УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 521/9920/15-к 1-кп/521/527/15
30 червня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
Прокурор під час підготовчого судового засідання висловив думку, щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду та просила суд продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 мотивуючи тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали, а саме він може переховуватись від суду.
Потерпіла ОСОБА_5 заперечувала проти призначення провадження до судового розгляду та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила суд обрати більш м`який запобіжний захід.
Обвинувачений та захисник просили суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду та заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили суд обрати більш м`який запобіжний захід.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що обвинувальний акт складено з порушенням вимог КПК України та підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Таким чином, прокурор, у відповідності до КПК України, не висунув обвинувачення ОСОБА_4 , що унеможливлює подальший розгляд кримінального провадження, призведе до порушення законних прав та інтересів учасників кримінального провадження та суперечить вимогам ст. 337 КПК України відповідно до якої, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акту додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Статтею 17 КПК України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Із обвинувального акту по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 вбачається, що прокурор заздалегідь, без вироку суду стверджує, що він вчинив злочин, що є неможливим, оскільки в даній стадії кримінального процесу можливо вказувати тільки на те, що особа обвинувачується у вчиненні певного кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею (частиною статті) Кримінального кодексу України.
Більш того, така вказівка в обвинувальному акті є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини як засади кримінального провадження, передбаченої ст. 17 КПК України.
Враховуючи підстави, викладені вище, суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що унеможливлює належне забезпечення процесуальних прав учасників судового провадження, в зв`язку з чим він підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.
Суд вважає за доцільне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 з наступних підстав.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 06.07.2015 року.
Як вбачається з обвинувального атку, ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення тяжких злочинів, має не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, підозрюється у вчинені злочину середньої тяжкості, застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбачених в ст. 177 КПК України, адже він може переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілу та свідків.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 17, 42, 291, 314-315, 331 КПК України, суд, -
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04.09.2015 року.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1