Справа № 755/6732/15-к
В И Р О К
іменем України
"24" липня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілої - адвоката: ОСОБА_4 ,

за участю потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0016831 від 04 грудня 2014 року за обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого автоелектриком в ТОВ Автоцентр «Форто», який має двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 04.12.2014 року, приблизно о 08 годині 55 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Ніссан Тііда», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці Генерала Жмаченка з боку Дарницького бульвару в напрямку проспекту Визволителів у м.Києві, в крайній лівій смузі, зі швидкістю 50-60 км/год, при цьому проїзна частина дороги вулиці Генерала Жмаченка має дві смуги руху в напрямку Дарницького бульвару та дві смуги для руху транспортних засобів в напрямку проспекту Визволителів. Попереду руху вказаного автомобіля біля будинку №18 по вулиці Генерала Жмаченка у м.Києві знаходився нерегульований пішохідний перехід, позначений інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра» Правил дорожнього руху України, по якому з права наліво по ходу руху автомобіля «Ніссан Тііда», д.н.з. НОМЕР_1 , проїзну частину дороги вулиці Генерала Жмаченка переходила пішоход ОСОБА_5 .

Під час керування транспортним засобом водій ОСОБА_6 допустив порушення вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України, а саме:
- п.18.1: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_6 виразилось в тому, що він, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 та дорожньою розміткою 1.14.1 (зебра) ПДР України, що розташований біля будинку №18 по вулиці Генерала Жмаченка у м.Києві, не зменшив швидкість свого автомобіля перед пішохідним переходом, по якому з права наліво по ходу руху автомобіля «Ніссан Тііда», д.н.з. НОМЕР_1 , проїзну частину дороги вулиці Генерала Жмаченка переходила пішоход ОСОБА_5 , чим створив їй небезпеку. Побачивши пішохода ОСОБА_5 , водій ОСОБА_6 застосував екстренне гальмування, однак уникнути наїзду на пішохода не видалось можливим. Внаслідок порушення вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України ОСОБА_6 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 передньою лівою частиною свого автомобіля, після чого зупинив автомобіль.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоход ОСОБА_5 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно з даними висновку судово-медичної експертизи №346/Е від 18.03.2015 року у потерпілої ОСОБА_5 були виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита травма лівого плечового суглобу: вивих голівки плечового суглобу; закрита травма кісток таза: переломи крила та тіла здухвинної кістки справа, даху вертлюгової западини справа із зміщенням уламків, правої сідничної кістки в двох місцях без зміщення уламків, набряк м`яких тканин на рівні переломів. Вказані закриті травми лівого плечового суглобу та кісток таза за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я понад 21 добу.
Виявлені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у потерпілої ОСОБА_5 тілесні ушкодження виникли внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди.

Порушення вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України ОСОБА_6 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, вищезазначені обставини підтвердив та детально і послідовно пояснив, що дійсно 04.12.2014 року, приблизно о 08 годині 55 хвилин, він, керуючи технічно справним автомобілем «Ніссан Тііда», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці Генерала Жмаченка з боку Дарницького бульвару в напрямку проспекту Визволителів у м.Києві, в крайній лівій смузі, зі швидкістю 50-60 км/год. Попереду руху його автомобіля біля будинку №18 по вулиці Генерала Жмаченка у м.Києві знаходився нерегульований пішохідний перехід, позначений інформаційними дорожніми знаками «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою «Зебра». Наближаючись до пішохідного перехода він не зменшив швидкість свого автомобіля перед пішохідним переходом, по якому з права наліво по ходу руху його автомобіля проїзну частину дороги переходила пішоход ОСОБА_5 . Побачивши пішохода ОСОБА_5 він застосував екстренне гальмування, однак уникнути наїзду на пішохода не видалось можливим. Внаслідок порушення правил дорожнього руху він здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 передньою лівою частиною свого автомобіля, після чого зупинив автомобіль, при цьому потерпіла ОСОБА_5 отримала сереньої тяжкості тілесні ушкодження.

Свою винність ОСОБА_6 визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, послався на те, що вчинив наїзд на потерпілу не умисно, з необережності. При цьому пояснив, що зробив для себе відповідні висновки, а також зазначив, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні згоден повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Разом з тим, обвинувачений частково визнав позов потерпілої ОСОБА_5 , з урахуванням уточнень останньої, про відшкодування їй матеріальної шкоди у розмірі 39410 гривень та моральної шкоди у розмірі 50000 гривень, при цьому не заперечував проти відшкодування потерпілій завданої дорожньо-транспортною пригодою матеріальної шкоди у розмірі 39410 гривень та моральної шкоди у розмірі 20000-25000 гривень.

Потерпіла та цивільний позивач ОСОБА_5 , не оспорюючи фактичних обставин справи, підтримала в судовому засіданні свій цивільний позов, з урахуванням уточнень, про стягнення з ОСОБА_6 на її користь завданої злочинними діями обвинуваченого матеріальної шкоди у розмірі 39410 гривень та моральної шкоди у розмірі 50000 гривень. Мотивуючи позов потерпіла ОСОБА_5 послалась на те, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 їй було заподіяно матеріальну шкоду, оскільки вона понесла витрати на лікування та потребує на даний час санаторної реабілітації, а всього понесла матеріалних витрат станом на день розгляду справи у розмірі 39410 гривень, крім того їй поряд з цим була також завдана моральна шкода, яку вона оцінює у розмірі 50000 гривень, що полягає у її душевних стражданнях через протиправну поведінку обвинуваченого та фізичний біль від отриманих травм, пов`язане з цим лікування, також полягає у нервовому напруженні, хвилюванні та життєвему дискомфорті, крім того у зв`язку з отриманими травмами вона потребує подальшого тривалого лікування та реабілітації.

Дані обвинуваченим ОСОБА_6 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286ч.1 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої ОСОБА_5 з мотивів заявленого нею позову, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, цивільного позову з додатками, з урауванням уточнень, а також даних висновку судово-медичної експертизи та протоколу огляду місця події, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.
Винність ОСОБА_6 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ст.286ч.1 КК України, оскільки він своїми діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який працює, за місцем роботи характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2005 та 2008р.р. нардження, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, раніше не судимий, вчинив злочин з необережності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , не встановлено.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який працює, за місцем роботи характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2005 та 2008р.р. нардження, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, раніше не судимий, враховуючи поряд з цим щире каяття обвинуваченого, що судом визнано обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі.

Крім того, вирішуючи питання доцільності призначення ОСОБА_6 , додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке передбачене санкцією ч.1 ст.286 КК України як альтернативне, суд враховує сукупність вищезазначених обставин, а також те, що злочин, вчинений ОСОБА_6 , відноситься до злочинів, вчинених з необережності, останній має на утриманні двох неповнолітніх дітей та використовує автомобіль для потреб сім`ї, а тому вважає за можливе не призначати обвинуваченому ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, яке не є обов`язковим відповідно до санкції ч.1 ст.286 КК України.

Речовий доказ по справі: автомобіль «Ніссан Тііда», д.н.з. НОМЕР_1 , що переданий під розписку на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - слід залишити у володінні та користуванні останнього.
Цивільний позов, заявлений по справі потерпілою ОСОБА_5 , з урахуванням подальших змін, в частині відшкодування їй завданої злочином матеріальної шкоди у розмірі 39410 гривень підлягає задоволенню повністю, як такий, що знайшов підтвердження в судовому засіданні та визнаний обвинуваченим. Що стосується цивільного позову потерпілої в частині відшкодування їй моральної шкоди у розмірі 50000 гривень, то він підлягає задоволенню частково, з урахуванням характеру позовних вимог, характеру дій ОСОБА_6 , який спричинив шкоду, фізичних і моральних страждань потерпілої, а саме на суму 30000 гривень.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.286ч.1 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді 2 (двох) років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у виді 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти про зміну місця проживання, роботи кримінально-виконавчу інспекцію, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Речовий доказ по справі: автомобіль «Ніссан Тііда», д.н.з. НОМЕР_1 , що переданий під розписку на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - слід залишити у володінні та користуванні останнього.
Цивільний позов, заявлений по справі потерпілою ОСОБА_5 , з урахуванням подальших змін, про стягнення з обвинуваченого на її користь завданої злочинними діями останнього матеріальної шкоди у розмірі 39410 гривень та моральної шкоди у розмірі 50000 гривень задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_5 39410 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 30000 на відшкодування моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: