 01 серпня 2014 року, близько 15 год. 00 хв., в приміщенні офісу на АДРЕСА_3 , діючи від імені довірителя, з метою заволодіння грошима, уклав з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , договір DR-153L про виготовлення та доставку металопластикових конструкцій (конструкції з полівінілхлориду, ПВХ) в квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , в якому ПП ОСОБА_16 являється виконавцем, а ОСОБА_10 замовником металопластикових конструкцій. Після цього, він шляхом обману та зловживання довірою, не маючи на меті подальшого виконання замовлення до ТзОВ Престиж груп на виготовлення відповідної металопластикової конструкції, отримав від ОСОБА_10 гроші в сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн., як завдаток згідно договору, якими в подальшому заволодів, чим завдав ОСОБА_10 майнової шкоди на вказану суму.

Він же повторно, 06 серпня 2014 року, близько 18 год. 00 хв., в приміщенні офісу на АДРЕСА_3 , діючи від імені довірителя, з метою заволодіння грошима, уклав з ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , договір DR-154L про виготовлення та доставку металопластикових конструкцій (конструкції з полівінілхлориду, ПВХ), у квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , в якому ПП ОСОБА_16 являється виконавцем, а ОСОБА_18 замовником металопластикових конструкцій. Після цього він, шляхом обману та зловживання довірою, не маючи на меті подальшого виконання замовлення до ТзОВ Престиж груп на виготовлення відповідної металопластикової конструкції, отримав від ОСОБА_18 гроші в сумі 5700 (п`ять тисяч сімсот) грн., як завдаток згідно договору, якими в подальшому заволодів, чим завдав ОСОБА_18 майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_7 повторно, 07 серпня 2014 року, близько 13 год. 30 хв., в будинку АДРЕСА_7 , діючи від імені довірителя, з метою заволодіння грошима, уклав з ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , договір DR-155L про виготовлення та доставку металопластикових конструкцій (конструкції з полівінілхлориду, ПВХ), у вищевказаний будинок, в якому ПП ОСОБА_16 являється виконавцем, а ОСОБА_19 замовником металопластикових конструкцій. Після цього він, шляхом обману та зловживання довірою, не маючи на меті подальшого виконання замовлення до ТзОВ Престиж груп на виготовлення відповідної металопластикової конструкції, отримав від ОСОБА_19 гроші в сумі 6925 (шість тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) грн., як завдаток згідно договору, якими в подальшому заволодів, чим завдав ОСОБА_19 майнової шкоди на вказану суму.

Також він повторно, 11 серпня 2014 року, в обідній час, в приміщенні офісу на АДРЕСА_3 , діючи від імені довірителя, з метою заволодіння грошима, уклав з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , договір DR-156L про виготовлення та доставку металопластикових конструкцій (конструкції з полівінілхлориду, ПВХ), у квартиру за адресою: АДРЕСА_8 , в якому ПП ОСОБА_16 являється виконавцем, а ОСОБА_11 замовником металопластикових конструкцій. Після чого, шляхом обману та зловживання довірою, не маючи на меті подальшого виконання замовлення до ТзОВ Престиж груп на виготовлення відповідної металопластикової конструкції, отримав від ОСОБА_11 гроші в сумі 8354 (всім тисяч триста п`ятдесят чотири) грн., як завдаток згідно договору, якими в подальшому заволодів, чим завдав ОСОБА_11 майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_7 повторно, 14 серпня 2014 року, близько 15 год. 00 хв. в приміщенні офісу на АДРЕСА_3 , діючи від імені довірителя, з метою заволодіння грошима, уклав з ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , договір DR-157L про виготовлення та доставку металопластикових конструкцій (конструкції з полівінілхлориду, ПВХ) у будинок на АДРЕСА_9 , в якому ПП ОСОБА_16 являється виконавцем, а ОСОБА_14 замовником металопластикових конструкцій. Після цього він, шляхом обману та зловживання довірою, не маючи на меті подальшого здійснення замовлення до ТзОВ Престиж груп на виготовлення відповідної метало пластикової конструкції, отримав від ОСОБА_14 гроші в сумі 10879 (десять тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) грн., як оплату металопластикових конструкцій згідно договору, якими в подальшому заволодів, чим завдав ОСОБА_14 майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_7 повторно, 16 серпня 2014 року, близько 10 год. 30 хв., в будинку АДРЕСА_10 , діючи від імені довірителя, з метою заволодіння грошима, уклав з ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , договір DR-158L про виготовлення та доставку металопластикових конструкцій (конструкції з полівінілхлориду, ПВХ) у вищевказаний будинок, в якому ПП ОСОБА_16 являється виконавцем, а ОСОБА_20 замовником металопластикових конструкцій. Після цього він, шляхом обману та зловживання довірою, не маючи на меті подальшого виконання замовлення до ТзОВ Престиж груп на виготовлення відповідної металопластикової конструкції, отримав від ОСОБА_20 гроші в сумі 3150 (три тисячі сто п`ятдесят) грн., як завдаток згідно договору, якими в подальшому заволодів, чим завдав ОСОБА_20 майнової шкоди на вказану суму.

Також він, повторно, 20 серпня 2014 року, близько 15 год. 30 хв., в будинку АДРЕСА_11 , діючи від імені довірителя, з метою заволодіння грошима, уклав з ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , договір DR-160L про виготовлення та доставку металопластикових конструкцій (конструкції з полівінілхлориду, ПВХ) у вищевказаний будинок, в якому ПП ОСОБА_16 являється виконавцем, а ОСОБА_15 замовником металопластикових конструкцій. Після цього він, шляхом обману та зловживання довірою, не маючи на меті подальшого виконання замовлення до ТзОВ Престиж груп на виготовлення відповідної металопластикової конструкції, отримав від ОСОБА_15 гроші в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн., як завдаток згідно договору, якими в подальшому заволодів, чим завдав ОСОБА_15 майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_7 повторно, 23 серпня 2014 року, близько 10 год. 00 хв., в приміщенні офісу на АДРЕСА_3 , діючи від імені довірителя, з метою заволодіння грошима, уклав з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , договір DR-162L про виготовлення та доставку металопластикових конструкцій (конструкції з полівінілхлориду, ПВХ), у будинок за адресою: АДРЕСА_12 , в якому ПП ОСОБА_16 являється виконавцем, а ОСОБА_9 замовником металопластикових конструкцій. Після цього він, шляхом обману та зловживання довірою, не маючи на меті подальшого виконання замовлення до ТзОВ Престиж груп на виготовлення відповідної металопластикової конструкції, отримав від ОСОБА_9 гроші в сумі 11200 (одинадцять тисяч двісті) грн., як завдаток згідно договору, якими в подальшому заволодів, чим завдав ОСОБА_9 майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_7 повторно, 23 серпня 2014 року, близько 10 год. 00 хв., в квартирі на АДРЕСА_13 , діючи від імені довірителя, з метою заволодіння грошима, уклав з ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , договір DR-161L про виготовлення та доставку металопластикових конструкцій (конструкції з полівінілхлориду, ПВХ) у вищевказану квартиру, в якому ПП ОСОБА_16 являється виконавцем, а ОСОБА_21 замовником металопластикових конструкцій. Після цього він, шляхом обману та зловживання довірою, не маючи на меті подальшого виконання замовлення до ТзОВ Престиж груп на виготовлення відповідної металопластикової конструкції, отримав від ОСОБА_21 гроші в сумі 11770 (одинадцять тисяч сімсот сімдесят) грн., як завдаток згідно договору, якими в подальшому заволодів, чим завдав ОСОБА_21 майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_7 повторно, 25 серпня 2014 року, близько 14 год. 00 хв., в приміщенні офісу на АДРЕСА_3 , діючи від імені довірителя, з метою заволодіння грошима, уклав з ОСОБА_22 договір DR-163L про виготовлення та доставку металопластикових конструкцій (конструкції з полівінілхлориду, ПВХ), у будинок за адресою: АДРЕСА_14 , в якому ПП ОСОБА_16 являється виконавцем, а ОСОБА_22 замовником металопластикових конструкцій. Після цього він, шляхом обману та зловживання довірою, не маючи на меті подальшого виконання замовлення до ТзОВ Престиж груп на виготовлення відповідної металопластикової конструкції, отримав від ОСОБА_22 гроші в сумі 8320 (вісім тисяч триста двадцять) грн., що належать батьку останнього, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , і були попередньо передані ОСОБА_22 для здійснення даного правочину, як завдаток згідно договору, якими в подальшому заволодів, чим завдав ОСОБА_12 майнової шкоди на вказану суму.

Прокурор Ковельської міжрайонної прокуратури у поданій на вирок апеляційній скарзі не оспорюючи фактичних обставин справи, вказує на незаконності вироку у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.

Посилається на те, що суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку пише про кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 1 та ч. 2 ст. 191 КК України, а засудив його за ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, вироком суду з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_14 стягнуто 8320 грн., тоді як їй злочином завдано шкоду на суму 10879 гривень про що вказано у мотивувальній частині цього вироку.

Просить вирок Ковельського міськрайонного суду скасувати та постановити новий із зазначенням у мотивувальній частині вироку, про кваліфікацію дії ОСОБА_7 за ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, а також стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_14 майнову шкоду в розмірі 10879 грн.

Заступник прокурора Волинської області у поданих доповнення та змінах до апеляційної скарги просить вирок суду першої інстанції у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального-процесуального закону змінити та ухвалити нову ухвалу, якою стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_14 майнову шкоду в розмірі 10879 гривень та прийняти рішення про кваліфікацію дій Колесника за ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України.

Скасувати ухвали Ковельського міськрайонного суду від 06.05.2015 року та 08.05.2015 року про виправлення описок у вироку від 08.04.2015 року.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст вироку та доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченого, який апеляційну скаргу визнав, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду першої інстанції має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з частиною третьою ст. 374 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчинені якого визнається обвинувачений.

Як вбачається з обвинувального акта (а.с.2-5) органом досудового слідства ОСОБА_7 інкримінувалось вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України.

Суд першої інстанції розглянув дане кримінальне провадження в межах висунутого ОСОБА_7 обвинувачення. Ухвалюючи щодо останнього обвинувальний вирок суд першої інстанції у вступній частині зазначив про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України і за вказаними статтями КК України засудив останнього, призначивши міру покарання у межах санкцій вказаних статей.

Разом з тим, у мотивувальній частині навівши достатні докази, які підтверджують винуватість останнього у вчиненні цих правопорушень, на шостій сторінці вироку в четвертому абзаці правильно описавши кваліфікацію, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою та повторне заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, помилково вказав на кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 та ч. 2 ст. 191 КК України замість ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 08 травня 2015 року допущену у мотивувальній частині технічну описку було виправлено.

Оскільки зазначеною ухвалою суду зміни внесені лише у мотивувальну частину вироку, де при підведенні кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 помилково було зазначено ст. 191 КК України замість ст. 190 цього Кодексу і при цьому формулювання доведеного обвинувачення не змінювалось, а також ці зміни не потягнули жодних виправлень чи змін у резолютивній частині вироку, то суд першої інстанції з врахуванням вимог ст. 379 КПК України правомірно визнав це технічною опискою і своєю ухвалою від 08 травня 2015 року вніс виправлення у мотивувальну частину вироку.

З таким рішення погоджувався і прокурор при розгляді за ініціативною суду клопотання про виправлення описки, що стверджується ухвалою суду від 08 травня 2015 та технічним носієм запису цього судового засідання. За таких обставин підстав для зміни вироку суду першої інстанції немає, а тому апеляція прокурора в цій частині до задоволення не підлягає.

Разом з тим постановляючи ухвалу від 06 травня 2015 року про виправлення «описки» в резолютивній частині вироку щодо ОСОБА_7 про стягнення з останнього на користь потерпілої ОСОБА_14 майнової шкоди з 8320 грн. на 10879 грн. суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ч. 1 ст. 379 КК України виправленню підлягають лише описки, які не змінюють змісту судового рішення, а лише усувають неточності щодо встановлених фактичних обставин справи.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, серед іншого, зазначається рішення про цивільний позов.

Зазначені вимоги щодо форми і змісту обвинувального вироку містяться і у п. 24 ППВСУ від 29.06.1990 р. № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», згідно з яким, резолютивна частина обвинувального вироку повинна бути викладена чітко і ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду і розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.

Також згідно з п. 14 ППВСУ від 31 березня 1989 року №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» суд при визнанні підсудного винним та приймаючи рішення про відшкодування шкоди, у резолютивній частині вироку має вказати в якому розмірі і на чию користь стягується сума на відшкодування шкоди.

Тобто, судове рішення, у якому вирішується обвинувачення по суті та призначається покарання, як основне так і додаткове, так і за цивільним позовом, викладаються лише у формі вироку.

Суд першої інстанції своїм вироком від 08 квітня 2015 року у резолютивній частині зазначив, що на користь ОСОБА_14 з ОСОБА_7 необхідно стягнути майнову шкоду в сумі 8320 грн., хоча в обвинувальному акті та у мотивувальній частині вироку зазначено, що ОСОБА_14 злочином заподіяно майнову шкоду на суму 10879 грн., а тому внісши ухвалою суду під виглядом «описки» такі виправлення у резолютивну частину вироку він по суті змінив свій вирок, що є недопустимим.

Тому вирок суду першої інстанції у цій частині підлягає до зміни, а апеляція прокурора до задоволення.

Заподіяння обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_14 матеріальної шкоди в розмірі 10879 гривень підтверджується визнавальними показаннями самого обвинуваченого, показаннями потерпілої та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до пункту 3 частини першої ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі збільшення або зменшення сум, які підлягають стягненню, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення .

Збільшення розміру матеріальної шкоди не впливає на обсяг обвинувачення ОСОБА_7 і не впливає на правову кваліфікацію його дій, а тому за апеляційною скаргою прокурора апеляційний суд постановляє ухвалу.

Оскільки ухвала Ковельського міськрайонного суду від 06 травня 2015 року прийнята з істотним порушенням вимок КПК України, то вона підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404-405, 407 КПК, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Ковельської міжрайонної прокуратури зі змінами і доповненнями заступника прокурора Волинської області задовольнити частково.

Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 в частині стягнення з останнього в користь потерпілої ОСОБА_14 майнової шкоди змінити, а ухвалу Ковельського міськрайонного суду від 06 травня 2015 року скасувати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілої ОСОБА_14 майнову шкоду в розмірі 10879 (десять тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4