Ухвала іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого-судді ОСОБА_7,

суддів: ОСОБА_8, ОСОБА_9,

при секретарі судового засідання ОСОБА_10,

за участю прокурора ОСОБА_11,

захисника ОСОБА_1,

засудженого ОСОБА_2,

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 18 червня 2015 року матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001073 за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Апеляційного суду м. Києва від 07 листопада 2014 року.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02 квітня 2013 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України,

засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців без конфіскації майна.

На підставі статей 75, 104 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю два роки та з покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирішено питання про речові докази.

Вказаним вироком також засуджено ОСОБА_3, судові рішення щодо якого у касаційному порядку не переглядаються.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він, 17 січня 2013 року близько 05.30 год. біля будинку № 100 по просп. Перемоги у м. Києві, діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_3 вчинив розбій (у скоєння якого ОСОБА_3 втягнув неповнолітнього ОСОБА_2.) щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6, під час якого засуджені заподіяли останнім легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я і заволоділи майном ОСОБА_5 на загальну суму 1984 грн., ОСОБА_6 - на суму 1200 грн.

Вироком Апеляційного суду м. Києва від 07 листопада 2014 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 в частині призначення покарання скасовано та ухвалено свій, яким призначено ОСОБА_2 покарання за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Визначено момент обчислення строку відбування ОСОБА_2 покарання. В решті вирок суду залишено без змін.

У касаційній скарзі захисник просить змінити вирок апеляційного суду в частині призначеного ОСОБА_2 покарання, обравши більш м'який його вид. Вважає, що з огляду на всі наявні дані про особу засудженого та обставини, які пом'якшують покарання, у суду є достатньо підстав для цього.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_2 і в його інтересах захисника ОСОБА_1 на підтримку доводів касаційної скарги, думку прокурора, яка вважала, що оскаржуване судове рішення слід залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оспорюються.

Що стосується доводів касаційної скарги про наявність достатніх підстав для пом'якшення призначеного ОСОБА_2 покарання, то слід відзначити наступне.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при виборі покарання зобов'язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом'якшують та обтяжують.

Згідно з положеннями ст. 69 КК України суд, умотивувавши своє рішення, може призначити особі більш м'яке покарання, ніж передбачено законом.

З вироку місцевого суду вбачається, що він виконав ці вимоги закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання засудженому ОСОБА_2 урахувавши тяжкість учиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу засудженого, визнав обставинами, які пом'якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та його вчинення у неповнолітньому віці, відшкодування заподіяної шкоди потерпілим, а також обставини скоєння кримінального правопорушення та обґрунтовано прийняв рішення про наявність достатніх підстав для призначення ОСОБА_2 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 187 КК України.

З наведеним висновком суду першої інстанції обґрунтовано погодився і апеляційний суд.

Також, урахувавши викладену в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2014 року вказівку щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при звільненні ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням на підставі статей 75, 104 КК України, відповідно до вимог ст. 439 КПК України, правильно прийняв рішення про необхідність постановлення в цій частині свого вироку, належним чином умотивувавши його.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_2 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Доводи касаційної скарги захисника про те, що суд при призначенні засудженому покарання не врахував ряду обставин, які пом'якшують покарання, а також даних про особу ОСОБА_2, є необґрунтованими, оскільки як убачається з оскаржуваного судового рішення обставини, на які вказує захисник у скарзі були враховані при обранні виду та розміру покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дотримався вимог закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання ОСОБА_2

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовними підставами для скасування або зміни оскаржуваного вироку при розгляді справи в суді касаційної інстанції не встановлено.

Керуючись статтями 434 - 436 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Вирок Апеляційного суду м. Києва від 07 листопада 2014 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14