Ухвала

Іменем України

13 вересня 2013 року

Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Воздвиженського О.Л.,

при секретарі Рашед Ю.О.,

за участю прокурора Гнєзділова
О.В.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейне
обвинувальний акт по кримінальному
провадженню № 0000912 відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця сел.
Чаплине Васильківського району
Дніпропетровської області,
громадянина України, освіта вища,
холостого, працюючого начальником
відділу комунального господарства
Індустріальної районної ради у місті
Дніпропетровську, зареєстрованого та
проживаючого по АДРЕСА_1, раніше не
судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

встановив:

27 березня 2013 року близько 14 години 00
хвилин ОСОБА_1, працюючи на посаді
виконуючого обов'язки начальника
відділу комунального господарства
Індустріальної районної ради у місті
Дніпропетровську, та будучи службовою
особою, яка виконує
організаційно-розпорядчі функції і
згідно ст. 25 Закону України "Про
державну службу" має 13 ранг 6 категорії,
дізнавшись від фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 про те, що належний
йому торговий павільйон, який був
розташований біля будинку АДРЕСА_2
демонтований та знаходиться на
території бази
комунального-виробничого
житлово-ремонтного експлуатаційного
виробництва Індустріального району м.
Дніпропетровська по вул. Вінокурова в
м. Дніпропетровську, достовірно знаючи
про те, що виконком Індустріальної
районної ради у місті Дніпропетровську
не перебуває у будь-яких офіційних
взаємовідносинах (договори, структурна
підпорядкованість та ін.) з зазначеною
базою, раніше він усно домовився з
начальником комунального-виробничого
житлово-ремонтного ексштуатаційного
виробництва Індустріального району м.
Дніпропетровська (далі - КВЖРЕВ) ОСОБА_4
про направлення на базу для зберігання
демонтованих торгових павільйонів і що
даний павільйон зберігається на базі
без будь-яких супровідних документів
або рішення виконкому Індустріального
району м. Дніпропетровська, тобто не
перебуває на будь-якому обліку, у
зв'язку з чим він може також бути
повернутий, за бажанням, на підставі
усного прохання ОСОБА_1, а також про те,
що до його службових обов'язків не
входять повноваження щодо вирішення
питань про встановлення та демонтаж
малих архітектурних форм (павільйонів)
та питань подальшого руху вилученого
та/або направленого на зберігання
майна, знаходячись у своєму службовому
кабінеті, розташованому на 1 поверсі
будівлі Індустріальної районної ради у
місті Дніпропетровську, по пр. імені
Газети Правда, буд. № 8 в м.
Дніпропетровську, тим самим
підкреслюючи своє відношення до
Індустріальної районної ради у місті
Дніпропетровську, шляхом замовчування
зазначених відомостей, тобто шляхом
введення в оману, на питання ОСОБА_3
щодо можливості повернення
зазначеного павільйону, керуючись
корисливим мотивом, повідомив
останньому про можливість повернення
павільйону за грошову винагороду у
розмірі 7000 (сім тисяч) гривень, на що
ОСОБА_3, як особа яка не має відношення
до органів виконавчої влади та не
обізнаний про їх структуру та
повноваження органів і посадових осіб,
довіряючи останньому погодився
передати грошові кошти у зазначеній
вище сумі.

28.03.2013 року близько 14 години 55 хвилин
ОСОБА_1, працюючи на посаді виконуючого
обов'язки начальника відділу
комунального господарства
Індустріальної районної ради у місті
Дніпропетровську, продовжуючи
реалізовувати свій злочинний намір
направлений на протиправне отримання
грошових коштів шляхом введення в
оману ОСОБА_3, знаходячись на території
бази комунального-виробничого
житлово-ремонтного експлуатаційного
виробництва Індустріального району м.
Дніпропетровська, по вул. Вінокурова в
м. Дніпропетровську, повідомив про
необхідність вивезення павільйону
начальнику бази КВЖРЕВ ОСОБА_6, який
узгодивши дане питання з ОСОБА_4, дав
згоду на вивезення павільйону з
території бази, та у подальшому ОСОБА_1
отримавши зазначений дозвіл, дав згоду
ОСОБА_3 на завантаження павільйону на
вантажний автомобіль наданий ОСОБА_3,
та близько 15 години 05 хвилин
запропонував останньому сісти у
автомобіль для передачі грошових
коштів, і отримавши згоду ОСОБА_3, який у
подальшому повідомив йому місце
знаходження грошових коштів у
автомобілі Тойота "Прадо", сірого
кольору, який його привіз до місця
зустрічі, забрав з ячейки для
зберігання рукавичок, у вказаному
автомобілі, грошові кошти у сумі 7000 (сім
тисяч) гривень залишені ОСОБА_3 для
ОСОБА_1 за повернення торгового
павільйону, який демонтовано біля
будинку АДРЕСА_2, чим ОСОБА_3 завдано
шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_1, вину у скоєнні
злочину визнав повністю, щиро каявся та
пояснив, що отримав грошові кошти у
сумі 7000 (сім тисяч) грн. від ОСОБА_3,
якого вів в оману з приводу того, що
може, спираючись на свої службові
повноваження, надати останньому
допомогу на повернення торгового
павільйону. Також пояснив, що дане не
входило в його службові повноваження,
таким чином обвинувачений своїми діями
хотів заволодіти чужим майном, шляхом
обману.

В судовому засіданні під час
закінчення судового розгляду захисник
обвинуваченого ОСОБА_2 звернувся до
суду в порядку ст. 363 КПК України з
клопотанням про звільнення від
кримінальної відповідальності ОСОБА_1,
обвинуваченого у вчиненні злочину
передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у
зв'язку з передачею його на поруки
колективу за їхнім клопотанням за
умови, що обвинувачений протягом року з
дня передачі його на поруки виправдає
довіру колективу, не ухилятиметься від
заходів виховного характеру та не
порушуватиме громадського порядку.

Розглядаючи питання про закриття
кримінального провадження та
звільнення обвинуваченого від
кримінальної відповідальності у
зв'язку із передачею ОСОБА_1 на поруки
трудовому колективу виконкому
Індустріального району м.
Дніпропетровська, суд виходить з
наступного.

Обвинувачений ОСОБА_1 клопотання
свого захисника підтримав, просив суд
звільнити його від кримінальної
відповідальності та закрити
провадження.

Прокурор проти задоволення клопотання
не заперечував, вказавши на наявність
законних підстав для звільнення
обвинуваченого від кримінальної
відповідальності та закриття
кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України,
якщо під час здійснення судового
провадження щодо провадження, яке
надійшло до суду з обвинувальним актом,
сторона кримінального провадження
звернеться до суду з клопотанням про
звільнення від кримінальної
відповідальності обвинуваченого, суд
має невідкладно розглянути таке
клопотання.

Заслухавши думку сторін, згідно п.1 ч.2
ст. 284 КПК України кримінальне
провадження закривається судом у
зв'язку зі звільненням особи від
кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, керуючись ст.47 КК
Укріїни, ст.ст. 26, 284, 285, ч.4 ст. 286 КПК
України, суд, -

ухвалив:

Клопотання захисника обвинуваченого
про звільнення від кримінальної
відповідальності ОСОБА_1 -
задовольнити.

Обвинуваченого ОСОБА_1 звільнити від
кримінальної відповідальності, у
вчиненні злочину передбаченого ч.1
ст.190 КК України, та передати його на
поруки трудовому колективу виконкому
Індустріального району м.
Дніпропетровська за їхнім клопотанням
за умови, що він протягом року з дня
передачі його на поруки виправдає
довіру колективу, не ухилятиметься від
заходів виховного характеру та не
порушуватиме громадського порядку.

У разі порушення умов передачі на
поруки особа притягається до
кримінальної відповідальності за
вчинений нею злочин.

Кримінальне провадження відносно
обвинуваченого ОСОБА_1, у вчиненні
злочину передбаченого ч.1 ст. 190 КК
України - закрити.

На ухвалу суду може бути подана
апеляційна скарга протягом 7 днів з
дня її проголошення до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області.

Суддя О.Л.
Воздвиженський