Справа № 369/773/14-к
В И Р О К
іменем України
29.12.2014 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює сантехніком в АДРЕСА_2 , не одруженого, засудженого: 31 травня 2013 року Вишгородським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2-х років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
19 липня 2013 року, близько 23-ї години ОСОБА_6 маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, скористався відсутністю сторонніх осіб поблизу і шляхом вільного доступу проник до гаражу, розташованого на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , звідки викрав комплект автомобільних шин «R-16» в кількості чотири штуки з чотирма металевими дисками «R-1 Sport», після чого, з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 4937,67 гривень.

ОСОБА_6 в судовому засіданні винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і суду пояснив, що працював в садовому товаристві ««Автомобіліст-1» у с. Білогородка. Там в підсобному приміщенні він помітив комплект з 4-х автомобільних шин «R-16» і металевих дисків «R-1 Sport». Це приміщення не зачинялось на замок. 19 липня 2013 року у зв`язку із скрутним матеріальним становищем він вирішив вкрасти ці автомобільні шини з металевими дисками. Тому він попередньо домовився з таксистом про транспортування автомобільних коліс і цього ж дня, близько 23-ї години, переліз через паркан та із підсобного приміщення виніс 4 автомобільні шини з металевими дисками. Після цього, перекинув їх через паркан та переніс до автомобіля, який стояв на відстані 100 метрів та загрузив їх до вказаного автомобіля. Колеса на таксі перевіз до КП «Джерело» в м. Боярка, де домовився продати вказані колеса за 2000 грн. Але, спочатку взяв лише 800 грн. завдатку. В подальшому, не бажаючи притягнення до кримінальної відповідальності, він вирішив повернути викрадене власнику. 28 липня 2013 року він зателефонував покупцю та повідомив, що хоче забрати колеса, на що той погодився і віддав колеса, а він повернув йому 800 гривень. Потім він зателефонував потерпілому ОСОБА_7 , якого знав багато років, та розповів, що це він викрав у того комплект шин та хоче їх повернути. ОСОБА_8 приїхав на своєму автомобілі в м. Боярка до КП «Джерело» і забрав у нього комплект коліс. У вчиненому щиро кається.

Винність обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав суду, що два роки тому він придбав комплект автомобільних шин «R-16» в кількості чотири штуки та чотири металеві диски «R-1 Sport» до свого автомобіля «Mitsubishi Outlander». Вказані шини та диски зберігав в підсобному приміщенні на території домоволодіння в АДРЕСА_2 . 21 липня 2013 року він виявив, що з підсобного приміщення викрадені 4 комплекти автомобільних шин з металевими дисками Він викликав працівників міліції. Потім дізнався, що вказану крадіжку вчинив ОСОБА_6 , якого він знає багато років та який викрадені шини металевими дисками йому повернув. Претензій він до нього не має. Просив пом`якшити покарання обвинуваченому, вважає що той оступився і йому необхідно надати можливість виправитись.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину також підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

· даними з заяви потерпілого ОСОБА_5 про вчинення крадіжки з підсобного приміщення за адресою: АДРЕСА_3 комплекту коліс в кількості 4 штук разом з дисками «R-1 Sport» ( а.с. 8);

· даними з протоколу огляду місця події від 21.07. 2013 року - підсобного приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , звідки були викраені 4 комплекти автомобільних шин з металевими дисками і фототаблицями до нього ( а. с. 9-10);

· даними з заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про вчинення даного ( а. с. 11);

· даними з розписки потерпілого ОСОБА_5 про отримання викраденого майна - комплекта автомобільних коліс «R-16» в кількості чотири штуки та чотири металеві диски «R-1 Sport» від обвинуваченого ОСОБА_6 ( а. с. 19);

· даними з постанови про визнання та приєднання до справи речових доказів від 21.01. 2014 року ( а. с. 20-21);

· даними із звіту № 166 М товарознавчої експертизи, згідно якого вартість викраденого: комплекту автомобільних шин «R-16» і металевих дисків R-1 Sport 4 937 грн. 67 коп. ( а. с. 23-26);

· даними з протоколу проведення слідчого експерименту від 17.01. 2014 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_6 на місці події відтворив всі обставини вчинення даного злочину ( а. с. 58-59, 60-62).

Оцінивши та проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає, що обвинувачений і потерпілий давали суду правдиві показання, які відповідають встановленим обставинам справи та свідчать про вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину.

Суд визнає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування заподіяної злочином шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів.

Суд, враховує що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, є тяжким злочином. Суд враховує також особу обвинуваченого, який вчинив злочин під час іспитового строку, але з урахуванням наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, які в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи дані про особу, згідно яких ОСОБА_6 , за місцем проживання характеризується посередньо, до затримання постійно працював, на момент винесення вироку утримується під вартою більше ніж 10 місяців, суд дійшов до висновку про можливість у відповідності до ч. 1 ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 185 КК України, а саме покарання у виді обмеження волі, оскільки вважає, що призначення в даному випадку більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження нових злочинів.
Враховуючи, що згідно вироку Вишгородського районного суду Київської області від 31 травня 2013 року обвинувачений ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 2-х років обмеження волі, суд вважає за необхідне остаточне покарання призначити йому у відповідності зі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частину покарання за попереднім вироком.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, у виді 2 (двох) років обмеження волі.

У відповідності до ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного вироком Вишгородського районного суду Київської області від 31 травня 2013 року у виді 6 (шести) місяців обмеження волі і остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, зобов`язавши прибувати за кожною вимогою до суду. Звільнити з під варти в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати зарахувавши йому у строк відбуття покарання час перебування під вартою з 12 лютого 2014 року до 29 грудня 2014 року.

Речові докази комплект автомобільних шин «R-16» в кількості чотири штуки та чотири металеві диски «R-1 Sport» , залишити у користуванні потерпілого ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1