Справа № 646/1306/14-к
№ провадження 1-кс/646/343/2014
У Х В А Л А

20.02.2014 року слідчий суддя
Червонозаводського районного суду м.
Харкова Журавель В.А., за участю
секретаря судових засідань Бікасової
О.А., за участі прокурора -Константинова
К.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу адвоката ОСОБА_2 на
постанову слідчого про відмову у
задоволенні клопотання

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_2 звернувся із
скаргою, в якій зазначив, що
прокуратурою Харківської області
здійснюється досудове розслідування
за кримінальним провадженням №
00290 від 10 жовтня 2013 року за
ознаками злочину, передбаченого ст. 368
ч. 4 КК України, за яким було пред'явлено
підозру ОСОБА_3 В ході проведення
досудового розслідування слідчий
прокуратури області Горгуль Д.В. в
порушення ст. 111 КПК України призначив
експертизу за матеріалами та засобами
аудіозапису в НДЕКЦ ГУМВСУ в
Харківській області. Адвокатом ОСОБА_2
було заявлено клопотання про
призначення експертизи в ХНДІСЕ ім.
проф. Бокаріуса для об'єктивності та
повноти проведення такої експертизи.
Однак постановою від 13 лютого 2014 року
слідчий відмовив заявнику у
задоволенні такого клопотання. Заявник
вважає, що проведення експертизи у
НДЕКЦ може вплинути на об'єктивність
висновку експерта, оскільки матеріали
перевірки за вказаним кримінальним
провадженням були зібрані
працівниками УВБ Харківській області,
як і НДЕКЦ вони відносяться до однієї
структури МВС України, тому
співробітники УВБ в Харківській
області можуть вчиняти тиск на
експерта. Тому заявник просив
скасувати постанову про відмову у
задоволенні клопотання слідчого
прокуратури Харківської області
Горгуля Д.В. від 13 лютого 2014 року,
зобов'язати слідчого призначити
експертизу по матеріалам та засобам
аудіо-відеозаписів, провадження якої
доручити експертам ХНДІСЕ ім. проф.
Бокаріуса та для розгляду експерту
поставити ряд запитань.

В судовому засіданні заявник адвокат
ОСОБА_2 підтримав викладені в скарзі
доводи та додатково пояснив, що в
оскаржуваній постанові слідчий змінив
доводи, які було покладено в
обгрунтування вимог захисту, тому
прийняв необгрунтоване рішення про
відмову у задоволенні клопотання.

Прокурор прокуратури Харківської
області Константинов К.В. проти
задоволення скарги заперечував та
пояснив судові, що слідчий у
відповідності до вимог чинного
кримінального процесуального
законодавства приймає рішення про
проведення слідчих дій та є
самостійним у своїй процесуальній
діяльності. Призначення аудіо-
відеофоноскопічної експертизи було
призначено слідчим з метою
обґрунтування підозри, висунутої проти
ОСОБА_3, визначена слідчим експертна
установа має право на проведення таких
експертиз, тому слідчий обґрунтовано
відмовив у задоволенні клопотання щодо
проведення експертизи в ХНДІСЕ ім.
проф. Бокаріуса.

Слідчий в ОВС прокуратури Харківської
області Горгуль Д.В. пояснив судові, що
аудіо-відеофоноскопічна експертиза
була призначена у відповідності до
вимог ст. 242 КПК України, слідчий є
вільним у виборі експертної установи, в
даному випадку було визначено НДЕКЦ
ГУМВСУ в Харківській області, який має
право на проведення таких експертиз.
Крім того, слідчий пояснив судові, що 19
лютого 2014 року ним було отримано
висновок експертизи.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши
надані ними докази, вважає правильним
відмовити у задоволенні скарги.

Як вставного в судовому засіданні
прокуратурою Харківської обасліт
здійснюється досудове розслідування
за кримінальним провадження №
000290 від 10 жовтня 2013 року.

В рамках вказаного кримінального
провадження постановою слідчого в ОВС
прокуратури Харківської області
Горгуля Д.В. від 10 грудня 2013 року було
призначено проведення по матеріалам
досудового розслідування
аудіо-відеофоноскопічну експертизу,
проведення якої було доручено
експерту НДЕКЦ при ГУМВСУ в
Харківській області.

10 лютого 2014 року захисник
підозрюваного ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_2
звернувся до слідчого із клопотанням
про відкликання постанови про
призначення аудіо-відеофоноскопічної
експертизи із НДЕКЦ та доручити її
проведення експертам ХНДІСЕ ім. проф.
Бокаріуса, оскільки і підозрюваний і
експерт є працівниками одного
управління МВС, а експерт ОСОБА_6, якому
доручено проведення експертизи, не
отримував ліцензії на проведення саме
аудіо-відеофоноскопічної експертизи.

Постановою слідчого від 12 лютого 2014
року захиснику було відмолено у
задоволенні клопотання, оскільки
експерт ОСОБА_6 спростував доводи щодо
вчинення на нього тиску з боку
працівників УВБ в Харківській області,
він має документи, які дозволяють йому
проведення експертної діяльності.
Крім того, висновок експертизи на той
час ще було отримано, що унеможливлює
співвідношення висновку експерта з
об'єктивними даними, отриманими під час
досудового слідства у кримінальному
провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України
слідчий, здійснюючи свої повноваження
відповідно до вимог цього Кодексу, є
самостійним у своїй процесуальній
діяльності, втручання в яку осіб, що не
мають на те законних повноважень,
забороняється. Органи державної влади,
органи місцевого самоврядування,
підприємства, установи та організації,
службові особи, інші фізичні особи
зобов»язані виконувати законні вимоги
та процесуальні рішення слідчого.

Крім того, частиною 2 ст. 40 КПК України
визначено, які дії уповноважений
здійснювати слідчий при проведенні
досудового розслідування.

Статтею 242 КПК України передбачено, що
експертиза проводиться експертом за
зверненням сторони кримінального
провадження або за дорученням слідчого
судді чи суду, якщо для з»ясування
обставин, що мають значення для
кримінального провадження, необхідні
спеціальні знання.

Слідчий суддя вважає, що слідчий
прокуратури Харківської області
відповідно до вимог чинного
кримінального процесуального
законодавства України призначив
проведення аудіо-відеофоноскопічної
експертизи, визначив експертну
установу, яка має право на проведення
такої експертизи, виклав питання, які
підлягають розгляду експертом та надав
необхідні речі та документи для
проведення експертизи. На теперішній
час вказана експертиза вже проведена.

Доводи заявника щодо недоцільності
проведення експертизи в НДЕКЦ,
оскільки і підозрюваний і експерт є
працівниками одного управління МВС та
на експерта може здійснювати тиск з
боку працівників ГУМВСУ в Харківській
області не знайшли свого підтвердження
в судовому засіданні. При цьому звертаю
увагу, що експерт попереджується про
кримінальну відповідальність за
надання завідомо неправдивого
висновку.

Тому суд вважає, що надання вказівок
слідчому щодо необхідності проведення
експертизи в конкретній експертній
установі, а також зобов»язання
поставити перед експертом певні
питання, суперечить нормам ст. 40 КПК
України, у зв'язку із чим вимоги
заявника задоволенню не підлягають.

Крім того, суд зазначає, що сторона
захисту після ознайомлення з висновком
експерта, не позбавлена права заявити
клопотання про проведення повторної чи
додаткової експертизи або іншої
експертизи в певній експертній
установі, а також скласти ряд питань,
які підлягають розгляду експертом.

Слідчий суддя критично відноситься до
доводів заявника про те, що висновки
аудіо-відеофоноскопічної експертизи,
проведеної в НДЕКЦ при ГУМВСУ в
Харківській області не можуть бути
прийняті у якості допустимого доказу,
оскільки відповідно до ч. 3 ст. 87 КПК
України докази повинні визнаватися
судом недопустимими під час здійснення
судового розгляду.

У зв'язку із чим слідчий суддя
приходить до висновку, що доводи,
викладені заявником в обґрунтування
безпідставності винесення
оскаржуваної постанови не
спростовують обставин які встановлені
судом під час розгляду скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 306-307, 309, 372 КПК України, слідчий
суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_2
на постанову слідчого прокуратури
Харківської області про відмову у
задоволенні клопотання про проведення
експертизи та зобов'язання слідчого
призначити експертизу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
В.А. Журавель