Справа № 1-230/08
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Нововолинськ

06 листопада 2008 року

Нововолинський міський суд Волинської області під головуванням

судді Галушки О.Г.

за участю секретаря

Дячук С.Л.

прокурора Шуваринської О.П.

захисника
ОСОБА_1

потерпілої

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця і жителя
АДРЕСА_1
, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1.
вироком Нововолинського міського суду від 07 грудня 2005 року за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 600 грн., згідно постанови того ж суду від 06 липня 2006 року покарання у виді штрафу замінено на 230 годин громадських робіт;

2.
вироком Нововолинського міського суду від 09 листопада 2006 року за ч.2 ст. 190 КК України, на підставі ст.71 КК України до 240 годин громадських робіт;

3.
вироком Нововолинського міського суду від 05 березня 2007 року за ч.1 ст.355 КК України, на підставі ст.71 КК України до 4 місяців 20 днів арешту,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 289, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 358, ч.2 ст.15, ч.1 ст.369 КК України,

встановив:

12 жовтня 2007 року в період часу з 10 години до 23 години 30 хвилин підсудний
ОСОБА_3
, знаходячись в своєму помешканні, що в будинку
АДРЕСА_1
повторно, таємно викрав гроші в сумі 660 гривень належні потерпілій
ОСОБА_2

27 жовтня 2007 року біля 12 години
ОСОБА_3
, знаходячись в будинку своїх знайомих
ОСОБА_4
та
ОСОБА_5
, що в селі Тишковичі Іваничівського району повторно, таємно викрав звідти 900 доларів США, що еквівалентно 4545 грн., золоті вироби: ланцюжок вартістю 225 грн. та перстень вартістю 220 грн., всього на загальну суму 4990 грн., котрі належали потерпілій
ОСОБА_4

В той час 27 жовтня 2007 року
ОСОБА_3
, викрадаючи майно належне
ОСОБА_4
, також незаконно заволодів шляхом крадіжки паспортом громадянина України серії АС № 7
НОМЕР_1
, виданого 21.09.2001 року Нововолинським МВ УМВС на ім’я
ОСОБА_5
.

В кінці жовтня 2007 року
ОСОБА_3
, перебуваючи у вагоні поїзда, який прямував у м.Київ, підробив викрадений ним паспорт на ім’я
ОСОБА_5
, вклеївши в нього замість фотокартки
ОСОБА_5
свою фотокартку, з метою подальшого використання даного паспорта.

14 липня 2008 року в період часу між 12 та 14 годинами
ОСОБА_3
, знаходячись в службовому автомобілі належного Нововолинському МВ УМВС, який стояв біля бару «Вест» по вул.Шахтарській у м.Нововолинську, передав працівникам міліції
ОСОБА_6
,
ОСОБА_7
,
ОСОБА_8
як хабар – грошові кошти в сумі 400 грн. з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, проте свої дії не довів до кінця з незалежних від його волі причин, оскільки працівники міліції відмовились від запропонованого їм хабара і повідомили про цей факт керівництво Нововолинського МВ УМВС.

Крім того, 27 вересня 2007 року біля 22 години
ОСОБА_3
, знаходячись на території КП «Київтрактородеталь», що по бульвару І.Лепсе, 16 в м.Києві в стані алкогольного сп’яніння, незаконно заволодів автомобілем марки «Фольксваген –Т4» реєстраційний номер
НОМЕР_2
вартістю 53126 грн., який належить потерпілому
ОСОБА_9

Підсудний
ОСОБА_3
повністю визнав себе винним у крадіжці майна належного потерпілій
ОСОБА_4
, у викраденні паспорта належного
ОСОБА_5
, у підробленні цього паспорта з метою подальшого використання та у незаконному заволодінні автомобіля належного потерпілому
ОСОБА_9

Будучи допитаним по цим епізодах обвинувачення
ОСОБА_3
ствердив, що проживав деякий час у своїх знайомих
ОСОБА_5
та
ОСОБА_4
в селі Тишковичі Іваничівського району. 27 жовтня 2007 року, скориставшись їх відсутністю, викрав з будинку гроші в сумі 900 доларів США, золотий ланцюжок і перстень та паспорт на ім’я
ОСОБА_5

Після цього вирішив їхати у м.Київ. По дорозі до Києва у вагоні поїзда підробив паспорт
ОСОБА_5
, вклеївши в нього замість фотокартки
ОСОБА_5
свою фотокартку. Даний паспорт мав намір використати при працевлаштуванні на роботу.

Крім цього,
ОСОБА_3
показав, що 27 вересня 2007 року знаходячись на території КП «Київтрактородеталь», що у м.Києві в стані алкогольного сп’яніння, він побачивши припаркований автомобіль марки «Фольксваген –Т4», вирішив ним заволодіти та поїхати у м.Нововолинськ. З цією метою непомітно для інших осіб сів в салон цього автомобіля, запустив двигун ключем, що був у замку запалення і поїхав ним в м.Нововолинськ. 02 жовтня 2007 року, приїхавши автомобілем на АЗС «Окко», що у м.Нововолинську, він був помічений працівниками міліції, від яких втік, залишивши автомобіль.

Підсудний
ОСОБА_3
не заперечує проти доказів, які зібрані досудовим слідством щодо обставин вчинення ним крадіжки майна належного потерпілій
ОСОБА_4
, викрадення паспорта належного
ОСОБА_5
, підроблення цього паспорта з метою подальшого використання та незаконного заволодіння автомобілем належного потерпілому
ОСОБА_9

Інші учасники судового розгляду теж не оспорюють фактичні обставини вчинених
ОСОБА_3
крадіжки майна потерпілої
ОСОБА_4
, викрадення паспорта належного
ОСОБА_5
, підроблення цього паспорта з метою подальшого використання і незаконного заволодіння автомобілем належного потерпілому
ОСОБА_9

У зв’язку з цим суд визнає дослідженими докази щодо фактичних обставин інкримінованих
ОСОБА_3
крадіжці майна потерпілої
ОСОБА_4
, викрадення паспорта належного
ОСОБА_5
, підроблення паспорта
ОСОБА_5
з метою подальшого використання та незаконного заволодіння транспортним засобом належного потерпілому
ОСОБА_9

По епізоду крадіжки майна належного потерпілій
ОСОБА_2
підсудний
ОСОБА_3
свою вину визнав частково і показав, що у квартиру
АДРЕСА_1
, де мешкає
ОСОБА_2
він не проникав, так як є теж мешканцем цієї квартири. У даній квартирі він зареєстрований. У квартирі знаходяться його особисті речі. Іноді він появляється в квартирі і має вільний доступ до неї. Його мама
ОСОБА_10
здала в найм цю квартиру
ОСОБА_2
та
ОСОБА_11
Потерпілі
ОСОБА_2
і
ОСОБА_11
знають його особисто. В один із днів жовтня 2007 року він знаходився в квартирі, де в гаманці знайшов гроші в сумі 660 грн., які викрав. Знав про те, що ці гроші належать стороннім особам.

Допитана як потерпіла
ОСОБА_2
вказала, що вона знала
ОСОБА_3
як сина власниці квартири
ОСОБА_10
. У квартирі знаходились речі
ОСОБА_3
, а тому він міг заходити до неї. На теперішній час збитки заподіяні їй, повністю відшкодовані, ніяких претензій матеріального характеру вона до
ОСОБА_3
немає.

Ці обставини, що
ОСОБА_3
мав вільний доступ до квартири також підтвердили свідки
ОСОБА_11
і
ОСОБА_10

Органом досудового слідства ці дії
ОСОБА_3
кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як крадіжка вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Однак дослідженими в судовому засіданні доказами це обвинувачення не знайшло свого підтвердження, а тому дії
ОСОБА_3
за цим епізодом підлягають перекваліфікації з ч.3 ст. 185 КК України на ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка вчинена повторно.

По епізоду використання завідомо підробленого документа – паспорта
ОСОБА_3
винним себе не визнав і показав, що ніякої потреби пред’являти підроблений паспорт
ОСОБА_5
працівникам міліції під час його затримання 14 липня 2008 року не було, так як вони його знали як
ОСОБА_3
В той час як працівники міліції запропонували видати їм речі, що зберігаються при ньому він віддав їм всі речі, в тому числі і паспорт на ім’я
ОСОБА_5

Дані обставини підтвердив в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7
, який вказав на те, що
ОСОБА_3
було запропоновано видати всі речі, які при ньому знаходяться. Серед тих речей які надав
ОСОБА_3
був і паспорт на ім’я
ОСОБА_5
Він та інші працівники міліції знали особу
ОСОБА_3
, а тому не вимагали у нього пред’явлення документа – паспорта для встановлення його особи.

З оголошених в судовому засіданні показань свідків
ОСОБА_12
(том 1 а.с.33-34),
ОСОБА_13
(том 1 а.с. 35-36),
ОСОБА_14
(том 1 а.с.39-40) слідує, що їм було відомо як особу
ОСОБА_3
, а тому пред’являти ним паспорта не було потреби.

Цими доказами спростовується обвинувачення
ОСОБА_3
у використанні ним завідомо підробленого документа – паспорта, а саме шляхом пред’явлення його працівникам міліції, оскільки відсутні об’єктивна і суб’єктивна сторона даного злочину, який передбачений ч.3 ст.358 КК України.

Отже,
ОСОБА_3
за ч.3ст.358 КК України необхідно виправдати за відсутністю в його діях складу цього злочину.

По епізоду обвинувачення у даванні хабара, не доведеним
ОСОБА_3
до кінця з незалежних від його волі причин, так як працівники міліції відмовились від запропонованого їм хабара підсудний
ОСОБА_3
спочатку свою вину не визнавав, а пізніше в ході судового слідства визнав повністю.

Будучи допитаним по даному епізоду
ОСОБА_3
пояснив, що після його затримання працівниками міліції він запропонував їм гроші для того, щоб вони його відпустили. Так як грошей при собі він не мав, то звернувся по телефону за допомогою до своєї матері
ОСОБА_10
. Після того, як вона принесла гроші в сумі 400 грн. до автомобіля, де він був разом з працівниками міліції, він передав ці гроші їм, поклавши 400 грн. між передніми сидіннями в автомобілі. Проте цих грошей працівники міліції не взяли, відмовившись від них. Відразу ж після передачі грошей в автомобілі, з’явилися інші працівники міліції, які в присутності понятих виявили та вилучили ці 400 грн. з автомобіля.

У скоєних злочинах щиро розкаюється, просить врахувати, що в якійсь мірі сприяв слідству у розслідуванні цих злочинів.

Свідок
ОСОБА_7
ствердив, що
ОСОБА_3
йому,
ОСОБА_6
та
ОСОБА_8
було запропоновано хабар у виді грошових коштів з тим, щоб його відпустити. Гроші до автомобіля принесла матір
ОСОБА_3
Отримавши гроші
ОСОБА_3
намагався передати їх в автомобілі для них, але вони відмовилися від грошей і викликали слідчо-оперативну групу для фіксування факту давання
ОСОБА_3
хабара.

Аналогічні показання дали свідки
ОСОБА_13
та
ОСОБА_14
, протоколи допиту яких оголошені в судовому засіданні (том 1 а.с.35-36, том 1 а.с. 39-40)

Об’єктивність показань підсудного, свідків щодо обставин вчинення
ОСОБА_3
крадіжки грошей належних потерпілій
ОСОБА_2
та у замасі на давання хабаря підтверджується також протоколом огляду місця події від 13 жовтня 2007 року(том 1 а.с.50); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 18 липня 2008 року (том 1 а.с. 73-75) за участю
ОСОБА_3
під час якого він вказав звідки та в який спосіб викрав гроші з квартири
АДРЕСА_1
; протоколом огляду місця події від 14 липня 2008 року (том 1 а.с.15-18) в ході якого в салоні автомобіля вилучено предмет хабара – грошові кошти в сумі 400 грн.; протоколом огляду речових доказів (грошових купюр) та фототаблиць до нього (том 1 а.с. 19-28), постановою про визнання грошових купюр речовими доказами та приєднання їх до справи (том 1 а.с.29).

Дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні доведена винність
ОСОБА_3
у вчиненні крадіжок майна належного потерпілим
ОСОБА_2
та
ОСОБА_4
і ці його дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України (за кваліфікуючою ознакою – повторність).

Також доведена вина
ОСОБА_3
у незаконному заволодінні паспортом – шляхом викрадення і такі дії підсудного суд кваліфікує за ч.3 ст. 357 КК України.

Дії
ОСОБА_3
пов’язані з підробленням документа – паспорта з метою його подальшого використання підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 358 КК України.

Дії
ОСОБА_3
, які пов’язані з даванням хабаря, котрі не доведені ним до кінця з незалежних від його волі причин підлягають кваліфікації за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 369 КК України.

Дії
ОСОБА_3
, які пов’язані з незаконним заволодінням ним транспортним засобом належним потерпілому
ОСОБА_9
суд кваліфікує за ч.1 ст. 289 КК України.

При призначенні покарання підсудному
ОСОБА_3
, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та його особу.

Так,
ОСОБА_3
вчинив п’ять злочинів, які законом віднесено до злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Як особа
ОСОБА_3
за місцем проживання характеризується позитивно.

ОСОБА_3
неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, за останнім вироком покарання не відбув.

До пом’якшуючих покарання підсудному обставин суд відносить щире каяття та часткове відшкодування потерпілим завданих збитків.

До обтяжуючих підсудному покарання обставин суд враховує вчинення ним злочину в стані алкогольного сп’яніння.

Враховуючи наведене, необхідним для виправлення
ОСОБА_3
покаранням, суд вважає позбавлення волі.

Згідно протоколу про затримання (том 1 а.с.135-137)
ОСОБА_3
затримано по підозрі у вчиненні злочину 15 липня 2008 року і з цього моменту він знаходиться під вартою.

Відповідно до вироку Нововолинського міського суду від 05 березня 2007 року (том 1 а.с. 239-240)
ОСОБА_3
засуджено за ч.1 ст. 355 КК України, на підставі ст.71 КК України до 4 (чотирьох) місяців 20 днів арешту.

Як слідує з довідки Нововолинського МВ УМВС від 05.11.2008р. вирок Нововолинського міського суду від 05.03.2007 року відносно
ОСОБА_3
не приведений до виконання у зв’язку з тим, що останній після набрання вироком законної сили зник з місця постійного проживання.

Враховуючи ці обставини суд призначає покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, при цьому підлягає переведенню покарання згідно правил ст.72 КК України у виді арешту в позбавлення волі, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Відповідно до ст. 92 КПК України з підсудного підлягають до стягнення судові витрати в дохід держави в розмірі 1494 грн. 88 коп.

Долю речових доказів по справі слід вирішити за правилами ст.81 КПК України: мобільний телефон марки «Моторола С-380», записник, що передані згідно розписки (том 1 а.с. 170) матері підсудного
ОСОБА_10
залишити останній; паспорт серії АС №
НОМЕР_1
, що знаходиться в камері схову речових доказів Нововолинського МВ УМВС передати
ОСОБА_5
(том 1 а.с. 169); грошові кошти в сумі 400 гривень, що передані на зберігання в Нововолинське відділення державного ощадного банку України (том 1 а.с.29) як предмет хабара звернути в дохід держави; автомобіль «Фольксваген Т4» переданий згідно розписки (том 2 а.с. 77) потерпілому
ОСОБА_9
залишити останньому.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_3
визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 289, ч.3 ст. 357, ч.1 ст.358, ч.2 ст.15, ч.1 ст. 369 КК України, призначивши покарання:

•
за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;

•
за ч.1 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

•
за ч.3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк один рік;

•
за ч.1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк один рік;

•
за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.369 КК України у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків повністю приєднати до покарання, призначеного за даним вироком, невідбуте покарання призначене за вироком Нововолинського міського суду від 05 березня 2007 року – 4 місяці 20 днів арешту, що відповідає чотирьом місяцям 20 дням позбавлення волі, - і визначити остаточно покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки чотири місяці двадцять днів.

Строк відбування покарання засудженому
ОСОБА_3
обчислювати з 15 липня 2008 року, тобто з моменту затримання.

Запобіжний захід засудженому
ОСОБА_3
у виді тримання під вартою залишити без змін.

Стягнути з
ОСОБА_3
в дохід держави 1494 (одну тисячу чотириста дев’яносто чотири) грн. 88 коп. судових витрат.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Моторола С 380», записник залишити матері засудженого –
ОСОБА_10
, паспорт серії АС №
НОМЕР_1
повернути
ОСОБА_5
, грошові кошти в сумі 400 грн. передати в дохід держави; автомобіль «Фольксваген Т4» залишити власникові
ОСОБА_9

ОСОБА_3
визнати не винним і по суду виправданим в обвинуваченні за ч.3 ст. 358 КК України – за відсутністю складу злочину.

На вирок може бути подано апеляції до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом 15-ти діб з моменту його проголошення, а засудженим – в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя

О.Г.Галушка