АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у кримінальному провадженні № 0000451 апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 на вирок Садгірського районного суду міста Чернівців від 21 березня 2014 року, яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Горішні Ширівці Заставнівського району Чернівецької області, українець, з середньою освітою, розлучений, на утриманні одна неповнолітня дитина, непрацюючий, раніше несудимий, зареєстрований у АДРЕСА_1 , засуджений за ч.2 ст.296 КК України на два роки обмеження волі і на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, та
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець села Горішні Ширівці Заставнівського району Чернівецької області, українець, з середньою освітою, одружений, непрацюючий, раніше несудимий, мешканець АДРЕСА_2 , засуджений за ч.2 ст.296 КК України на два роки обмеження волі і на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, -
В С Т А Н О В И Л А:

Справа № 11-кп/794/ 95/15 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_14
Категорія: ч.2 ст.296 КК України Доповідач: ОСОБА_1

В апеляційній скарзі в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 просить вирок районного суду відносно ОСОБА_9 змінити, перекваліфікувати його дії на ч.1 ст.125 К України та закрити кримінальне провадження на підставі ч.4 ст.26 КПК України. Апелянт посилається на те, що стороною обвинувачення в суді не доведена об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення та хуліганський мотив дій обвинуваченого, суд першої інстанції не дав оцінки причинам конфлікту між обвинуваченим та потерпілими та поведінці потерпілого ОСОБА_11 до конфлікту та прийшов до помилкового висновку про заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень потерпілим через явну неповагу до суспільства та про наявність умислу на вчинення хуліганських дій.
В апеляційній скарзі в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду щодо ОСОБА_13 скасувати, змінити правову кваліфікацію дій обвинуваченого на ч.1 ст.125 КК України та на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закрити. Апелянт посилається на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_13 , вважає, що стороною обвинувачення не доведено об`єктивну сторону інкримінованого хуліганства, а суд не дав належну оцінку причинам конфлікту між обвинуваченими та потерпілими та мотиву дій ОСОБА_13 , який був у неприязних стосунках з потерпілим.

Згідно вироку районного суду ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , діючи спільно групою осіб, 04 серпня 2013 року приблизно в 0 годин 30 хвилин на вулиці С.Галицького міста Чернівців безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з хуліганських спонукань та з мотивів явної неповаги до суспільства та існуючих правил поведінки в суспільстві, умисно нанесли декілька ударів руками та ногами по обличчю та тілу потерпілого ОСОБА_11 та ОСОБА_13 наніс декілька ударів руками в область обличчя потерпілій ОСОБА_15 , спричинивши легкі тілесні ушкодження потерпілим, які в цей час пішки рухались по краю проїжджої частини вулиці С.Галицького.

Заслухавши доповідача, обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційних скарг, потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , їх представника ОСОБА_8 , які також просили задовольнити апеляційні вимоги, прокурора , який вважав, що вирок районного суду є законним та обґрунтованим, а апеляційні скарги безпідставними, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляцій, судова колегія вважає. що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.
Як видно з показань обвинуваченого ОСОБА_9 в районному суді та в суді апеляційної інстанції, 04 серпня 2013 року приблизно опівночі він на автомобілі «Варбург» під керуванням ОСОБА_13 їхав по вулиці С.Галицького міста Чернівців, побачив попереду дівчину та хлопця, який замахнувся на неї ззаду, ніби хотів ударити, між ними була суперечка. Вони зупинили автомобіль, зробили зауваження потерпілому і в цей час потерпілий підійшов до машини, застосовуючи нецензурну лексику повідомив, що це його дружина і що він її не бив. Далі між ним та потерпілим, який був у стані алкогольного сп`яніння, почалась словесна суперечка (перепалка), потерпілий кілька разів ударив рукою по даху автомобіля, на що він

вийшов з салону автомашини, відштовхнув потерпілого та один раз вдарив його у плече, при цьому він впізнав потерпілого, якого раніше знав як таксиста та з яким раніше мав конфлікт, та потім сів у машину. Потерпілий продовжував сваритись і ОСОБА_13 вийшов з автомобіля і штовхнув потерпілого, від чого той упав обличчям вниз до асфальту, при цьому бачив рух ОСОБА_13 в бік потерпілої, коли вона захищала потерпілого та кричала.
Аналогічні показання з приводу обставин, які мали місце 04 серпня 2013 року, надав обвинувачений ОСОБА_13 , який також підтвердив, що з потерпілим раніше був знайомий як з таксистом та мав конфлікт. Показав, що зупинив автомобіль, бажаючи захистити жінку, що йшла по обочині дороги. Обоє обвинувачених показали, що 05 серпня 2013 року звертались до слідчого Садгірського райвідділу міліції з заявою про пошкодження потерпілим 04 серпня 2013 року автомобіля марки «Варбург». Обвинувачені визнали свою вину частково, в тому що вдарили та штовхали потерпілого, можливо, що ОСОБА_13 «зачепив» потерпілу, заперечували хуліганський мотив своїх дій, шкоду потерпілим відшкодували, з ними помирились.
Як вбачається з показань потерпілого ОСОБА_11 в суді першої інстанції, він з дружиною після опівночі 04 серпня 2013 року повертались з ресторану додому. Йшли по дорозі, дружина попереду, він позаду, сварились між собою, біля них зупинився легковий автомобіль, обвинувачені з салону автомобіля зробили йому зауваження з приводу суперечки з дружиною, а він в цей час підійшов до автомобіля та сказав, що поряд з ним його дружина і що він її не бив, зав`язалась суперечка з обвинуваченими, першим вийшов з машини ОСОБА_9 та вдарив його один раз у підборіддя. Далі була штовханина з обвинуваченими, хто і чим ударив його в обличчя він не пам`ятає, він упав та вдарився об асфальт, не пам`ятає, щоб його хтось бив, коли він лежав на землі, дружина їх розбороняла та в цей час її хтось з обвинувачених вдарив. ОСОБА_11 говорив в суді, що раніше був знайомий з ОСОБА_9 він підвозив останнього як таксист, раніше між ним та обома обвинуваченими був конфлікт, ствердив, що йому відшкодовані збитки, не бажає, щоб обвинувачених карали, та відмовляється від обвинувачення.
З показань потерпілої ОСОБА_12 в суді першої інстанції видно, що по дорозі додому з ресторану 04 серпня 2013 року вона йшла попереду, а чоловік позаду і ловив її за руки, зупинилась машина і чоловікові зробили обвинувачені зауваження. Між чоловіками виникла суперечка, ОСОБА_11 висловлювався нецензурними словами, бачила, як ОСОБА_9 один раз рукою вдарив чоловіка в обличчя, потім штовхалися і чоловік впав на землю обличчям вниз. Вона намагалась обороняти чоловіка і під час штовханини можливо ОСОБА_13 наніс їй удар, на землю вона не падала. Показала також, що претензій до обвинувачених не має, обвинувачення їх у вчиненні злочину не підтримує.
Такі показання потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 надали суду апеляційної інстанції, підтвердивши своє небажання підтримувати обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_13 у нанесенні їм тілесних ушкоджень.
Як вбачається з висновків судово-медичного експерта за результатами судово-медичного обстеження потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 27 вересня 2013 року (а.с.18-19, 25-26), у ОСОБА_15 були виявлені синці на підборідді справа та на внутрішній

поверхні правого плеча в нижній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, можуть відповідати строку 04 серпня 2013 року та виникли від дворазової дії травмуючих
твердих тупих предметів (можливо від кулаків), а у ОСОБА_11 виявлений синець в лівій параорбітальній ділянці та садна у лівій скроневій ділянці з переходом на лобну ділянку, біля зовнішнього кута рота дугоподібної форми та на тильній поверхні лівої китиці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, відповідають строку 04 серпня 2013 року, виникли від дії не менш як чотирьох ударів твердих тупих предметів або ударів об такі. Також судмедексперт зазначив про малоймовірність виникнення виявлених на тілі у ОСОБА_11 тілесних ушкоджень від одноразового падіння зі стоячого положення на тверду поверхню.
Допитана в суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_12 проказала, що зазначені у висновку експерта тілесні ушкодження у вигляді синців вона отримала
в той час, коли намагалась розборонити чоловіків, під час штовханини, удари їй нанесені не умисно, а необережно.
Потерпілий ОСОБА_11 в суді апеляційної інстанції показав, що зазначені у висновку експерта ушкодження він отримав від удару рукою обвинуваченого ОСОБА_9 під час штовханини та від падіння на асфальт.
Дослідивши та проаналізувавши наявні у кримінальному провадженні докази, судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що обвинувачені 04 серпня 2013 року, знаходячись у громадському місці на вулиці С.Галицького міста Чернівців, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки та добропристойності, прагнучи виявити грубу силу, безпричинно нанесли потерпілим удари, чим грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, тобто вчинили хуліганство, є невірним, таким, що не відповідає дослідженим у суді доказам.
Так, об`єктивна сторона хуліганства полягає у грубому порушенні громадського порядку за умови, що такі дії спричинили істотну шкоду особистим чи суспільним інтересам і відрізнялися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Злочинним визнається тільки таке грубе порушення громадського порядку, яке вчинене з мотивів явної неповаги до суспільства і супроводжувалося особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Явною неповагою до суспільства вважається нахабно виявлене, зневажливе ставлення винного до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, що характеризує суб`єктивну сторону хуліганства та вчиняється з прямим умислом.
Як вбачається з показань обвинувачених та потерпілих у районному суді, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_13 в ніч на 04 серпня 2013 року, проїжджаючи легковою автомашиною по вулиці С.Галицького, побачили подружжя потерпілих, які йшли обіч дороги та сварилися між собою, потерпілий замахнувся на дружину. Мотивація дій обвинувачених, які зупинились біля потерпілих, полягала у тому, щоб попередити, запобігти можливому побиттю потерпілої та неправомірним діям потерпілого, що в суді не заперечували обоє потерпілих. Надалі, у відповідь на зауваження обвинувачених потерпілий ОСОБА_11 , який був нетверезим, почав нецензурною лексикою заперечувати побиття своєї дружини, і в результаті такої поведінки між потерпілим та обвинуваченими виникла словесна суперечка.

Хоча потерпілі заперечували в суді той факт, що під час виниклої суперечки з обвинуваченими, які сиділи в салоні автомобіля, потерпілий рукою стукав по даху машини, такі неправомірні дії потерпілого ОСОБА_11 підтверджуються як показаннями обох обвинувачених, так і протоколом огляду місця події, де об`єктом огляду був легковий автомобіль «Варбург» з вм`ятинами на даху з боку водія та відповідний висновок ДІМ Садгірського РВ УМВС України в Чернівецькій області від 08 серпня 2013 року про відсутність ознак кримінального правопорушення у діях ОСОБА_11 через те, що заявлена вартість спричинених пошкоджень менша від 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (а.с.44-46).
Отже, дії обвинувачених, в результаті яких потерпілі отримали тілесні ушкодження, не можна вважати безпричинними та особливо зухвалими, оскільки їх неправомірна поведінка (нанесення ударів, штовханина) стала наслідком виниклих між ними та потерпілим суперечки та неприязних стосунків. Факт нанесення потерпілим легких тілесних ушкоджень не супроводжувався грубим порушенням громадського порядку та неповагою до суспільства . А тому судова колегія приходить до висновку про відсутність у діях обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_13 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.
У суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду справи потерпілі ОСОБА_11 і ОСОБА_12 підтвердили свої заяви в суді першої інстанції про відсутність будь-яких претензій до обвинувачених, не бажали, що їх якось карали, та відмовились від підтримання обвинувачення ОСОБА_9 і ОСОБА_13 в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень.
Заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, передбаченого ст.125 КК України, віднесено до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (ст.477 ч.1 КПК України). Оскільки від потерпілих заяв про притягнення ОСОБА_9 та ОСОБА_13 до кримінальної відповідальності за ст.125 КК України до суду не надійшло, підстав для перекваліфікації дій обвинувачених на ст.125 КК України немає.
Згідно вимог ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження. Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України у разі встановлення відсутності у діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення, кримінальне провадження закривається.
Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що вирок районного суду відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_13 підлягає скасуванню, а провадження закриттю у зв`язку з відсутністю у їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.2 КК України, при цьому частково задовольнивши апеляційні скарги.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 411, 417, 419 КПК України, судова колегія, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 задовольнити частково.

Вирок Садгірського районного суду міста Чернівців від 21 березня 2014 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_13 скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю у їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом трьох місяців.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3