Справа №1-41/07
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

20 квітня 2007р. Ічнянський районний
суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді - Карапиш Т.В.

при секретарі - Шило О.М.

за участю прокурора - Кириченко А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня справу
про обвинувачення

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Монастирище Ічнянського району Чернігівської області, українця ,
громадянина України, освіта середня, не одруженого, не
працюючого, мешканця АДРЕСА_1 Чернігівської області, раніше не
судимого, в скоєнні злочину , передбаченого ст. 164 ч.І КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини
згідно рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області № 2-429 від 03.07.2006
року на користь ОСОБА_2, для утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та фінансування наперед, два рази на рік до одужання і досягнення дитиною повноліття згідно
рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області №2-455 від 03.07.2006 року.

Станом на 01.11.2006 року заборгованість по аліментах складає 3082 грн.44
коп., заборгованість витрат на лікування складає 450 грн. 00 коп., загальна сума
боргу по виконавчих листах складає 3532
грн.44 коп. та 699 гривень 49 копійок заборгованість по аліментах які не були вирахувані з останнього
місця роботи ОСОБА_1. І тому станом на 27.03.2007року заборгованість по аліментах складає 4231
гривень 93 копійки.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. вину визнав повністю по
пред'явленому обвинуваченню та пояснив, що з 1990
року по 1992 рік перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від даного шлюбує донька ОСОБА_3, 1990 року народження . Рішенням
Ічнянського районного суду з нього на користь
ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини доходу щомісяця , але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку та 300 гривень на рік додаткових витрат
на лікування. Коли в 2006 році він
працевлаштувався кочегаром в Монастерищанську лікарню, то не повідомив відділ
ДВС про місце роботи. Підсудний
заборгованість визнав і зобов'язався її виплатити. В здійсненому щиро кається .

Вина підсудного ОСОБА_1.. крім визнання повністю його вини підтверджується
показами свідка ОСОБА_2, яка в судовому засіданні пояснила , що від шлюбу з ОСОБА_1. має доньку вихованням якої він не займався, матеріальної допомоги не
надає. Рішенням суду на її користь були
стягнуті аліменти на утримання дитини та додаткові витрати на її лікування ,
але підсудний ні аліментів ні призначених витрат тривалий час не сплачує .

Свідок ОСОБА_4. в судовому засіданні вказав, що працює державним виконавцем
і займався справою про стягнення аліментів з ОСОБА_1., але останній ухилявся від сплати аліментів в результаті чого виникла заборгованість станом на 27.03.2007
року 4231 грн.93 коп. ОСОБА_4. також вказав на те , що
підсудний неодноразово викликався до ДВС в Ічнянському районі і був повідомлений належним чином про те , що при працевлаштуванні
він обов'язково повинен повідомити
державного виконавця.

Вина підсудного підтверджується матеріалами справи: протоколом про
обставини скоєння злочину (а.с.2-4), поданням ДВС в
Ічнянському районі (а.с.5), заявою ОСОБА_2(а.с.б), копіями

2

виконавчих листів № 2-429/2006 року
та № 2-455/2006 року (а.с.7-9 ), копією розпорядження ДВС (а.с.22 ), з актів державного виконавця (а.с.12-13), розрахунками
заборгованості (а.с. 29) з яких видно, що рішення Ічнянського
районного суду ОСОБА_1 не виконуються , кошти на утримання
дитини не сплачуються.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1. злісно, тривало, систематично і наполегливо ухилився від виконання свого обов'язку -
сплати аліментів на утримання своєї неповнолітньої
дитини, а саме приховував місце роботи, що підтверджується матеріалами справи:
копією витягу з наказу (а.с.24), копією розпорядження (а.с.25), копією трудової
книжки (а.с.26-28) та довідки рахунку(а..с. 29).

Таким чином, суд вивчивши матеріали справи, заслухавши всі докази,
проаналізувавши все в сукупності, прийшов до висновку, що
в діях ОСОБА_1. мається склад злочину, які слід кваліфікувати за ст. 164 ч.1 КК України, як злісне
ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на
утримання дитини.

Переходячи до вибрання міри покарання, суд враховує суспільну небезпеку
здійсненого злочину, його характер та ступінь.
Особа підсудного ОСОБА_1.. по місцю проживання характеризується
позитивно.

До пом'якшуючих вину обставин суд
відносить щире каяття підсудного.

Обтяжуючих вину обставин суд в діях
ОСОБА_1.
не вбачає.

Таким чином, суд враховуючи те, що підсудний ОСОБА_1. здійснив злочин невеликої тяжкості, в здійсненому щиро
кається, вину визнав повністю, вперше притягується до кримінальної відповідальності, тому суд вважає вибрати йому міру покарання
із застосуванням ст.75 КК України, так як вважає, що
його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. ст. 321 -324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1визнати винним за ст. 164 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі . Застосувати ст. 75 КК
України та звільнити засудженого ОСОБА_1. від відбуття покарання, якщо він протягом одного року іспитового
строку, не здійснить нового злочину.

Вирок може бути оскаржений в Чернігівський апеляційний суд через Ічнянський
районний суд на протязі 15 діб.