ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336/4363/13-к
№ 1-кп/336/458/15
29 липня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000900 від 12.03.2013 року, з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним, відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Михайлівка Запорізької області, українця, громадянина України, середня неповна освіта, працює слюсарем-електриком в ЖБК «Медик-2», неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя в порядку ст. 291 КПК України звернувся прокурор з вищевказаним обвинувальним актом.

ОСОБА_5 звинувачується в тому, що 9 березня 2013 року приблизно о 13-30 год. він, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , в якій він тимчасово мешкав, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно ОСОБА_4 : килим, розміром 2800х1800, вартістю 280 гривень, та килим, розміром 1900х1400 мм, вартістю 74 гривні, чим завдав потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 354 гривні.

Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

На підставі ч. 1 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України до суду надійшла угода про примирення від 7 липня 2015 року, укладена між потерпілим та підозрюваним ОСОБА_5 , згідно умов якої:

- підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вище зазначеному діянні;

- сторони погоджуються на призначення підозрюваному покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

В підготовчому судовому засіданні прокурор надав суду матеріали кримінального провадження, що мають значення для кримінального провадження.

Сторони кримінального провадження, як і прокурор, просять затвердити вказану угоду.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Так, ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, просив вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, в скоєнні якого ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винним, згідно вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. ст. 471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.

Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Оскільки проведення по справі експертизи здійснювалося за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділялися експертній установі з Державного бюджету України, відповідно до вимог ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 124 КПК України суд має стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у справі, які складають документально підтверджені витрати на проведення експертизи в сумі 195,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 7 липня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.

На підставі угоди про примирення призначити ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.
Речові докази, що передані на зберігання потерпілому залишити останньому за їх належністю.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 195,60 гривень: рахунок № 0009; одержувач УК у Шевч. р-ні м.Зап./Шевче./24060300, код банку 813015, , назва банку ГУДКСУ у Запорізькій області.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку обвинувачений та прокурор мають право отримати в суді негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1