Справа №11- 652 2007 року. Категорія: ч. 1 ст.
286 КК України. Головуючий у першій інстанції: Яворська Н.І. Доповідач
апеляційного суду: Ржепецький О.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
вересня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

Головуючого:
Ржепецького О.П. Суддів: Тімошевського В.П., Пісного І.М.
Секретаря судового засідання: Возій Г.М.
За участю

Прокурора: Брек
Г.С. Захисника: ОСОБА_1 Законного
представника потерпілого: ОСОБА_2 Представника потерпілого: ОСОБА_3

Розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві кримінальну справу за апеляцією законного представника
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 на вирок Снігурівського районного суду
Миколаївської області від 4 липня 2007 року,
яким

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Першотравневе Снігурівського району
Миколаївської області, раніше не
судимий,

засуджений
за ч. 1 ст. 286 КК України до двох років обмеження волі
без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75
КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим
строком в один рік. Згідно ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покладено обов'язок періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально - виконавчої служби.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_5 1800 гривень моральної шкоди та
1104 гривни 79 копійок матеріальної шкоди; на користь держави 300 гривень 72
копійки розходів на стаціонарне лікування потерпілого; на користь НДЕКЦ при
УМВС України в Миколаївській області 1153 гривни 39 копійок за проведення
експертиз.

ОСОБА_4 визнано винним в тому, що він 11 лютого 2007 року, коло 2 години, керуючи в стані алкогольного сп'яніння
автомобілем ВАЗ 2103 та рухаючись по вулиці Леніна в с. Першотравневе зі швидкістю біля 70 кілометрів
на годину не виконав вимоги п. п. 2.9 а,
12.2, 12.3 Правил дорожнього
руху. В наслідок цього допустив наїзд на ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
завдавши їм тілесні ушкодження середньої тяжкості.

В
апеляції законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 просить вирок
суду скасувати та постановити новий вирок,
яким призначити покарання засудженому з позбавленням права керувати
транспортними засобами та повністю задовольнити цивільні позови. На його
думку, суд не дослідивши належним чином
докази, необгрунтовано зменшив
відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Вважає, що вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння було підставою до призначення додаткового покарання.

Заслухавши
доповідача, пояснення законного представника
потерпілого ОСОБА_2 та представника потерпілого ОСОБА_3, які
просили задовольнити апеляцію,
засудженого ОСОБА_4 та його
захисника ОСОБА_1, які заперечували проти задоволення апеляції, думку прокурора Брек Г.С. про законність вироку суду, вивчивши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Як видно
з матеріалів кримінальної справи, суд
дослідив докази в об'ємі погодженому учасниками судового розгляду і прийшов до
вірного висновку про вчинення ОСОБА_4
злочину, передбаченого ч. 1 ст.
286 КК України. В апеляції доведеність обвинувачення та кваліфікація дій
засудженого не оспорюється.

При
вирішенні питання про покарання, суд
врахував обтяжуючу покарання засудженого обставину, тобто ту обставину на яку посилається
законний представник потерпілого в апеляції. Але судом було враховано і
те, що ОСОБА_4 вчинено злочин середньої тяжкості з
необережності, він щиро розкаявся, відшкодував шкоду одному потерпілому в повному
обсязі, приймав заходи до відшкодування
шкоди потерпілому ОСОБА_5.

Вказане
свідчить про те, що суд обрав
засудженому покарання яке є необхідним і достатнім для його виправлення та
попередження нових злочинів.

Як видно
з протоколу судового засідання,
потерпілий ОСОБА_5 та його
законний представник ОСОБА_2 погодились з пропозицією прокурора про обрання
засудженому покарання без позбавлення права на управління транспортними засобами.

Таким чином, підстав до призначення засудженому більш суворого покарання
не має.

Вирішуючи
цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної шкоди, суд прийшов до
вірного висновку про його задоволення в частині, яка підтверджена дослідженими судом доказами.
Щодо відшкодування вартості пошкоджених мобільного телефону та одягу, то суд був позбавлений можливості прийняти
рішення без дослідження належних доказів. Законний представник потерпілого як в
суді першої інстанції так і в ході апеляційного розгляду справи підтвердив факт
відсутності на момент розгляду цивільного позову судом доказів у підтвердження
суми завданої шкоди пошкодженням майна.

Вказане
свідчить про безпідставність доводів апеляції щодо помилковості рішення суду по
цивільному позову про відшкодування матеріальної шкоди.

Матеріали
справи свідчать про те, що потерпілим
ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про
відшкодування моральної шкоди на суму 10000 гривень ( а. с. 65 ). В судовому засіданні позовні вимоги
збільшені до 12000 тисяч гривень ( а. с.
198 ).

Протокол
судового засідання свідчить про те, що
суд прийняв рішення про дослідження доказів щодо цивільних позовів. Але докази
необхідні для вирішення цивільного позову про відшкодування моральної* шкоди не
досліджував. Прийняте рішення про часткове задоволення цього позову в вироку не
мотивував.

Таким
чином, доводи законного представника
потерпілого ОСОБА_2 про безпідставність зменшення суми відшкодування з 12000
гривень до 1800 гривень є обґрунтованими.

З огляду
на вказане, вирок в частині вирішення
цивільного позову про відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню з
направленням справи в цій частині на новий судовий розгляд в порядку цивільного
судочинства.

Керуючись ст. .
ст. . 365, 366 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляцію
законного представника потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок
Снігурівського районного суду Миколаївської області від 4 липня 2007 року в
частині вирішення цивільного позову ОСОБА_5
про відшкодування моральної шкоди,
скасувати, а справу в цій частині
направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства в той же
суд, але в іншому складі суддів.

В іншій
частині вказаний вирок у відношенні ОСОБА_4,
залишити без зміни.