Справа № 161/4991/15-к
Провадження № 1-кп/161/265/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 07 квітня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

Судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000540, від 26.02.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Самарканд, Самаркандської області, Республіки Узбекистан, жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого на посаді таксиста у службі таксі Чумак, раніше судимого:

1) 28.02.1997 року, вироком Луцького міського суду Волинської області, за ч.2 ст.141; ст.46-1 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з відстрочкою на 2 роки;

2) 29.09.1997 року, вироком Луцького міського суду Волинської області, за ч.2 ст.140; ч.2 ст.141; ч.1 ст.206; ст.42 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна, на підставі ст.43 КК України, частково приєднано 1 рік позбавлення волі за вироком, від 28.02.1997 року, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна;

3) 20.11.2003 року, вироком Луцького міського суду Волинської області, за ч.1 ст.187; ст.71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;

4) 18.10.2007 року, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області, за ч.2 ст.185, ст.ст.75,76 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з іспитовим строком на 2 роки;

5) 06.04.2011 року, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області, за ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

18.01.2013 року, звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання.

- за ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, а саме 25.02.2015 року, близько 14.00 год., знаходячись неподалік автомобільного сервісу Заміна мастил, що по вул. Глушець, 51, у м. Луцьку, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, відчинивши незамкнені водійські двері автомобіля, марки Мерседес Бенс, моделі Віто 109, державний номерний знак НОМЕР_1 , з салону якого, таємно викрав джипіес-навігатор, марки Престіжіо, вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи за №55, від 19.03.2015 року, становить 2175 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_6 , майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, спрямованими на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні, з приводу інкримінованого йому даним вироком злочину, обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість визнав повністю.

Дав показання про те, що він, дійсно у вказані в обвинувальному акті час та обставинах, знаходячись неподалік автомобільного сервісу Заміна мастил, що по вул. Глушець, 51, у м. Луцьку, відчинивши незамкнені водійські двері автомобіля, марки Мерседес Віто, з салону якого, викрав джипіес-навігатор.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 , не заперечує вартість викраденого. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , в інкримінованому йому злочині, підтверджується аналогічними показаннями про обставини злочину, потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив, що у лютому місяці 2015 року, неподалік автомобільного сервісу Заміна мастил, що по вул. Глушець, 51, у м. Луцьку, виявив крадіжку, належного йому джипіес-навігатора, який знаходився на лобовому склі у салоні автомобіля, марки Мерседес Віто, про що він з відповідною заявою звернувся у ОСОБА_7 .

Зокрема, потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що під час перегляду відеозапису із камери спостереження, яка знаходяться на будівлі, за АДРЕСА_2 , він виявив, що саме раніше незнайомий ОСОБА_4 вчинив дану крадіжку.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_6 , про обставини злочину, підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме:

Протоколами огляду місця події, від:

25.02.2015 року, яким оглянуто місце вчинення злочину, автомобіль, марки Мерседес Віто, з салону якого, було викрадено джипіес-навігатор;

03.03.2015 року, яким зафіксовано як потерпілий ОСОБА_6 , працівникам міліції надав оптичний диск з відеозаписом із камери спостереження, яка знаходяться на будівлі, за АДРЕСА_2 , яким зафіксовано, що саме обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив крадіжку, який під час досудового розслідування, було оглянуто та визнано у якості речового доказу.

05.03.2015 року, яким зафіксовано, як обвинувачений ОСОБА_4 , працівникам міліції добровільно надав викрадений ним з салону автомобіля, марки Мерседес Віто, джипіес-навігатор, який під час досудового розслідування, було оглянуто та визнано у якості речового доказу та який під розписку, повернуто потерпілому ОСОБА_6 ..

Належність викраденого джипіес-навігатора, підтверджується документами, які під час досудового розслідування, надав потерпілий ОСОБА_6 ..

Залишкову вартість викраденого обвинуваченим ОСОБА_4 джипіес-навігатора, встановлено висновком товарознавчої експертизи за №55, від 19.03.2015 року, яка відповідає сумі завданих збитків, що вказана у обвинувальному акті, а саме 2 175 грн.;

Висновком судово-психіатричного експерта за №70, від 19.03.2015 року, яким встановлено, що у обвинуваченого ОСОБА_4 в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому злочину, виявлялися ознаки емоційно лабільного розладу особистості в ст. нестійкої компенсації на органічно неповноцінному тлі. Ступінь змін зі сторони психіки не така, що позбавляла його можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними. На даний час, у ОСОБА_4 виявляються ознаки емоційно лабільного розладу особистості в ст. нестійкої компенсації на органічно неповноцінному тлі. Ступінь змін зі сторони психіки не така, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними. Примусових заходів медичного характеру, обвинувачений ОСОБА_4 , на даний час не потребує.

Обговорюючи питання про вид та міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить те, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину, у розкритті якого активно сприяв, а також добровільно відшкодував завдані збитки.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , досудовим розслідуванням йому не інкримінується.

Визначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 такий вид покарання в межах санкції Закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності як арешт, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 , раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, через короткий проміжок часу, знову вчинив корисливий злочин, який за ступенем тяжкості відноситься до категорії середньої тяжкості, думку потерпілого, який наполягав на суворому покарні обвинуваченого.

Разом з тим, суд враховує наведені по справі обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинення злочину, те, що обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав вину та усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому злочині у розкритті якого, активно сприяв, добровільно відшкодував завдані збитки, а тому суд не призначає йому такий вид покарання як позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 368; 369; 370; 371; 373; 374 КПК України / в редакції 2012 року/, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані під час досудового розслідування, у виді запобіжного заходу, відносно ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, залишити попереднім - особисте зобов`язання з покладеними на нього обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

З`являтись на виклики до суду, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно про це повідомити суд, не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця проживання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання та взяття його під арешт.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні:

491 (чотириста дев`яносто одну) гривню 04 (чотири) копійки на проведення дактилоскопічної експертизи та 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень 66 (шістдесят шість) копійок на проведення товарознавчої експертизи, а всього у сумі 920 (дев`ятсот двадцять) гривень 70 (сімдесят) копійок

Речові докази по справі:

джипіес-навігатор, марки Престіжіо залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 ;

диск із відеозаписом залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ОСОБА_1