Справа №10-130/07 Головуючий
у І інстанції Клок О.М.
запобіжний захід Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 26
липня 2007 року

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Волинської
області у складі:

головуючого - судді
Фідрі О.М.,

суддів - Хлапук
Л.І., Лозовського А.О.,

з участю прокурора - Ващук
І.В.,

обвинуваченого - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку апеляцію помічника прокурора
міста Луцька на постанову Луцького міськрайонного суду від 18 липня 2007
року, якою щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця м.
Рига, Латвія, мешканця АДРЕСА_1, одруженого,
має на утриманні малолітню дитину,
з середньою освітою, не
працюючого, особи без громадянства, раніше не судимого, відмовлено у задоволенні подання про обрання
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обрано запобіжний захід -
підписку про невиїзд, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Луцького міськрайонного суду від 18 липня 2007 року за поданням слідчого СВ
Луцького MB УМВС України у Волинській області, погодженим з прокурором, відмовлено в обранні запобіжного заходу у
вигляді взяття під варту та обрано запобіжний захід - підписку про невиїзд щодо
ОСОБА_1, який обвинувачується у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

У
поданій апеляції помічник прокурора ставить питання про скасування постанови
суду та направлення подання на новий судовий розгляд, посилаючись на безпідставність відмови у
задоволенні подання слідчого,
неврахуванні судом при прийнятті рішення тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується
ОСОБА_1, і тієї обставини, що він є мешканцем Латвії і може ухилитися
від слідства й суду.

Вислухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію з викладених у ній
підстав, обвинуваченого ОСОБА_1 та його
захисника, які заперечили доводи
апеляції, дослідивши матеріали кримінальної
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляцію слід залишити без
задоволення з таких підстав.

Відповідно
до п. З постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №4
«Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту
та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового
слідства», взяття під варту є найбільш
суворим запобіжним заходом і обирається лише за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи можуть не
забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов'язків і його належної
поведінки, та коли є достатні підстави
вважати, що ця особа може ухилитися від
слідства й суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі чи
продовжувати злочинну діяльність.

Судом
першої інстанції встановлено, що
відсутні факти чи обставини, які б
свідчили про те, що ОСОБА_1, перебуваючи на волі, може ухилятися від слідства й суду, перешкоджати встановленню істини у
справі, продовжувати злочинну
діяльність. Тяжкість злочину, у вчиненні
якого обвинувачується особа, та
відсутність громадянства України, не
може бути безумовною підставою для обрання щодо особи запобіжного заходу у
вигляді взятгя під варту.

Крім
того, ОСОБА_1 має постійне місце
проживання, за яким характеризується
позитивно, має на утриманні малолітню
дитину, яка хворіє, дружина потребує допомоги для догляду за
дитиною, а також зобов'язується
з'являтися на виклики слідства й суду,
виконувати покладені на нього процесуальні обов'язки, відшкодувати завдану злочином шкоду.

Слідчий
у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1
з'являється на його виклики, умов
запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд не порушує. Вказані обставини
прокурором не спростовані.

2

За таких обставин
суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відмову у
задоволенні подання про обрання щодо ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді
взяття під варту.

Керуючись ст. ст.
362, 382 КПК України, колегія
судців, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
помічника прокурора міста Луцька залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду від
18 липня 2007 року щодо ОСОБА_1 -без зміни.