Справа № 515/336/15-к
Провадження № 1-кп/515/538/15

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

17 червня 2015 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора прокуратури ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000470 від 07.10.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки

України, уродженки с.Білолісся,

Татарбунарського району, Одеської

області, розлученої, домогосподарки,

яка проживає в

АДРЕСА_1 ,

раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01.06.2010 ОСОБА_4 будучи посадовою особою, головою Білолісської сільської ради, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , який був відповідно до розпорядження голови Білолісської сільської ради №53 від 28 жовтня 2009 р. призначений на посаду директором КП «Джерело Білолісся», з метою привласнення та розтрати грошових коштів, достовірно знаючи наперед, що роботи по поточному ремонту щебеневої основи дороги по вул.Миру в с.Білолісся Татарбунарського району не будуть виконуватись, уклала договір підряду № 1 з директором КП «Джерело Білолісся» ОСОБА_6 на виконання робіт по об`єкту «Поточний ремонт щебеневої основи дороги по вул.Миру с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області» на суму 10 000 грн. Згідно даного договору зазначені в ньому ремонтні роботи повинні були бути виконані до 18.06.2010 р.

18.06.2010 року ОСОБА_4 з метою розтрати грошових коштів, виділених із місцевого бюджету, підписала, як голова Білолісської сільської ради, завідомо фіктивні офіційні документи, в які були внесені неправдиві дані про виконання підрядчиком КП «Джерело Білолісся» ремонтних робіт щебеневої основи дороги по вул.Миру с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області, а саме акт № 3 приймання-здачі виконаних робіт від 18.06.2010 до договору підряду № 1 від 01.06.2010.

На підставі підписаного акту № 3 приймання здачі виконаних робіт» від 18.06.2010 з недостовірними відомостями в ньому, голова Білолісської сільської ради ОСОБА_4 підписала платіжне доручення №1 від 18.06.2010, згідно якого Білолісською сільською радою на розрахунковий рахунок КП «Джерело Білолісся» № НОМЕР_1 в ОА «Райфайзен банка Аваль» в м. Києві були безпідставно перераховані бюджетні кошти в сумі 10 000 грн..

Кошти за виконанні роботи були отримані на рахунок КП «Джерело Білолісся» 25.06.2010 року в сумі 10 000 грн та були використані на власні потреби.

Перевіркою встановлено, що роботи згідно акту № 3 по ремонту щебеневої основи дороги по вул.Миру с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області не виконані до теперішнього часу.

Всього, посадовою особою, головою Білолісської сільської ради ОСОБА_4 було незаконно перераховані, тим самим розтрачені, за невиконані роботи КП «Джерело Білолісся», а начальником зазначеного підприємства ОСОБА_6 привласнено грошових коштів, виділених з місцевого бюджету в сумі 10 000 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України визнала частково, а саме винною себе визнала лише за ч. 1 ст. 366 КК України та пояснила суду що, дійсно в момент підписання вказаних документів, роботи передбачені договором та вказані в акті №3 приймання здачі виконаних робіт від 18.06.2010 року не були виконані. Проте жодних домовленостей з ОСОБА_6 про розтрату коштів в неї не було, натомість нею приймались всі можливі засоби для виконання умов підписаного нею договору та завершення виконання вищезазначених робіт.

Невизнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 191 ч.3 КК України суд оцінює критично і розцінює як спосіб її захисту.

Суд вважає, що її вина доведена з огляду на наступне.

Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 пояснили в судовому засіданні, що роботи по поточному ремонту щебеневої основи дороги по вул.Миру в с.Білолісся Татарбунарського району згідно укладеного договору підряду № 1 між директором КП «Джерело Білолісся» ОСОБА_6 та головою сільської ради, на той час, ОСОБА_4 на суму 10 000 грн, які повинні бути виконані до 18.06.2010 р., фактично не виконані до теперішнього часу. Між тим, грошові кошти у вищезазначеній сумі вчасно були перераховані КП «Джерело Білолісся». До речі, сторони договору, в тому числі обвинувачена по справі, достеменно знали про його невиконання на час підписання акту приймання-здачі виконаних робіт від 18.06.2010 року.

Водночас свідок ОСОБА_6 заявив, що обвинувачена була обізнана, що технічно виконати умови даного договору не було можливості, оскільки належного транспорту в підприємстві не було Натомість, свідок наполягав, що ОСОБА_4 об`єктивно знала, що кошти, які перераховувались за цим договором будуть використані на інші цілі, а саме виплату заборгованості за електроенергію та погашення заборгованості перед кредиторами.

Між тим, свідок ОСОБА_7 крім вищевказаного зазначив, що у даному конкретному випадку обвинувачена мала законодавчо передбачувану можливість перерахувати авансовий платіж у розмірі 30% вартості робіт до реального виконання робіт та тільки після виконання в повному обсязі умов договору, можливе було перерахування решти суми бюджетних коштів.

Крім того, вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується також представленими матеріалами провадження, а саме:

- загальним витягом з ЄРДР № 0000470 від 07.10.2014 року за ст. 366 ч.1, ст. 191 ч. 3 КК України;

- рапортом по ЖЄО № 2025 від 07.10.2014 та № 2324 від 12.11.2014;

- рапортом по ЖЄО № 197 від 03.02.2015 та № 198 від 03.02.2015;

- копією договору № 1 про поточний ремонт щебеневої основи дороги по вул. Миру в с. Білолісся від 01.06.2010 року, яким підтверджується укладення вищезазначеного договору між КП «Джерело Білолісся» в особі ОСОБА_6 та Білолісською сільською радою в особі ОСОБА_4 ;

- копією акту № 3 від 18.06.2010 року прийняття виконаних підрядних робіт на виконання відповідного договору, підписаний ОСОБА_4 ;

- копією довідки про вартість виконаних підрядних робіт за червень 2010 року на суму 10000 грн., підписаний ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ;

- копією акту № 3 приймання-здачі виконаних робіт від 18.06.2010 року, яким підтверджується виконання робіт по поточному ремонту покриття доріг по вул.Миру с.Білолісся. Акт підписано зі сторони «Замовника» ОСОБА_4 ;

- копією платіжного доручення № 1 від 18.06.2010 року, згідно якого перераховано 10000 грн Білолісською сільською радою на рахунок КП «Джерело Білолісся» за поточний ремонт доріг ;

- копією з банку по рахунку;

- копією платіжного доручення № 1 від 29.06.2010 року, за яким підтверджено сплату КП «Джерело Білолісся» на рахунок ВАТ «Одесаобленерго 4300 грн;

- копією штатного розпису з 01.01.2010 по 31.12.2010 року КП «Джерело Білолісся», яким підтверджується наявність чотирьох штатних одиниць у підприємстві;

- копією акту обстеження ремонту дороги по вул. Миру від 25.02.2014 року, згідно якого слідів ремонту дороги не виявлено;

- копією розпорядження № 75 від 02.11.2010 року "Про проведення ремонту вулиці Миру";

- витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

- протоколом одночасного допиту осіб від 24.02.2015 року за участі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , згідно якого ОСОБА_6 стверджував про фіктивність укладеного договору від 01.06.2010 року та обізнаність про це на час його підписання ОСОБА_4 ;

- витягом з акту № 840-16/7 від 02.04.2014 року ревізії сільського бюджету, фінансово-господарської діяльності Білолісської сільської ради Татарбунарського району Одеської області за період з 01.01.2010 року по 30.11.2013 року, згідно якого на аркуші 95,96,97 встановлено факт завдання матеріальних збитків сільському бюджету на суму 10000 грн., Порушення допущено колишнім сільським головою ОСОБА_12 ;

- матеріалами ревізії сільського бюджету фінансово-господарської діяльності Білолісської сільської ради за період з 01.01.2010 по 30.11.2013;

- довідками № 36 від 14.07.2014 року та № 37 від 14.07.2014 року, виданими КП «Джерело Білолісся» згідно яких підтверджено надходження 25.06.2010 року на рахунок підприємства від Білолісської сільської ради зі договором від 01.06.2010 року за проведення поточного ремонту щебеневої основи дороги по вул. Миру с.Білолісся та акту виконаних робіт від 18.06.2010 року 10000 грн. Кошти використані на потреби підприємства. Також згідно довідки зазначається, що за штатним розписом на вищевказаному підприємстві на період з 01.01.2010 по 01.01.2011 року працювало чотири особи. Спеціалістів по ремонту доріг не було. Техніка для відповідного ремонту доріг не наймалась, а своєї також не було ;

- копією протоколу першої організаційної сесії Білолісської сільської ради Татарбунарського району від 17.04.2006 року, яким підтверджується займана посада на вказаний період ОСОБА_4 голови сільської ради;

- копією статуту КП "Джерело Білолісся";

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується ч. 1 ст. 366 КК України - службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних, документів завідомо неправдивих відомостей, складання завідомо неправдивих документів.

За змістом ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 обвинувачується за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, за який передбачено основне покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Із матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_4 злочин невеликої тяжкості, передбачений ч.1 ст.366 КК України було вчинено 18.06.2010 року.

З часу вчинення цього злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України збігло біля 5 років.

Отже, на момент винесення судом вироку строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, вже збігли, тому є всі підстави у відповідності із п.2 ч. 1 ст. 49 КК України кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , за ст. 366 ч.1 КК України закрити на підставі ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності.

Водночас суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 191 КК України, за ознаками розтрата чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб .

Суд не може взяти до уваги доводи обвинуваченої та її захисника адвоката ОСОБА_5 про те, що у ОСОБА_4 був відсутній умисел на розтрату бюджетних коштів Білолісської громади, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, оскільки своїм розпорядженням №75 від 02.11.2010 року «Про проведення ремонту вулиці Миру» обвинувачена фактично доводить факт відсутності такого умислу, також підтвердженням цього є свідчення ОСОБА_13 , яка була випадковим свідком сварки обвинуваченої та ОСОБА_6 про необхідність виконання відповідного договору, тому що суд вважає, що за змістом ст. 191 ч3 КК України зловживання службовим становищем як спосіб заволодіння майном означає, що особа порушує свої повноваження і використовує організаційно-розпорядчі функції всупереч інтересам служби для незаконного і безоплатного обертання чужого майна: незаконно дає вказівку матеріально відповідальній особі, підлеглій їй, про видачу майна, надає змогу отримати майно за фіктивними документами. Закінченим злочин у цій формі визнається з моменту незаконного безоплатного заволодіння майном або незаконної передачі його третім особам ( у даному конкретному випадку платіжним дорученням №1 від 18 червня 2010 року було перераховано Білолісською сільською радою Татарбунарського району КП «Джерело Білолісся» 10000 грн за поточний ремонт доріг та саме цією датою суд вважає, закінченим зазначений злочин). Видання обвинуваченою вищезазначеного розпорядження, спонукання ОСОБА_6 виконати умови договору після фактичного закінчення усіх дій, направлених на закінчення злочину, суд сприймає як підставу вважати, що таким чином ОСОБА_4 намагалась усунути негативні наслідки скоєного правопорушення, що підтверджує її характеризуючи данні про особу, яка з матеріалів, наданих суду характеризується виключно позитивно, тому суд допускає, що дане правопорушення ОСОБА_4 скоїла лише у зв`язку з необізнаністю законодавства, але це не є підставою для уникнення її від відповідальності, проте може бути враховано при призначенні їй покарання.

Крім того суд не може взяти до уваги твердження обвинуваченої ОСОБА_4 про відсутність попередньої змови з ОСОБА_6 , оскільки вони повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою, а саме поясненнями ОСОБА_6 , копією договору № 1 про поточний ремонт щебеневої основи дороги по вул. Миру в с. Білолісся від 01.06.2010 року, копією акту № 3 від 18.06.2010 року прийняття виконаних підрядних робіт, копією довідки про вартість виконаних підрядних робіт за червень 2010 року, копією акту № 3 приймання-здачі виконаних робіт від 18.06.2010 року, копією платіжного доручення № 1 від 18.06.2010 року, копією з банку по рахунку, копією платіжного доручення № 1 від 29.06.2010 року, копією штатного розпису з 01.01.200 по 31.12.2010 року КП «Джерело Білоллісся», копією акту обстеження ремонту дороги по вул. Миру від 25.02.2014 року, копією розпорядження № 75 від 02.11.2010 року "Про проведення ремонту вулиці Миру", витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, протоколом одночасного допиту осіб від 24.02.2015 року, витягом з акту № 840-16/7 від 02.04.2014 року ревізії сільського бюджету, фінансово-господарської діяльності Білолісської сілської ради Татарбунарського району Одеської області за період з 01.01.2010 року по 30.11.2013 року, матеріалами ревізії сільського бюджету фінансово-господарської діяльності Білолісської сільської ради за період з 01.01.2010 по 30.11.2013;

Аналізуючи пояснення обвинуваченої у судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що вона заперечує юридичну оцінку своїх дій як злочинних, однак фактично підтверджує вчинення тих дій, які утворюють склад злочину.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у даному конкретному випадку суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винної та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженої та попередження нових злочинів.

При обранні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується, має добру репутацію.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України в ході судового розгляду не виявлено.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченої, суд вважає, що позбавляти її свободи немає необхідності, її виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, в умовах відбуття покарання з випробовуванням, відповідно до ст.75 КК України.

До цього ж, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 75 КК України суд, звільняючи засуджену від відбування покарання з випробуванням, ураховує тяжкість злочину, особу винної, її поведінку після скоєння злочину та інші обставини справи, дотримуючись загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

Керуючись ст.ст. 284 ч. 2 п. 1,368, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

У відповідності із п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , за ст. 366 ч.1 КК України закрити на підставі ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності.

ОСОБА_4 визнати винною за ч.3 ст.191 КК України та призначити їй покарання: за ч. 3 ст. 191 КК України у вигляді 3 років обмеження волі, з позбавленням права обіймати керівні посади в органах місцевого самоврядування строком на 1 рік.

В силу ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 1 рік та зобов`язати її не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за виконанням вироку покласти на кримінально-виконавчу інспекцію Татарбунарського РП Кілійського МВ КВІ УДПтСУ в Одеській області.

Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з 17.06.2015 року.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено впродовж 30 днів з моменту його проголошення в межах, визначених ч.4 ст.394 КПК України до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Суддя Чебан