В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0003253 від 21 жовтня 2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Лозівське Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого слюсарем по обслуговуванні теплових мереж КЕВ м. Дніпропетровська, який має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 20 жовтня 2014 року, приблизно о 20.30 год. перебував в приміщенні кімнати будинку АДРЕСА_2 , разом із сестрою ОСОБА_4 , де між ними на ґрунті особистих неприязних відносин виникла сварка. Під час сварки у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 , стоячи навпроти ОСОБА_4 , умисно наніс три удари кулаком правої руки по обличчю потерпілої ОСОБА_4 , від яких остання впала на диван, вдарившись правою гомілкою об перило.

Своїми діями гр. ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 528 від 17 листопада 2014 року, тілесні ушкодження у вигляді саден, синців обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Дії ОСОБА_5 , слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

Встановлені в судовому засіданні обставини підтверджуються наступними доказами.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений винним визнав себе частково та показав, що 20 жовтня 2014 року вечором, біля 20 години він приїхав за місцем проживання сестри відвідати свого батька. Коли спілкувався з батьком, сестра почала висловлюватись до нього з претензіями, та розмахувала в його сторону руками. Коли він піднявся і став навпроти сестри можливо долонею її вдарив. Далі правою рукою сестру відштовхнув, і вона впала на праву сторону свого тіла в сторону дивану. Коли сестра впала, то припинила на нього кричати.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що 20 жовтня 2014 року, прийшов до будинку її брат ОСОБА_5 , та почав сваритись з батьком. Далі, коли вона перебувала в кімнаті, він піднявся зі стільчика, почав йти в її сторону та тричі вдарив кулаком правої руки їй в обличчя (в лоб зліва, губу зліва, та вилицю зліва). Від останнього удару вона впала правою стороною до дивану. Далі брат покинув будинок, а вона викликала міліцію.

Свідок ОСОБА_7 показав, що 20 числа вечором йому подзвонила мама, і повідомила, що приїхав дядько. Потім біля 09 години вечора повідомила, що обвинувачений її побив. По приїзду з роботи до м. Павлограду, він одразу пішов до потерпілої і побачив в неї опухле обличчя з лівої сторони, та кров на губі зліва. Також мати розповідала, що вона падала від удару обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_8 показала, що наступного дня після події, вона побачила в магазині, в якому вона працює свою маму і побачила в неї синяки на обличчі зліва. Потерпіла сказала, що її побив дядько.

Також в судовому засіданні досліджено висновок СМЕ № 528 від 17 листопада 2014 року, відповідно до якого у потерпілої виявлені механічні тілесні ушкодження у вигляді саден та синців обличчя, нижньої третини правої гомілки. Дані тілесні ушкодження відносяться до легких. Час спричинення може відповідати 20 жовтня 2014 року.

Відповідно до довідки травматолога № 10846 слідує, що потерпіла звернулась до лікувального закладу 21 жовтня 2014 року в 10.30 годин, та повідомила, що побита відомим 20 жовтня 2014 року в 20.30 годин.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 01 грудня 2014 року, потерпіла показала, яким чином обвинувачений їй завдав трьох ударів в область обличчя.

Відповідно до додаткової експертизи № 564 від 11 листопада 2014 року, є можливим отримання виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень, при обставинах, про які вона вказує при проведенні слідчого експерименту. Тілесні ушкодження у вигляді саден та синців обличчя зліва, могли утворитись, від удару рукою (руками).

Тілесні ушкодження у вигляді саден та синців нижньої третини правої гомілки могли утворитись при падінні з висоти власного зросту та ударі об перило дивану.

Аналізуючи покази обвинуваченого, суд виходить із того, що він підтвердив, що можливо долонею вдарив потерпілу в обличчя, від чого вона впала на праву сторону на диван. Потерпіла як в судовому засіданні, так і під час проведення слідчого експерименту чітко зазначає, що їй обвинувачений завдав три удари в область обличчя зліва, від яких вона впала на праву сторону. Відповідно до висновків судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді саден та синців обличчя зліва, могли утворитись від удару рукою (руками). Таким чином, суд вважає, що покази потерпілої підтверджені об`єктивними даними, і вони в свою чергу спростовують покази обвинуваченого в частині кількості завданих ушкоджень.

В той же час з пред`явленого обвинувачення підлягає виключенню те, що обвинувачений спричинив своїми діями ушкодження потерпілій в області правої гомілки, оскільки як обвинувачений, так і потерпіла вказали, що остання падала в сторону дивану правою стороною, також відповідно до висновків СМЕ тілесні ушкодження у вигляді саден та синців нижньої третини правої гомілки могли утворитись при падінні з висоти власного зросту та ударі об перило дивану.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України передбачає форму вини у вигляді прямого або непрямого умислу. А за встановленими обставинами слідує, що завдаючи ударів в область лівої сторони обличчя, обвинувачений не передбачав можливості того, що потерпіла падаючи, вдариться правою гомілкою об бильце дивана, хоча повинен був це передбачити. В чинному КК України відсутня відповідальність за спричинення легких тілесних ушкоджень через необережність.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України.

Признаючи обвинуваченому вид і розмір покарання суд, керується ст. 65 КК України і враховує, що він вчинив злочин, який відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий. На обліках в лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Має позитивну характеристику з місця проживання та місця роботи, є пенсіонером, має на утриманні неповнолітнього сина.

Пом`якшуючі та обтяжуючі обставини при розгляді справи відсутні.

Враховуючи викладене, зокрема позицію сторони обвинувачення та дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно призначити покарання за ст. 125 ч. 1 КК України у вигляді штрафу.

Речові докази та судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч . 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградськийміськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1