Справа № 11-424/2 007 р. Головуючий
286 ч.2 Первак
України Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

"
15 " травня 2007 року. Колегія суддів судової палати в кримінальних
справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Ільченка А.М.

суддів Суходольського
М.І., Лиги М.П.

за участю
прокурора Демиденко С.А.

представника ОСОБА_5

потерпілого

захисника ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляції представника
цивільного відповідача З AT „Автотранспортник" ОСОБА_3, потерпілого
ОСОБА_2, засудженого
ОСОБА_1 на вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 16 лютого
2007р., яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., гр. України, українця, уродженця та

жителя АДРЕСА_1, з середньою
освітою, не

одруженого, не
працюючого, не судимого;

засудженого за
вчинення злочину передбаченого

ст. 286
ч.2 КК України, на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування
транспортними засобами строком на 2 роки.

Стягнуто з
цивільного відповідача ЗАТ „Автотранспортник" на користь потерпілих:

ОСОБА_2
49053 грн. матеріальної та 25000 грн. моральної шкоди;

ОСОБА_6
2224 грн. матеріальної та 20000 грн.
моральної шкоди;

ОСОБА_7 570 грн. матеріальної;

ОСОБА_8 2000 грн. моральної шкоди;

встановила:

ОСОБА_1 засуджено за те, що він, 20 серпня 2003р.,
близько 23 години, на 146 км.
автодороги Київ-Одеса поблизу м. Жашків, керуючи автомобілем
КАМАЗ-5511 д/н НОМЕР_1, який належить ЗАТ „Автотранспортник" м. Фастів та
рухаючись в напрямку м. Одеса, в порушення вимог п. 13.3 Правил дорожнього руху
України не вибрав безпечної швидкості руху автомобіля з метою зупинити
транспортний засіб, не вжив заходів до її зменшення аж до повної зупинки
транспорту, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечного інтервалу, не
справився з керуванням автомобілем та вчинив зіткнення з автомобілем КАМАЗ-5320
д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 та з стоячими на узбіччі автомобілями
ЗІЛ-5310 д/н НОМЕР_3 водій ОСОБА_2
та ГАЗ-53 д/н НОМЕР_4 водій ОСОБА_6

Внаслідок цієї події пішохід ОСОБА_10 отримав множинні тяжкі тілесні
ушкодження від яких помер, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 отримали тяжкі тілесні ушкодження
за ознакою небезпечності для життя.

В апеляціях: засуджений ОСОБА_1 не оспорюючи фактичних обставин справи,
доведеність його вини та кваліфікацію його дій, просить про пом'якшення
покарання в частині режиму його відбування застосувавши звільнення від його
відбування; представника цивільного відповідача ЗАТ „Автотранспортник" про
безпідставність стягнення сум відшкодування шкоди, скасування вироку в частині
розгляду цивільних позовів та направлення на новий розгляд, потерпілого ОСОБА_9
про збільшення суми відшкодування моральної шкоди.

Прокурор у справі ОСОБА_11, потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9, представник ЗАТ
„Автотранспортник" подали письмові заперечення на апеляції інших учасників
процесу.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення вироку без зміни,
засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_4
в підтримання апеляції засудженого, потерпілого ОСОБА_5 та заперечення
апеляції представника цивільного відповідача ЗАТ „Автотранспортник",
представника потерпілого ОСОБА_5 в підтримання апеляції потерпілого ОСОБА_9 та
засудженого ОСОБА_1. заперечення апеляції представника відповідача ЗАТ
„Автотранспортник", колегія суддів приходить наступного.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена
добутими на досудовому слідстві та дослідженими в суді доказами:

· даними з
показань в суді потерпілого ОСОБА_8 про те. що 20.08.2003р., він керував
автомобілем „КАМАЗ-5320" д.н. НОМЕР_2 за маршрутом Київ-Одеса. Поблизу м.
Жашків, близько 23 години, рухаючись по праві /власні/ смузі руху та не
змінюючи смуги руху, побачив що його обганяє автомобіль „КАМАЗ", який
порівнявшись з його автомобілем зачепив кузовом його автомобіль, їх обох стало
зносити вправо де стояли автомобілі та були люди. В дорожньо-транспортній
пригоді пішохід ОСОБА_10 загинув, а водії інших двох автомобілів ОСОБА_9 та
ОСОБА_6 отримали тяжкі тілесні ушкодження.

· даними з
показань в суді потерпілого ОСОБА_9 про те. що 20.08.2003р., він їхав на
автомобілі „ЗШ-5301" д.н. НОМЕР_3 за маршрутом Київ-Одеса в м. Кілія.
Поблизу м. Жашків в автомобілі сталась поломка, він зупинив автомобіль на
узбіччі та здійснював його ремонт. В ремонті йому допомагав водій іншого
автомобіля ОСОБА_6 Близько 23 години на його автомобіль здійснили наїзд два
КАМАЗИ. Його було травмовано і обставин події він не пам'ятає.

· даними з
показань в суді потерпілого ОСОБА_6 про те, що 20.08.2003р., він перебував з
автомобілем „ГАЗ-53" д.н. НОМЕР_4 на узбіччі автодороги Київ-Одеса
поблизу м. Жашків, де близько 23 години надавав допомогу водію ОСОБА_9 в
ремонті автомобіля останнього. На обидва їх автомобілі здійснили наїзд два
КАМАЗИ. Він отримав травми і обставин події ДТП не пам'ятає.

·
даними з показань в суді свідка ОСОБА_12 про те, що
20.08.2003р., в вечірній час вона здійснювала торгівлю на узбіччі стихійного
ринку автодороги Київ-Одеса
поблизу м. Жашків. Близько 23 години вона бачила, як водії ОСОБА_9 та ОСОБА_6
ремонтували автомобіль „ЗІЛ". Про ближній до узбіччі /правій/ смузі
рухався не змінюючи смуги КАМАЗ,
якого обганяв інший КАМАЗ.
Коли КАМАЗИ порівнялись з ЗІЛом вона почула звук удару та побачила як КАМАЗИ
наїхали на автомобілі ЗІЛ та ГАЗ, яких було занесено в кювет. Вона бачила, як
водії ОСОБА_9 та ОСОБА_6 та пішохід ОСОБА_10 були травмовані та останній
пізніше помер.

даними з показань в суді свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про те, що
20.08.2003р., вони перебували на автодорозі Київ-Одеса поблизу м. Жашків
близько 23 години, де продавали водію
ОСОБА_9 запасні частини до автомобіля ЗІЛ. Бачили, що і цей автомобіль стояв на узбіччі, а
позад нього було виставлено знак аварійної зупинки. Руху транспортну по дорозі
на обох смугах дороги в напрямку Одеси він не перешкоджав.

- даними з
протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події та картою схемою з

яких встановлено місце події та положення автомобілів
після ДТП.

/Т. 1 а.с.
3-5/

- даними з
протоколів огляду транспортних засобів з яких встановлено, що

автомобілі КАМАЗ-5511 д/н НОМЕР_1, „КАМАЗ-5320" д.н.
НОМЕР_2, „ЗІЛ-530Г д.н. НОМЕР_3 та „ГАЗ-53" д.н. НОМЕР_4 мають механічні
ушкодження характерні для дорожньо-

транспортної пригоди.

/Т. 1 а.с. 25-27/

- даними з
протоколів відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_5, ОСОБА_1,
ОСОБА_6, ОСОБА_8, які пояснили та показали на місці

розташування транспортних засобів після ДТП.

/Т. 1 а.с. 61-62,68-70, 79-80,81-82/

- даними з
висновків судово-медичних експертиз № 407 МД від 29.10.2003р., №311

МД від 18.10.2003р., №442/595 від 20.11.2003р. про те, що
ОСОБА_6, ОСОБА_9 та

ОСОБА_10 в результаті ДТП 20.08.2003р. отримали тяжкі
тілесні ушкодження від яких

ОСОБА_10 помер.

/Т.1 а.с. 111-113, 173/

- даними з
висновків авто-технічних експертиз № 48 від 12.07.2005р. та № 18 від

21.02.2006р. про те, що водій автомобіля КАМАЗ-5511 д/н
НОМЕР_1 ОСОБА_1

20.08.2003р. керуючи цим автомобілем та рухаючись по
автодорозі Київ-Одеса поблизу м.

Жашків, близько 23 години не виконав вимоги п. 13.3 ПДР
України в результаті чого

сталась ДТП в ході якої ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_10
отримали тяжкі

тілесні ушкодження від яких останній помер.

/Т. 1 а.с. 107-109, 1197-199/

- даними з
пояснень підсудного ОСОБА_1 в залі суду 16.02.2007р. при виступі в

судових дебатах та останньому слові, коли він визнав себе
винним у вчиненні ДТП

20.08.2003р. поблизу м. Жашків та просив суд не
призначати йому покарання у вигляді

позбавлення волі.

II.
2 а.с. 224 /

Вказані докази добуті органом досудового слідства у встановленому законом
порядку, судом перевірені, узгоджуються між собою, сумнівів не викликають, є
допустимими, достатніми та повністю підтверджують його вину. Дії ОСОБА_1
правильно кваліфіковані за ст. 286 ч.2 КК України. Заявлені по справі цивільні
позови потерпілими ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 розглянуті судом у
відповідності до діючого законодавства. Суми відшкодувань матеріальної шкоди
доведені письмовими доказами та встановлені судом правильно. Стягнення
моральної шкоди визначені судом відповідно до завданих потерпілим моральних
страждань пов'язаних з спричиненням їм фізичного болю у зв'язку з тілесними
ушкодженнями, непоправними ушкодженнями їх здоров'ю, вимушених змін в їх житті.
Вони відповідають вимогам розумності, виваженості, справедливості та існуючій
судовій практиці, є мотивованими та є обгрунтованими.

Сума стягненої моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_9 є мотивована
та визначена правильно, його апеляцію про збільшення її розміру є безпідставна.

Посилання представника цивільного відповідача ЗАТ
„Автотранспортник" ОСОБА_3
на незаконність вироку в частині стягнення сум на користь потерпілих
оскільки неправильно визначено суб'єкт цивільної відповідальності є
безпідставні та спростовані наявними в справи доказами, даними з проколу огляду
транспортного засобу автомобіля „КАМАЗ-55П" д.н. НОМЕР_1 /Т. 1 а.с. 14,
15/, даними з постанови про визнання ЗАТ „Автотранспортник" м. Фастова
цивільним відповідачем по справі ЛГ.1 а.с. 147/, даними з заперечення на
апеляції інших учасників судового розгляду справи з яких слідує, що
адміністрація ЗАТ „Автотранспортник" фактично визнала причетність
підприємства до спричинення шкоди потерпілим, яким відшкодовувала матеріальні
збитки та надавала кошти для здійснення лікування./ Т.2 а.с. 257/.

Призначаючи ОСОБА_1 покарання за ст. 286 ч.2 КК України, суд першої
інстанції виконав вимоги ст. 65 КК України та врахував тяжкість вчиненого ним
злочину, його особу, відсутність обтяжуючих наявність пом'якшуючих покарання
обставин. Покарання останньому у вигляді 5 років позбавлення волі з
позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки
призначене в межах санкції статті обвинувачення, є розмірним та справедливим.
Враховуючи, що з часу вчинення злочину до розгляду справи по суті, ОСОБА_1 не
вчиняв інших злочинів, позитивно характеризується по місцю проживання, має
постійне місце праці, страждає хронічним захворюванням гіпертонічною хворобою 1
ступеня, а виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Фастівського району
подано клопотання про звільнення останнього від відбування покарання та
передачу його на поруки, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 може бути
виправлений при звільненні його від без застосування до нього покарання з
реальним позбавленням волі на підставі ст. 75 КК України стосовно основного покарання
з покладанням на нього обов'язків передбачених ст. 76 п. 2,3 КК України.

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити, а в задовольняння апеляцій
представника цивільного відповідача ЗАТ „Автотранспортник" ОСОБА_3,
потерпілого ОСОБА_9 відмовити.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 362, 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляції представника цивільного відповідача ЗАТ „Автотранспортник"
ОСОБА_3 та
потерпілого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити, а вирок суду в частині
призначеного винному покарання змінити.

Пом'якшити призначене засудженому ОСОБА_1 покарання та вважати його
засудженим за ст. 286 ч.2 КК України на 5/п'ять/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_1 від відбування
призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки
стосовно основного покарання та покласти на нього передбачені ст. 76 п.2, З КК
України обов'язки не виїжджати за межі України без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи та повідомляти про зміну свого місця проживання
та роботи.

В решті вирок залишити без зміни.