14.04.2015 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

копія
Справа № 533/201/15-к
В И Р О К Провадження № 1-кп/533/26/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2015 року Козельщинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцясела Жувки Глобинського району Полтавської
області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин: у період часу із 22.05.1993 року до 01.12.1994 року він проходив строкову службу у Збройних силах України, отримав військову спеціальність радіотелеграфіст короткохвильових радіостанції малої потужності, та з строкової служби був звільнений у запас зі званням рядовий та з 01.12.1994 року перебував на військовому обліку у запасі в ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України 14.01.2015 року №15/2015 на території України оголошено часткову мобілізацію.
Військовозобов`язаного запасу рядового Збройних сил України ОСОБА_5 09.02.2015 року на 07-00 годину було викликано до Комсомольсько - Козельщинського ОМВК для відправлення у військову частину в команді НОМЕР_1 у зв`язку з призивом на військову службу під час мобілізації на особливий період.
Проте, ОСОБА_5 , не маючи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у порушенні вимог ст.22 закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» умисно ухилився від призову на військову службу за мобілізацією та у вказаний йому термін, 09.02.2015 року без поважних причин до збірного пункту військовозобов`язаних в АДРЕСА_1 для проходження військової служби не з`явився і відмовився від несення обов`язків військової служби під час часткової мобілізації.
Вина ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні передбаченому ст.336 КК України у повному обсязі доведена наступними доказами: повісткою про виклик, карткою дослідження та медичного огляду військовозобов`язаного, обліковою карткою до військового квитка серії НОМЕР_2 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ст.336 КК України, оскільки він ухилився від призову за мобілізацією.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження, у з`ясуванні всіх обставин вчиненого правопорушення, виявлення та припинення інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України у виді 2 роки позбавлення волі.
Також, сторонами узгоджено звільнення ОСОБА_5 на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробувнням.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України вбачається, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Далі судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст.336 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.
Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 03.03.2015 року відповідає вимогам ст.472 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст.336 КК України, вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушенні визнає повністю, погоджується на призначення узгодженого покарання, а також щодо звільнення від відбування призначеного покарання, обвинувачений цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які були роз`ясненні судом в підготовчій частині розгляду кримінального провадження, усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.
Далі, судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України вбачається, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та державним обвинувачем.
Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого: є щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.
Також, суд вважає відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 75 КК України за необхідно визначити обвинуваченому строк звільнення від відбування покарання на строк 2 (два) роки, оскільки визначене угодою покарання та вищезазначений строк звільнення від відбування покарання буде достатнім для виховування і перевиховання обвинуваченого та запобігання вчинення нових злочинів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374, 472, 474, 475, 476 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
В порядку ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5
обов`язки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області з підстав, передбачених ч. 4 ст.394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Козельщинський районний суд Полтавської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий підпис
Суддя Козельщинського районного суду: ОСОБА_1