10.02.2015 Справа № 363/4912/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2015 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгороді кримінальне провадження за № 0000381 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , за національністю українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину за частиною 1 статті 366 КК України, судовим слідством

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 обвинувачувався у тому, що 1 січня 2014 інспектором взводу № 3 роти ДПС ДАІ із забезпечення супроводження при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_6 складено рапорт на ім`я начальника УДАІ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_7 про те, що 29 грудня 2013 під час несення служби на 20 км автошляху Київ-Овруч в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області водій автомобіля марки Renault Duster, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав його вимогу про зупинку, що надавалась за допомогою жезла та свистка, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР). При цьому зазначений автомобіль не був зупинений інспектором УДАІ ГУМВС України в Київській Області та особа, яка керувала цим транспортним засобом встановлена не була.
У подальшому працівниками УДАІ ГУМВС України в Київській області встановлено, що власником автомобіля марки Renault Duster, номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_8 , який зареєстрований в смт. Димер, Вишгородського району, Київської області, а тому зазначений рапорт відповідно до положень статті 276 КУпАП направлено до ВДАІ Вишгородського РВ, для вирішення питання про притягнення винної особи, яка порушила п. 2.4 ПДР до адміністративної відповідальності.
Вирішення питання про розгляд адміністративних матеріалів щодо порушення водієм автомобіля марки Renault Duster, номерний знак НОМЕР_1 п. 2.4 ПДР начальником ВДАІ Вишгородського РВ ОСОБА_9 доручено інспектору цього ж відділу ОСОБА_5 .
Отримавши рапорт від 1 січня 2014 інспектора взводу № 3 роти ДПС ДАІ із забезпечення супроводження при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_6 про те, що 29 грудня 2013 року під час несення служби на 20 км автошляху Київ-Овруч в с. Нові Петрівні Вишгородського району Київської області водій автомобіля марки Renault Duster, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав його вимогу про зупинку, що надавалась за допомогою жезла та свистка, чим порушив п.2.4 ПДР, інспектор ВДАІ Вишгородського РВ ОСОБА_5 визначив, що діяння водія зазначеного автомобіля необхідно кваліфікувати за статтею 122-2 КУпАП, як невиконання водієм вимог працівника міліції про зупинку транспортного засобу.
З метою встановлення особи правопорушника, ОСОБА_5 , 5 січня 2014 року виїздив до місця реєстрації ОСОБА_8 - АДРЕСА_2 , однак не виявив останнього за місцем реєстрації.
Достовірно знаючи, що відповідно до статей 245, 246 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, зміцнення законності, а порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення визначається цим Кодексом, інспектор ВДАІ Вишгородського РВ ОСОБА_5 , не здобувши жодних доказів вчинення правопорушення певною особою вирішив вчинити службове підроблення, шляхом внесення до офіційного документу - протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП, завідомо неправдивих відомостей про те, що зазначене правопорушення вчинене ОСОБА_8 - власником автомобіля марки Renault Duster, номерний знак НОМЕР_1 .
При цьому інспектор ВДАІ Вишгородського РВ ОСОБА_5 достовірно знав, що відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Будучи обізнаним про свої службові обов`язки, у тому числі щодо збирання доказів вчинення адміністративного правопорушення будь-якою собою, ОСОБА_5 , будучи службовою особою органу державної влади не вжив жодних заходів, передбачених статтею 251 КУпАП спрямованих на встановлення доказів вини ОСОБА_8 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП. Натомість 11 січня 2014 о 11 год. 50 хв. в м. Вишгород інспектором ВДАІ Вишгородського РВ ОСОБА_5 , в порушення норм статей 254, 256 КУпАП, без відібрання пояснення у правопорушника та збирання будь яких інших доказів правопорушення, внесено до офіційного документу - протоколу про адміністративне правопорушення серії АГ2 №141238 завідомо неправдиві для ОСОБА_5 відомості про те, що саме ОСОБА_8 29.12.2013 близько 12 год. 35 хв. на 20 км. автодороги Київ-Овруч вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-2 КУпАП, у той час як останнього на місці вчинення правопорушення зазначеного в протоколі, не було.
У подальшому протокол про адміністративне правопорушення серії АГ2 141238 направлений до Вишгородського районного суду для розгляду по суті.
Відповідно до постанови судді Вишгородського районного суду від 14 лютого 2014 року в адміністративній справі відносно ОСОБА_8 , останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого сстаттею 122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 6 (шість) місяців.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину за частиною 1 статті 366 КК України не визнав та пояснив, що в квітні 2013 року був призначений на посаду державного інспектора відділення ДАІ Вишгородського РВ з обслуговування автомобільного транспорту.

На початку січня 2014 року до ДАІ Вишгородського району надійшли матеріали, а саме рапорт інспектора роти ДПС № 3 Прохорчука про невиконання вимоги про зупинку водіями транспортних засобів, та, зокрема, водієм транспортного засобу Рено Дастер, державний номерний знак НОМЕР_1 29 грудня 2013 року о 12 год. 35 хв. на 20-му кілометрі автодороги Київ-Овруч.

Начальником відділення ДАІ було видано доручення для прийняття відповідних рішень згідно Закону відносно водія автомобіля Рено Дастер. Згідно зразка алгоритму дій та рапорту він та старший інспектор ОСОБА_10 , відповідно до даних бази Наіс було встановлено, що автомобіль Рено Дастер, д.н.з. НОМЕР_1 належить громадянину ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Після чого, 5 січня 2014 року, ним було здійснено виїзд за вказаною адресою для того щоб опитати власника транспортного засобу щодо того чи дійсно 29 грудня 2013 року він керував зазначеним транспортним засобом та проїздив 20-й км. автодороги Київ-Овруч та не виконав вимогу про зупинку працівника ДАІ.

Прибувши за зазначеною адресою застати на місці громадянина ОСОБА_8 йому не вдалося, після чого він залишив номер контактного телефону та сповіщення про те, що ОСОБА_8 необхідно з`явитися до відділення ДАІ для дачі письмових пояснень відносно відомостей про вчинене ним правопорушення. Сповіщення було залишено його матері у якої, також, було відібрано пояснення, в якому вона зазначила, що син дійсно приїздив до неї 29 грудня 2013 року близько 14 год. 00 хв. на його власному автомобілі Рено Дастер.

Також, через декілька днів, інспектором ДПС відділення ДАІ сержантом міліції ОСОБА_11 було надіслано поштою виклик до підрозділу ДАІ ОСОБА_8 , а ще один вручено під розпис його батьку. Однак, у визначений час та місце ОСОБА_8 не з`явився. У зв`язку з чим та на підставі статті 268 КУпАП України 11 січня 2014 року відносно ОСОБА_8 було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП.

Після чого, складений адміністративний протокол разом зі зібраними матеріалами був направлений до Вишгородського районного суду Київської області.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_8 посвідчив, що 29 грудня 2013 року він разом із своєю сім`єю перебував у м. Києві. Приблизно о 13 год. 40 хв. керуючи власним автомобілем Рено Дастер (р.н.з. НОМЕР_1 ) він рухався із м. Києва у напрямку смт. Димер Вишгородського району Київської області наблизившись до перетину автодороги Київ-Овруч із дорогою, яка веде до вул. Богатирській у м. Києві, він потрапив у дорожній затор, викликаний скупченням автомобілів у напрямку руху до с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області в якому перебував близько 20 хв., після чого поїхав до смт. Димер.

Під час руху на зазначеній ділянці дороги, працівники ДАІ вимоги про зупинку йому не подавали.

Через декілька днів свідок отримав лист про необхідність з`явитися 10 січня 2014 року до відділення ДАІ, однак лист був адресований не йому, а громадянину Бровко. Особисто на його ім`я 14 січня 2014 року поштою надійшов виклик із повідомленням про потребу з`явитися до ДАІ 13 січня 2014 року, згідно штампу почтового відділення був направлений 11 січня 2014 року.

Після чого отримав виклик до суду, де наслідками розгляду справи про адмінправопорушення його було позбавлено права керування транспортним засобом терміном на 6 місяців.

Органом досудового розслідування в основу обвинувачення за частиною 1 статті 366 КК України покладені дії ОСОБА_5 щодо складання 11 січня 2014 протоколу про адміністративне правопорушення серії АГ2 №141238 відносно ОСОБА_8 про вчинення ним правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпП та внесення до нього завідомо неправдивих відомостей про те, що саме ОСОБА_8 29 грудня 2013 близько 12 год. 35 хв. на 20 км. автодороги Київ-Овруч вчинив зазначене адміністративне правопорушення, у той час як останнього на місці вчинення правопорушення зазначеного в протоколі не було.

Однак, із такою позицією обвинувачення суд не може погодитися виходячи із наступного.

Так, доказами, які, на думку, сторони обвинувачення підтверджують вину ОСОБА_5 є рапорт від 11 листопада 2014 року процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000026 про виявлення ознак злочину, передбаченого частиною 1 статті 366 КК України, вчиненого працівниками ВДАІ Вишгородського РВГУМВС України в Київській області при складанні протоколу про адмінправопорушення до якого внесено недостовірні відомості про вчинення водієм автомобіля Рено Дастер (р.н.з. НОМЕР_2 ) адміністративного правопорушення, а саме щодо невиконання вимоги про зупинку, що надавалися за допомогою жезла та свистка чим порушено вимоги пункту 2.4 Правил дорожнього руху (т.1, а.с. 22-23).

Крім того, відповідно до протоколу огляду документів від 12 листопада 2014 року було оглянуто матеріали кримінального провадження № 0000026, а саме адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_8 за статтею 122-2 КУпАП, пояснення ОСОБА_8 , заява про визнання його потерпілим, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого ОСОБА_8 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , функціональні обов`язки та послужний список ОСОБА_5 (т.1, а.с. 33-127).

12 листопада 2014 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за частиною 1 статті 366 КК України, 12 та 17 листопада 2014 року було проведено допити ОСОБА_5 у якості підозрюваного в ході проведення яких він відмовився від дачі показів на підставі статті 63 Конституції України (т.1, а.с. 130-139, 146-148).

19 листопада 2014 року було складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000381 щодо ОСОБА_5 за частиною 1 статті 366 КК України (т.1, а.с. 239-246).

Згідно статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Стороною обвинувачення при формулюванні обвинувачення ОСОБА_5 зазначено про вчинення ним службового підроблення, а саме внесення до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей.

Однак, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення у суді залишились не доведеними.

Так, органом досудового розслідування не надано належної оцінки тих обставин, що підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 122-2 КУпАП слугував рапорт працівника міліції ОСОБА_6 , складений ним як суб`єктом владних повноважень при виконанні посадових обов`язків, та відомості які в ньому викладені, а саме про невиконання водієм автомобіля Рено Дастер (р.н.з. НОМЕР_1 ) о 12 год. 35 хв. 29 грудня 2013 року вимоги працівника ДАІ про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою свистка та жезла на 20-му км траси Київ-Овруч (т.1, а.с. 40).

При тому, що відомості про час, день та місце, про марку та державний реєстраційний номер автомобіля, водій якого виходячи із рапорту ОСОБА_6 , вчинив адміністративне правопорушення, були використані ОСОБА_5 саме з того ж таки рапорту працівника міліції.

В той же час, ОСОБА_6 на стадії досудового слідства навіть не був допитаним у якості свідка, хоча навіть у судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_8 за статтею 122-2 КУпАП він будучи допитаним у якості свідка, стверджував, що водій автомобіля Рено Дастер (р.н.з. НОМЕР_1 ) під час руху на 20-му кілометрі автодороги Київ-Овруч не виконав його вимогу про зупинку, про що вбачається із постанови Вишгородського районного суду Київської області від 14 лютого 2014 року у справі про адміністративне правопорушення № 363/178/14-П (т.1, а.с.88-89 ).

Також, судом зазначається, що ОСОБА_5 5 січня 2014 року за місцем проживання відібрав пояснення у ОСОБА_12 , матері ОСОБА_8 , яка йому повідомила про те, що дійсно 29 грудня 2013 року останній приїздив до неї близько 14 год., що по суті підтверджувало викладені у рапорті обставини про факт перебування автомобіля Рено Дастер (р.н.з. НОМЕР_2 ) на трасі Київ-Овруч 29 грудня 2013 року в післяобідню пору доби (т.1, а.с. 77).

Більше того, допитаний у суді ОСОБА_8 посвідчив про те, що він дійсно їхав на зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення автомобілі та на тій самій ділянці траси Київ-Овруч, однак не в той час який вказаний у протоколі і про те, що жодної вимоги про зупинку транспортному засобу під його керуванням працівники ДАІ не подавали.

Взагалі, вперше відомості про те, що о 12 год. 35 хв. 29 грудня 2013 року ОСОБА_8 перебував у м. Києві, а не на ділянці автодороги Київ-Овруч і про те, що жодної вимогу про зупинку працівниками ДАІ не подавалося, з`явилися під час провадження у справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_8 за статтею 122-2 КУпАП у суді в його поясненнях від 3 лютого 2014 року (т.1, а.с. 53-56).

Згідно статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятків випадків, передбачених частиною 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках на потерпілого.

Однак, будь-яких доказів про те, що ОСОБА_5 усвідомлював та знав про неправдивий характер тих відомостей, які вносилися ним 11 січня 2014 року до протоколу про адміністративне правопорушення АГ2 №141238 щодо ОСОБА_8 стороною обвинувачення суду не надано, як і не здобуто їх на стадії досудового розслідування. Також, суду не надано доказів, що на час складання названого протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 володів відомостями, які б спростовували викладені у рапорті ОСОБА_13 обставини щодо поведінки на дорозі водія автомобіля Рено Дастер 29 грудня 2013 року.

Так, зі змісту рапорту прокурора від 11 листопада 2014 року, протоколу огляду від 12 листопада 2014 року і долучених до нього документів, протоколів допиту ОСОБА_5 від 12 та 17 листопада 2014 року та повідомлення його про підозру від 12 листопада 2014 року, не вбачається можливим зробити висновок про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину за частиною 1 статті 366 КК України

Тому, твердження проте, що обвинуваченим було внесено до офіційного документу - протоколу про адміністративне правопорушення від 11 січня 2014 року серії АГ2 №141238 завідомо неправдивих відомостей, належними доказами, у розумінні статей 84-86 КПК України, під час розгляду кримінальної справи в суді не знайшло свого підтвердження.

Посилання сторони обвинувачення на невжиття ОСОБА_5 заходів, передбачених статтею 251 КУпАП, спрямованих на встановлення доказів вини ОСОБА_8 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП судом до уваги не береться, з урахуванням складу злочину, визначеного частиною 1 статті 366 КК.

Зокрема, законодавцем склад злочину, передбаченого частиною 1 статті 366 КК України, службове підроблення, викладено у наступному вигляді - складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Суб`єктивна сторона службового підроблення, передбаченого частиною 1 статті 366 КК, характеризується тільки прямим умислом, оскільки службова особа завідомо усвідомлює неправдивий характер тих відомостей, які вносяться нею до офіційних документів.

Тому, внесення до таких документів відомостей, неправдивий характер яких службова особа не усвідомлює, виключає склад підроблення і за наявності умов, зазначених у статті 367 КК України може тягти за собою відповідальність за службову недбалість.

У статті 17 КПК України закріплено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що:

1. Вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа;

2. Кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим;

3. В діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

З урахування викладеного, встановлених судом фактичних обставин у справі по обвинуваченню ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що в діях останнього при внесенні відомостей 11 січня 2014 року до протоколу про адміністративне правопорушення серії АГ2 №141238 відносно ОСОБА_8 за статтею 122-2 КУпАП відсутній склад злочину, передбачений частиною 1 статті 366 КК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 судом не вбачається.

Речові докази по справі, адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_8 за статтею 122-2 КУпАП, пояснення ОСОБА_8 , заява про визнання його потерпілим, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого ОСОБА_8 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , функціональні обов`язки та послужний список ОСОБА_5 мають залишатися в матеріалах кримінальної справи.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись статтями 369-375 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виправдати за обвинуваченням за частиною 1 статті 366 КК України у зв`язку із недоведеністю про наявність в його діях складу зазначеного злочину.
Підстави для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 відсутні.

Речові докази по справі - адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_8 за статтею 122-2 КУпАП, пояснення ОСОБА_8 , заява про визнання його потерпілим, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого ОСОБА_8 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , функціональні обов`язки та послужний список ОСОБА_5 зберігати в матеріалах кримінальної справи.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до статті 395 КПК України вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя