Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/8155/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК Доповідач ОСОБА_2
Ухвала
Іменем України

05 серпня 2015 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 27 липня 2015 року про обрання запобіжного заходу відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тутусівка Козятинського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні № 0000379,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомир від 27 липня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор, мотивуючи доводи апеляційної скарги, зазначив, що місцевий суд не повністю дослідив обставини, встановлені під час кримінального провадження, та не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на прийняте рішення, а також допустив істотні порушення вимог КПК України.
Крім того, в апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу не враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , те що останній являється службовою особою та проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 та має доступ до облікових документів відносно призову військовослужбовців, що дає змогу знищити речові докази та документи перед їх виявленням слідчим.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27 липня 2015 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ УМВС України в Житомирській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та обрано йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням певних обов`язків.
Відмовляючи в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зокрема вказав, що суду не надано доказів про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, доводи підозрюваного та захисника про законність ухвали суду та необхідність залишення її без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СУ УМВС України в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000379 від 21.07.2015 року.
24.07.2015 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 25.07.2015 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного, відповідно до ст. 183 КПК України, є найбільш суворим та винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
При цьому, слідчий суддя, враховуючи приписи даної норми Закону, дослідив матеріали провадження, вислухав думку учасників судового провадження та встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає, даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не зазначено та прокурором в судовому засіданні не доведено.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що на момент розгляду клопотання суд прийняв обґрунтоване рішення про необхідність відмовити у його задоволенні, так як воно було внесено за відсутності підстав, передбачених ст. 183 КПК України.
Розглядаючи клопотання, на виконання вимог ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення.
Ті обставини, щодо наявності вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , те що останній являється службовою особою та проходить військову службу у Бердичівському ОМВК та має доступ до облікових документів відносно призову військовослужбовців, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор, не могли бути підставами для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому не можуть на даний час бути підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Крім того, зазначені обставини, в сукупності з іншими, враховувалися слідчим суддею при розгляді клопотання, в зв`язку з чим слідчим суддею було прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого та обрано інший запобіжний захід.
Також, слідчим суддею при розгляді клопотання були враховані інші обставини, а саме те, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, має постійне місце проживання та соціальні зв`язки, має на утриманні 2-х повнолітніх дітей.
Таким чином, застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та унеможливить ухилення від органів слідства і суду.
Порушень норм КПК України, які могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення при апеляційному розгляді не встановлено, а тому доводи прокурора про наявність істотних порушень вимог КПК України, які допустив суд першої інстанції, є безпідставними.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить прокурор, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 376, 422 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 27 липня 2015 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: