Справа № 466/7480/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/15/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участю :

прокурора ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляцію прокурора на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2014 року, якою кримінальну справу відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, неодруженого, працюючого слюсарем по ремонту паливної апаратури ПП « Кадім », раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Жовківського районного суду Львівської області від 21.12.2010 за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком два роки,
по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, закрито на підставі ч. 2 ст. 11 КК України через малозначність протиправного діяння.

Вирішено питання про запобіжний захід, речові докази і судові витрати.

В апеляційній скарзі прокурор, покликаючись на невідповідність висновків суду, наведених в постанові, фактичним обставинам справи і неправильне застосування кримінального закону, просить апеляційний суд постанову скасувати, а справу направити в той же суд на новий судовий розгляд.

В обґрунтування вказує на те, що органом досудового слідства зібрано достатньо доказів, які доводять винуватість КОВАЛЯ у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, останній є особою раніше судимою за ч. 3 ст. 185 КК України і під час іспитового строку знову вчинив таємне викрадення чужого майна. Інкримінований йому злочин відноситься законом до злочинів середньої тяжкості, а тому покликання районного суду в постанові на те, що вчинене ним діяння не становить суспільної небезпеки, в зв`язку з чим справа підлягає закриттю через малозначність діяння, не ґрунтується на вимогах закону. Вважає, що з врахуванням обставин справи та даних про особу КОВАЛЯ районний суд помилково прийшов до висновку про наявність правової підстави для закриття кримінальної справи через малозначність діяння. Крім того, всупереч вимог кримінального закону при розгляді справи суд не застосував положення ст.ст. 71, 72 КК України. Також зауважує на те, що попередня постанова районного суду від 17.06.2013 про закриття кримінальної справи через малозначність діяння була скасована судом апеляційної інстанції 13.09.2013 у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, а справа направлена на новий судовий розгляд. Однак при повторному розгляді справи районний суд не виконав вказівок суду апеляційної інстанції і знову постановив те саме рішення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого про обставини справи, виступ прокурора в підтримку апеляції, думки обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 і представника потерпілого ОСОБА_8 про законність постанови й необхідність залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали справи, обговоривши наведені в апеляції доводи, встановила наступне.

При розгляді справи суд першої інстанції не дослідив обставини, з`ясування яких має істотне значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого постановив рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи, а також не застосував кримінальний закон, який підлягав застосуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, органом досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що приблизно о 20.00 год. 08 лютого 2012 року перебуваючи в приміщенні супермаркету « Арсен » на пр. Чорновола, 63 в м. Львові, маючи судимість за раніше вчинену крадіжку чужого майна, повторно таємно викрав з полиць супермаркету алкогольні напої та вагові цукерки на загальну суму 162 грн. 63 коп., які заховав в рукави верхнього одягу ( дублянки ) і пройшов з ними через касу не розрахувавшись за товар, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Приймаючи рішення про закриття кримінальної справи через малозначність вчиненого КОВАЛЕМ протиправного діяння районний суд виходив з того, що вартість викраденого ним товару по закупівельних цінах становить 106, 06 грн., а роздрібна ціна товару становить 162, 62 грн.. Останній не зміг розпорядитися викраденим, оскільки після виходу з кас відразу був затриманий охороною супермаркету, і потерпіла особа ПрАТ « РК « Євротек» » жодних претензій до нього не має.

З врахуванням цих обставин, а також особи обвинуваченого, який по місцю проживання і місцю праці характеризується позитивно, має на утриманні батька 1938 року народження, свою вину у вчиненому визнав та в скоєному щиро покаявся, суд прийшов до висновку, що протиправні дії КОВАЛЯ хоча формально і містять ознаки діяння, передбаченого кримінальним законом, однак через малозначність не являють суспільної небезпеки.

Однак із правильністю цих висновків суду першої інстанції погодитись не можна.

Так, роздрібна вартість товару викрадення якого інкримінується КОВАЛЮ становить 162 грн. 62 коп..

Відповідно до п. 25 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 10 « Про судову практику у справах про злочини проти власності », розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними ( закупівельними ) цінами, що існували на момент вчинення злочину.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_10 був затриманий охороною супермаркету з товаром, який знаходився на торгівельних полицях де була зазначена його роздрібна ціна, загальна вартість якого становить 162 грн. 62 коп., а сума, з якої настає кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна з врахуванням розміру соціальної пільги, станом на лютий 2012 року становила 107 грн. 20 коп.

Крім того, вироком Жовківського районного суду Львівської області від 21.12.2010 ОСОБА_10 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Інкриміновані дії були вчинені ОСОБА_10 в період іспитового строку. Однак на вказані обставини районний суд уваги не звернув та належної оцінки їм не надав.

Зважаючи на це висновок суду першої інстанції про малозначність скоєного КОВАЛЕМ діяння і відсутність у його діях суспільної небезпеки є сумнівним.

Також, при повторному розгляді справи суд першої інстанції не взяв до уваги вказівки апеляційного суду наведені в ухвалі від 13 вересня 2013 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судове слідство у справі судом першої інстанції було проведено однобічно й неповно, без належного дослідження всіх обставин справи, а наведені судом у рішенні висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 367 КПК України 1960 року, неповнота судового слідства, невідповідність висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи і неправильне застосування кримінального закону є підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

З врахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів прокурора в апеляції, а тому вважає необхідним її задовольнити, постанову районного суду скасувати і повернути справу на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

При новому судовому розгляді районному суду слід уважно дослідити всі обставини справи і, з врахуванням даних про особу обвинуваченого та наведених вище висновків суду апеляційної інстанції, дотримуючись вимог закону, прийняти по справі правильне й обгрунтоване рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 366, 367, 368, 369, 371, 374, 377 КПК України 1960 року, ст. 15 Розділу ХІ КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляцію задовольнити. Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2014 року, якою кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України закрито на підставі ч. 2 ст. 11 КК України через малозначність протиправного діяння скасувати, а справу повернути в той же суд на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3