Справа № 452/320/15-к
Номер провадження 1-кп/452/39/2015
ВИРОК
іменем України
06 лютого 2015 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою; неодруженого; непрацюючого; раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 03.12.2014 року о 21.00год. перебуваючи у власному будинку, подав оголошення на сайт ОЛХ-СЛАНДО про продаж військового штика до французьких карабінів та 05.12.2014 року о 10.00год. в с. Стрілковичі Самбірського району Львівської області за попередньою домовленістю незаконно передав дану холодну зброю ОСОБА_6 для подальшої реалізації на головному вокзалі станції Львів, - без передбаченого законом дозволу.

Судом проаналізовано показання обвинуваченого та позицію прокурора, докази досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, оскільки він вчиняв збут холодної зброї без передбаченого законом дозволу. Разом з тим таку кваліфікуючу ознаку як незаконне носіння холодної зброї слід особі виключити з обвинувачення, оскільки про таке не здобуто доказів ні досудовим розслідуванням, ані не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні. Саме по собі один раз 05.12.2014 року після виставляння на продаж військового штика до французьких карабінів перенесення його у с. Стрілковичі Самбірського району Львівської області як предмета злочину не може бути носінням; воно не супроводжувалось активними діями особи, пов`язаними із переміщенням, транспортуванням обвинуваченим холодної зброї без передбаченого законом дозволу; носить одиничний характер і було пов`язане із незаконним набуттям у власність та в подальшому зберіганням в обраному ОСОБА_4 місці, - за місцем його проживання. Наведене є також роз`ясненим у постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 26.04.2002 року Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами.

Тому в цілому кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність у встановленому порядку за умовами затвердженої угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 від 23.12.2014 року.

На підтвердження встановлених судом обставин винність особи вбачається із допитаного безпосередньо в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою винність у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та показав про обставини вчиненого, звернувся до суду із клопотанням про затвердження угоди про визнання винуватості.

У відповідності до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього кодексу.

Вислухавши сторони кримінального провадження, з`ясувавши обставини у справі, суд прийшов до висновку, що слід затвердити угоду про визнання винуватості від 23 грудня 2014 року, укладену між прокурором відділу нагляду управління правозахисної діяльності, протидії корупції та злочинності у сфері транспорту прокуратури Львівської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000434, з одного боку, та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі вимог, передбачених Кримінальним процесуальним Законом України і виходячи з наступного:

У результаті досудового розслідування кримінального провадження 23 грудня 2014 року між прокурором та обвинуваченим на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості. Згідно вищевказаної угоди обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні; щиро розкаявся у вчиненому; сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 50(п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850(вісімсот п`ятдесят) гривень.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Тому на переконання суду умови укладеної угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 відповідають вимогам ст. 472 КПК України, узгоджене покарання сторонами угоди відповідає санкції ч. 2 ст. 263 КК України. Крім того суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж тих, що передбачені в угоді.

Цивільного позову в установленому порядку не заявлено, судові витрати відповідно до ст. 124 КПК України за проведену експертизу підлягають стягненню в дохід держави; речовий доказ ніж типу штик, що знаходиться на зберіганні в ЛВ на станції Львів УМВС України на Львівській залізниці згідно постанови на а. с. 63, підлягає виконанню згідно ст. 100 КПК України та на підставі Інструкції про порядок приймання, зберігання, обліку, знищення чи реалізації вилученої, добровільно зданої, знайденої зброї та боєприпасів до неї.

Керуючись ст. ст. 370, 373 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 грудня 2014 року, укладену між прокурором відділу нагляду управління правозахисної діяльності, протидії корупції та злочинності у сфері транспорту прокуратури Львівської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000434, з одного боку, та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладену у приміщенні прокуратури.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50(п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850(вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ ніж типу штик ЛВ на станції Львів УМВС України на Львівській залізниці реалізувати у порядок та спосіб, визначений Інструкцією про порядок приймання, зберігання, обліку, знищення чи реалізації вилученої, добровільно зданої, знайденої зброї та боєприпасів до неї (а. с. 63).

Стягнути із ОСОБА_4 у користь держави 393,12(триста дев`яносто три гривні 12 коп.)грн. за залучення експерта (а. с. 29).

Копію вироку вручити засудженому та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд протягом тридцяти днів із дня його проголошення з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя Самбірського
міськрайонного суду ОСОБА_1