Справа
№1-61/07
ПОСТАНОВА

14
лютого 2007 року
м.Бородянка

Суддя Бородянського
районного суду Київської області Стасенко Г.В. з участю прокурора Новікова С.А., захисника - адвоката ОСОБА_1, провівши
попередній розгляд кримінальної справи про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця смт.Немішаєве Бородянського району Київської
області, в здійсненні злочинів, передбачених ч,2 ст.311, ч.2 ст.309, ч.І
ст.317, ч.2 ст.307 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, уродженця с.Козинці Бородянського району Київської
області, в здійсненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309, п.5 ст.27, ч.2 ст.307
КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3
року народження, уродженки смт.Немішаєве Бородянського району Київської
області, в здійсненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

та про застосування примусових заходів медичного
характеру за здійснення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.309,
ч.2 ст.307 КК України, відносно ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_2 в кінці липня 2006 року в
смт.Гостомель Київської області у невстановленої слідством особи незаконно
придбав за 20 гривень
для власних потреб медичний одноразовий шприць ємністю 2 мл з невстановленою
кількістю прекурсору - ангідриду оцтової кислоти, який перевіз на маршрутному
таксі до свого будинку АДРЕСА_1. 1 серпня 2006 року, приблизно о 6 годині
ранку, частину цього прекурсору він використав для виготовлення опію, а іншу
частину, вагою 1,6 г, який
залишився в медичному шприці, зберігав, поки його 1 серпня 2006 року, близько 11 години, не
вилучили працівники міліції.

31 липня 2006 року, приблизно
о 23 годині,
в с.Вишевичі Радомишльського району Житомирської області, ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за попередньою змовою між собою, на городах невстановлених
осіб, нарізали зелені рослини маку, який на автомобілі ВАЗ 2101 держномер
НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5, під його ж керуванням, перевезли до будинку
ОСОБА_2, що знаходиться в АДРЕСА_1, де 1
серпня 2006 року,
приблизно о 6 годині,
з частини цього маку вони виготовили для спільного вживання невстановлену
кількість ацетильованого опію, який і вжили. Іншу частину зеленого маку вагою,
що становить в перерахунку на суху речовину 3250 г та рослинну масу зеленого маку, яка залишилася після
виготовлення опію, вагою в перерахунку на суху речовину 1712 г продовжували
зберігати для власних потреб до того, коли 1 серпня 2006
року, приблизно об 11
годині, її вилучили працівники міліції.

1 серпня 2006 року, приблизно
о 6 годині
ранку, ОСОБА_2 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1, надав ОСОБА_5, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 в своєму
будинку, де вони на той час

2

знаходились, одну
з кімнат для незаконного виготовлення та вживання ацетильованого опію, після
чого ці особи були затримані працівниками міліції.

ОСОБА_2 на кухні свого будинку та біля смітника на своєму
подвір'ї по АДРЕСА_1, з невстановленого слідством часу, незаконно, без мети
збуту для власних потреб зберігав не висушену макову солому вагою в перерахунку
на суху речовину 2905,5
г до того коли 28 вересня 2006 року , близько 19 години 15 хвилин, вона
була вилучена працівниками міліції..

Він же, 2
жовтня 2006 року,
приблизно о 12 годині,
за місцем свого проживання в АДРЕСА_1, незаконно збув, а саме передав ОСОБА_6,
як сплату особистого боргу в сумі 50
гривень, наркотичний засіб-ацетильований опій вагою в перерахунку на суму
речовину 0,1060 грама.

Він же, на початку жовтня 2006 року, в смт.Гостомель Київської області, у невстановленої
слідством особи, для власного вживання незаконно придбав за 10 гривень медичний
одноразовий шприць ємністю 5 мл з невстановленою кількістю прекурсору
-ангідриду оцтової кислоти, який перевіз на маршрутному таксі до свого будинку
в АДРЕСА_1, де 9 жовтня 2006 року, приблизно о 6 годині, він використав
невстановлену кількість цього прекурсору для виготовлення опію, після чого
прекурсор, який залишився, вагою 0,6
г, сховав до своєї кишені і зберігав до 13
години 30 хвилин 9 жовтня 2006 року, коли цей
прекурсор був вилучений працівниками міліції.

Він же 9
жовтня 2006 року,
приблизно о 6 годині,
в своєму будинку по АДРЕСА_1, незаконно виготовив невстановлену кількість
ацетильованого опію, частину якого відразу вжив, а іншу частину в шприці
ємкістю 10 мл,
вагою в перерахунку на суху речовину 0,178
г сховав до своєї кишені, де зберігав для власного вживання до 13 години 30 хвилин, коли цей
опій був у нього вилучений.

Він же, 9
жовтня 2006 року,
приблизно об 11 годині,
в своєму будинку по АДРЕСА_1, незаконно виготовляв з макової соломи, яка
залишилась після попереднього використання, вагою в перерахунку на суху
речовину 350 г, наркотичний
засіб - ацетильований
опій, але був затриманий працівниками міліції.

Він же, з невстановленого слідством часу, в своєму
будинку по АДРЕСА_1 незаконно зберігав для власного вживання наркотичний засіб - невисушену
макову солому вагою в перерахунку на суху речовину 261 г, доки вона, 10 жовтня 2006 року, приблизно
о 8 годині 35 хвилин, не була
вилучена працівниками міліції.

Крім того, згідно постанови про застосування примусових
заходів медичного характеру, ОСОБА_5, 13
вересня 2006 року,
приблизно о 20 годині,
в будинку ОСОБА_2 по АДРЕСА_1, незаконно збув, передавши ОСОБА_7 наркотичний
засіб - ацетильований
опій, вагою в перерахунку на суху речовину 0,0827 г, за який останній повинен був сплатити 100 гривень.

ОСОБА_3 13
вересня 2006 року,
приблизно о 20 годині,
знаходячись в будинку ОСОБА_2 по АДРЕСА_1, коли до будинку прийшов ОСОБА_7,
відчинив останньому двері та дізнавшись, що він хоче придбати наркотичний засіб
- опій, попросив
його почекати, а сам повернувся в будинок та переконавшись, що у ОСОБА_5 є
потрібний ОСОБА_7 наркотичний засіб, який він бажає збути, впустив його в
будинок, провівши до кімнати, де знаходився ОСОБА_5, який в його присутності
незаконно збув ОСОБА_7 наркотичний засіб -
ацетильований опій, вагою в перерахунку на суху речовину 0,0827 г на суму 100 гривень.

При попередньому розгляді справи захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_1
заявила клопотання про повернення
справи не додаткове
розслідування в зв'язку
з

3

порушенням права ОСОБА_5 на захист, оскільки вона як
захисник не була допущена слідчим до участі в досудовому слідстві, хоча з нею
родичами ОСОБА_5 була укладена відповідна угода, а натомість слідчим було
призначено іншого адвоката.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора,
вважаю,що при проведенні досудового слідства по даній справі були допущені такі
порушення вимог КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена
до судового розгляду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 3 червня 2005 року № 7 "Про
практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та
примусового лікування", виходячи з принципу презумпції невинуватості у
вчиненні злочину, закріпленого у ст.62 Конституції України, ст.2 КК України,
ч.2 ст. 15 КПК
України, а також із сформульованого у ст.З Закону України № 1489-111 "Про
психіатричну допомогу" принципу презумпції психічного здоров'я людини
(згідно з яким кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки
наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку,
передбачених зазначеним та іншими законами) судам слід мати на увазі, що до
набрання законної сили судовим рішенням про неосудність особи і застосування до
неї примусових заходів медичного характеру вона не обмежується в правах, якими
наділена згідно з Конституцією і законами України.

Згідно з ч.І ст.417 КПК України, досудове слідство в
справах про суспільно небезпечні діяння, вчинені особами у стані неосудності
або обмеженої осудності, проводиться органами досудового слідства за правилами,
передбаченими статтями 111-130,148-222
цього Кодексу.

Відповідно до ст.202 КПК України, матеріали експертизи
пред'являються обвинуваченому, про що слідчий складає протокол.

Відповідно до ст.218
КПК України, визнавши зібрані докази достатніми для складання
обвинувального висновку, слідчий зобов'язаний оголосити обвинуваченому, що
слідство по його справі закінчено і що він має право на ознайомлення з усіма
матеріалами справи.

Проте, як убачається з матеріалів справи ОСОБА_5 на
досудовому слідстві не були надані для ознайомлення матеріали експертиз,
зокрема акту судово-психіатричної експертизи, і взагалі після закінчення
досудового слідства йому не були надані для ознайомлення матеріали справи.

Ознайомлення з матеріалами справи призначеного всупереч
вибору родичів ОСОБА_5 (що вбачається із копії заяви матері ОСОБА_5 на адресу
прокурора району від 28 грудня 2006 року) не може в
даному випадку вважатися належним забезпечення прав і інтересів ОСОБА_5 на
досудовому слідстві.

Відповідно до п.З Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 11 лютого 2005 року № 2 "Про
практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення
кримінальних справ на додаткове розслідування", кримінальна справа у
будь-якому разі не може бути призначена до судового розгляду, якщо було
порушено вимоги КПК про обов'язковість пред'явлення матеріалів розслідування
для ознайомлення, при провадженні досудового слідства було порушено право на
захист.

В даному випадку викладені порушення істотно ущемляють
права та інтереси ОСОБА_5, а тому справа не може бути призначена до судового
розгляду.

Крім того, згідно з актом судово-психіатричної експертизи
ОСОБА_5 страждає на даний час і страждав під час коли були скоєні інкриміновані
йому дії, тобто на період з 31
липня по 13 вересня 2006 року, на
органічне ураження головного мозку травматичного генезу із вираженими
апато-абулічними розладами та інтелектуально-мнестичним зниженням, а тому він
не міг і не може тепер усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Водночас, як убачається із наявного в матеріалах справи
вироку Житомирського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2006 року, ОСОБА_5
був засуджений за злочин, передбачений ч.І ст.309 КК України, вчинений 17 вересня 2006 року

Зазначений вирок набрав чинності і будь-яких сумнівів
щодо психічного стану ОСОБА_5 в той же період не виникало.

4

Крім того звертає увагу той факт, що в період вчинення
інкримінованих діянь, як по даній справі так і згідно вироку Житомирського
районного суду від 16 листопада
2006 року,
ОСОБА_5, який має право керування транспортними засобами, керував автомобілем,
на якому перевозив наркотичні засоби.

Проте ці обставини не були враховані при проведенні
судово-психіатричної експертизи.

Відповідно до п.З Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 3 червня 2005 року № 7 "Про
практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та
примусового лікування" суди повинні критично оцінювати висновки
експертів-психіатрів з точки зору їх наукової обгрунтованості, переконливості й
мотивованості, оскільки згідно зі статтями 65, 67, 75 КПК ці висновки є доказами у справі, які не мають наперед
установленої сили.

З огляду на викладене зазначений акт судово-психіатричної
експертизи відносно ОСОБА_5 з урахуванням інших наявних в матеріалах справи і
не врахованих експертами даних про ОСОБА_5 викликає сумніви з точки зору його
обгрунтованості, переконливості і мотивованості, а невизначеність психічного
стану ОСОБА_5 перешкоджає призначенню до судового розгляду справи відносно
нього та інших осіб, яким інкримінується вчинення спільних злочинів.

Враховуючи, що вказані порушення вимог КПК України
являються істотними і перешкоджають призначенню справи до судового розгляду, то
кримінальну необхідно повернути для проведення додаткового розслідування.

При додатковому розслідування необхідно вирішити питання
про призначення повторної судово-психіатричної експертизи щодо ОСОБА_5,
проведення якої доручити іншій експертній установі, надавши всі наявні
матеріали щодо особи ОСОБА_5, і в залежності від одержаних результатів провести
всі інші необхідні слідчі дії з додержанням вимог КПК України, Конституції
України та відповідного законодавства.

Підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу не
вбачається.

Керуючись ст.246,419
КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 в здійсненні
злочинів, передбачених ч.2 ст.ЗП, ч.2 ст.309, ч.І ст.317, ч.2 ст.307 КК
України, ОСОБА_3, в здійсненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309, п.5 ст.27,
ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_4 в здійсненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309
КК України, та про застосування примусових заходів медичного характеру за
здійснення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК
України, відносно ОСОБА_5 повернути прокурору Бородянського району Київської
області для організації додаткового розслідування.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 залишити у
вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО № 13, а обвинуваченій ОСОБА_4 - у вигляді підписки про невиїзд.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони
можуть подати апеляції до Апеляційного суду Київської області через
Бородянський районний суд.

Суддя