Справа №1-38/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2007 року м. Гребінка

Гребінківський
районний суд Полтавської області у складі:

Головуючої
судді: Кривчун Т.О. при
секретарі: Сапі A.M.,

за участю
прокурора Юрченка С. Л.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця с.
Бесідовщина Гребінківського району Полтавської
області, мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, українця,
освіта повна загальна середня, не
одруженого, працює
знімальником-укладальником цегли в ПП "Керам", с. Корніївка Гребінківського району, раніше судимого:

31.08.2001р.
Гребінківським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 140,
ст. 208, 42 КК
України до двох років шести місяців позбавлення волі, з застосуванням ст. 46-1 КК України, з відстрочкою виконання вироку на один рік;

27.12.2002р.
Гребінківським районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України справа закрита за ст. 7 КПК України, ст. 48 КК України;

12.11.2003р.
Гребінківським районним судом Полтавської області за ч.1, ч.2 ст. 185, 70 КК України до
одного року трьох місяців позбавлення волі,
звільнений 01.12.2004р. по відбуттю строку покарання;

26.10.2005р.
Гребінківським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185,
ч.2 ст. 289 КК України до
п"яти років позбавлення волі, на
підставі ст. 75 КК України звільнений
від відбування покарання з іспитовим строком три роки;

20.12.2005р.
Гребінківським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185 КК України на строк один рік
позбавлення волі, звільнений
20.12.2006р. по відбуттю строку покарання,

- у скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст. 162
КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1, будучи раніше судимим
Гребінківським районним судом Полтавської області, маючи не зняту та не погашену в установленому
законом порядку судимість, на шлях
виправлення не став і скоїв злочин проти охоронюваних кримінальним законом
особистих прав і свобод людини і громадянина за таких обставин.

Близько
17год. 30хв. 25 лютого 2007 року, ОСОБА_1,
діючи умисно, передбачаючи
суспільно небезпечні наслідки свого діяння у вигляді порушення конституційного
права громадянина на недоторканість житла і бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу господаря і
всупереч його волі, шляхом зриву
навісного замка, проник до приміщення
будинку, розташованого у
домогосподарстві по АДРЕСА_2, що
належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_2 , чим порушив її конституційне право на
недоторканість житла.

Допитаний
у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав повністю та
пояснив, що 25.02.2007 року до обіду
перебував вдома, після 15.00 год. пішов до
ОСОБА_3, щоб запропонувати роботу, яку напередодні знайшов у м. Києві,
але його не було вдома (хоча повинен був приїхати о 14.00 год.), про що повідомила його матір ОСОБА_2 , з якою вони говорили на подвір'ї', після чого він пішов до магазину, вважаючи,
що ОСОБА_3 може бути там,
однак, не заставши його там, близько 18.00
год. знову пішов до нього додому,
де, зайшовши на
подвір"я, постукав у вікно, але йому ніхто не відчинив, після чого він-зайшов на веранду, постукав у інше вікно, однак йому також ніхто не відчинив, після чого він зняв навісний замок, відчинив двері та зайшов до будинку. Про
те, що замок відчиняється без
ключа, йому було відомо, оскільки ОСОБА_3, з яким він дружив, неодноразово при ньому у такий спосіб
відчиняв цей замок. Зайшовши до будинку,
він зайшов до спальної кімнати,
оскільки знав, що там знаходиться
DVD плеєр, і, взявши його,
вийшов з будинку, накинувши
навісний замок на петлі, та не зачинивши
його.

Постановою
Гребінківського районного суду Полтавської області від 28.02.2007 року ОСОБА_1
визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 51 КпАП України та
застосовано адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту
строком на десять діб (а.с. 17).

Зважаючи
на те, що у судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1, який свою вину у скоєному
злочині визнав повністю, та потерпіла
ОСОБА_2 заявили, що положення статті 299 КПК України їм
зрозумілі та не заперечували щодо визнання недоцільним дослідження доказів
стосовно фактичних обставин справи, які
ними визнаються, і вони не мають сумнівів
у їх істинності, суд, за згодою потерпілої, підсудного,
прокурора, на підставі ст. 299 КПК України не
досліджував інші докази по справі,
обмежившись допитом потерпілої ОСОБА_2
та дослідженням матеріалів справи,
які характеризують особу підсудного.

Допитана
у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2
пояснила, що 25.02.2007р. її син
ОСОБА_3 пішов до батька в с. Майорщину і вона була вдома сама. Близько 16.00 год. зайшов
ОСОБА_1, який був у нетверезому стані і
запитав, чи вдома ОСОБА_3, на що вона відповіла, що він відсутній, після чого ОСОБА_1, сказавши,
що зайде пізніше, пішов. Затим
вона, зачинивши хату на замок без
ключа, пішла до сусідів зателефонувати у
село до сина, а, повернувшись додому близько 17год.
30хв., побачила, що замок висів незачинений, та,
зайшовши до приміщення, не
виявила у спальній кімнаті DVD плеєра,
подумавши, що його взяв
ОСОБА_1, оскільки він товаришував з її
сином, знав, де стояв вказаний плеєр, вони разом слухали музику. Після її
повідомлення в міліцію про зникнення DVD плеєра, прибули працівники міліції, а вранці наступного дня вона зустрілася з
ОСОБА_1 з приводу вказаної обставини,
однак він заперечував, що узяв DVD
плеєр, а через день працівник міліції
повідомив, що плеєр знайшли, і що його викрав саме ОСОБА_1, після чого вона одержала плеєр у міліції.
Зазначила, що матеріальних претензій до
ОСОБА_1 не має.

Дії
підсудного ОСОБА_1 органами досудового слідства правильно кваліфіковані за
ч.1 ст.
162 КК
України, оскільки він незаконно проник
до домогосподарства ОСОБА_2

При
призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, те, що ОСОБА_1 скоїв злочин невеликої
тяжкості, його ставлення до
скоєного, а саме те, що він повністю визнав свою вину, дав суду щирі показання, щиро

розкаявся, усвідомив протиправність своїх дій, дані про особу винного, обставини справи, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Судом
досліджувалися характеризуючі дані про особу підсудного, який адміністрацією Гребінківської гімназії
№3, де він свого часу навчався., характеризується посередньо, як такий,
що не виявляв інтересу до навчання,
старанності, участі у позакласних
заходах не брав, хоча захоплювався
технікою, виконував громадські
доручення. Зазначають, що ОСОБА_1 сам По
собі є замкнутим, поведінка
характеризується неврівноваженістю, має
запальний характер (а.с. 45).

За
місцем проживання ОСОБА_1
характеризується виключно негативно,
як такий, що після звільнення з
місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, продовжує вести антигромадський спосіб
життя, систематично зловживає
алкогольними напоями, порушує
громадський порядок, за що недноразово
притягувався до адміністративної відповідальності (а.с. 43).

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудного ОСОБА_1, суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання підсудного, є рецидив злочинів, вчинення злочину у стані алкогольного
сп"яніння.

Згідно з
даними медичного обстеження, є практично
здоровим, працездатним, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, потребує примусового лікування (а.с.
54).

Враховуючи
конкретні обставини скоєного злочину,
дані про особу винного, раніше
неодноразово судимого, який, маючи не зняту та не погашену в установленому
законом порядку судимість, на шлях
виправлення не став і в період іспитового строку знову скоїв злочин, суд вважає за необхідне призначити йому
покарання, яке буде достатнім і
необхідним для його виправлення і перевиховання, пов"язане з ізоляцією від суспільства.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323-324, 332-335 КПК
України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України та
призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На
підставі ст. 71 КК України, до покарання,
призначеного за даним вироком,
частково приєднати невідбуте покарання за вироком Гребінківського
районного суду Полтавської області від 26.10.2005
року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді
п"яти років трьох місяців позбавлення волі, перевівши покарання у виді обмеження волі на
строк один рік у більш суворий вид покарання,
у відповідності до пдп.б п.1 ч.1
ст. 72 КК України.

Строк
відбуття покарання рахувати ОСОБА_1 з моменту проголошення вироку 08.05.2007 року.

Міру
запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_1 до вступу вироку у законну силу
змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту в залі суду.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через
Гребінківський районний суд Полтавської області протягом 15 (п"ятнадцяти)
діб з моменту його проголошення.