АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/400/15 Справа № 185/6557/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні, в м. Дніпропетровську, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000313, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2014 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Донецьку, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 16.05.2013 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 72 КК України до 1 року 9 міс. обмеження волі. Звільнений з зали суду за відбуттям покарання; -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Кримінальне провадження розглянуто за участю: прокурора ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_10

В с т а н о в и л а:

Вироком суду обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним та йому призначено покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців з конфіскацією ? частини особистого майна.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 2 630 грн. 94 коп. судових витрат за залучення експертів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 визнано винним та йому призначено покарання за те, що він, 16 квітня 2014 року, близько 17 години, з корисливих мотивів, в ході проведення оперативної закупівлі, знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , незаконно збув, а саме - продав за 150 грн. ОСОБА_11 два паперових пакунки, які містять 0,0193 гр., 0,0117 гр. психотропної речовини «метамфетамін».

Крім того, ОСОБА_6 , 16 травня 2014 року, близько 14.30 годин, з корисливих мотивів, знаходячись біля під`їзду № 3 буд. № 90 по вул. К.Маркса в м. Павлоград, незаконно повторно збув, а саме - продав за 150 грн. ОСОБА_12 стік-пакунок, в якому знаходилося 0,1374 гр. психотропної речовини «метамфетамін», яку ОСОБА_12 надалі зберігала при собі з метою особистого вживання, без мети збуту. 16 травня 2014 року, близько 17.20 годин, біля буд. № 9 по вул. Добролюбова в м. Павлоград, ОСОБА_12 була зупинена за скоєння адміністративного правопорушення та при огляді її сумки було знайдено поліетиленовий стік-пакунок з речовиною, вагою 0,1374 гр., яка, згідно висновку хімічної експертизи за № 70/10-1109 від 06.06.2014 року, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - «метамфетамін», масою 0,1190 гр. З вказаного пакунку було вилучено 1 відбиток пальця руки, який, згідно висновку дактилоскопічної експертизи за №35/01-232 від 28.05.2014 року залишений безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_6 .

Крім того, 19 травня 2014 року, близько 17.25 годин, ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, в ході проведення оперативної закупівлі, знаходячись біля магазину «Будмаркет» по вул. Добролюбова в м. Павлоград, незаконно, повторно збув, а саме - продав за 150 грн. ОСОБА_11 . 0,0221 гр. психотропної речовини «метамфетамін».

Також, 20 травня 2014 року, в період часу з 10:15 годин до 11.00 годин, працівники міліції, при проведенні санкціонованого обшуку в кв. АДРЕСА_3 , у ОСОБА_6 , виявили грошові кошти в сумі 50 грн., на яких, після просвітлення грошової купюри люмінесцентною лампою висвітився напис «БНОН».

Крім того, ОСОБА_6 за місцем свого проживання, незаконно зберігав незаконно придбану психотропну речовини «метамфетамін» у загальній кількості 0,6234 гр., в поліетиленових стік-пакунках, з метою подальшого збуту.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оскаржуючи фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини, просить вирок суду змінити через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості і призначити йому менш суворе покарання.
При цьому, в апеляційній скарзі вказує, що суд при призначенні покарання не дав належної оцінки, що у нього на утриманні знаходиться малолітня донька ОСОБА_13 , а також донька від дружини, з якою він знаходиться в цивільному шлюбі. Вказує, що працює на шахті, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, вину визнав в повному обсязі і щиро розкаявся, вказує, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити на підставі неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, як на обставину, що пом`якшує покарання. На його думку, обвинувачений визнав вину не добровільно, а лише під тиском беззаперечних доказів і після проведення судового розгляду.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили вирок суду, в частині призначеного покарання змінити, зменшивши розмір призначеного покарання.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, що приймав участь в суді першої інстанції і просив її задовольнити в повному обсязі, заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважав її необґрунтованою.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, як висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 , правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження та юридична кваліфікація його дій ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються, визнавались обвинуваченим в ході судового розгляду в суді першої інстанції, тому апеляційний суд не входить в перевірку вказаних обставин.

Аналізуючи доводи обвинуваченого щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через свою суворість, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів погоджується з встановленими судом першої інстанції обставинами, які впливають на вид і розмір покарання та вважає, що суд в повній мірі врахував характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, його характеристики, те, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий. Часткове визнання вини та факт утримання неповнолітньої дитини - суд відніс до обставин, що пом`якшують покарання. Також суд врахував відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Таким, чином суд першої інстанції об`єктивно та в повній мірі врахував всі обставини, в тому числі й ті, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, та які впливають на вид і міру покарання і які були встановлені в ході судового розгляду.
Що стосується доводів обвинуваченого, що суд першої інстанції не врахував, що він має на утриманні дружину, з якою розлучився, цивільну дружину та дитину, яку має від цивільного шлюбу, то колегія суддів встановила, що жодні дані, які були б достовірними і допустимими доказами на підтвердження зазначених обставин, в матеріалах кримінального провадження відсутні.
При зверненні до апеляційного суду зі скаргою, обвинувачений також не заявляв клопотання на отримання та дослідження нових доказів, відповідно до ст. 396, 405 КК України, тому вказані доводи слід розцінювати, як необґрунтовані.
Інші обставини, на які посилається обвинувачений, зокрема місце роботи, визнання вини, характеристики та інше, враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, відображені в мотивувальній частині вироку і суд призначив обґрунтований вид і розмір покарання, який наближений до мінімальної межі, передбаченої санкцією статті. Таке покарання, на думку колегії суддів, є законним, справедливим, співрозмірним та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим так і іншими особами.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги прокурора отримали належну оцінку судом першої інстанції, тому суд вказав саме на часткове визнання вини. Крім того, на думку колегії суддів, визнання або не визнання своєї вини є правом обвинуваченого, яке він може реалізувати на будь-якій стадії кримінального провадження, у зв`язку з чим відповідні доводи прокурора задоволенню не підлягають.

Підстав для зміни або скасування вироку, передбачених ст. 409 КПК України, в ході апеляційного перегляду, колегією суддів не встановлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2014 року, щодо ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду:

___________________ _____________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4