УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №288/1289/13-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2015 року м. Житомир
Колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області у складі:
головуючого.................. ОСОБА_2 ,
суддів..................... ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю: секретаря……………….. ОСОБА_5
прокурора......................... ОСОБА_6
потерпілої …………..….. ОСОБА_7
обвинуваченої………….. ОСОБА_8
адвоката……………….... ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляцією потерпілої ОСОБА_7 на вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 14 листопада 2014 року, яким засуджено,-
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- за ч. 1ст. 125 КК України визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Заявлений по справі цивільний позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 4000 гривень причиненої моральної шкоди.
В решті позовних вимог відмовлено.
згідно вироку, ОСОБА_8 07.08.2013 року, близько 12.00 год., перебувала поряд з житловим будинком, що в АДРЕСА_1 . В цей же час, поряд з даним будинком проходила ОСОБА_7 . На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відбувся словесний конфлікт. В ході конфлікту у ОСОБА_8 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 взяла з землі, поряд з місцем перебування, дерев`яну палицю та нанесла два удари палицею по ногах ОСОБА_7 , внаслідок чого потерпіла ОСОБА_7 отримала синці лівого стегна, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, без короткочасного розладу здоров`я.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, потерпіла подала апеляцію в якій просить змінити вирок в частині стягнення з ОСОБА_8 на її користь моральної шкоди в розмірі 25 000 грн. 00 коп. та 2600 грн. 00 коп., матеріальної (майнової) шкоди, що складає загальну вартість придбання потерпілим лікарських засобів, препаратів та матеріалів медичного призначення.
Стверджує, що висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення з обвинуваченої матеріальних збитків, як витрат на придбання лікарських засобів та препаратів медичного призначення у розмірі 2600 грн. 00 коп. на лікування ЗЧМТ отриманої під час конфлікту з обвинуваченою, не відповідають дійсним фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на тих належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах кримінального провадження та свідчать про спричинення їй потерпілою струсу головного мозку при нанесенні палицею удару по голові. Також посилається на те, що при постановлені вироку, судом першої інстанції в частині задоволення розміру моральної шкоди не зазначено належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння позивачу моральної шкоди у розмірі 4000 грн., а тому виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості на думку потерпілої розмір моральної шкоди в такій сумі є надто замалим, а тому підлягає збільшенню,
Заслухавши доповідача, доводи потерпілої ОСОБА_7 в підтвердження апеляції, заперечення обвинуваченої ОСОБА_8 , її захисника ОСОБА_9 та прокурора, обговоривши доводи апеляції та перевіривши матеріали кримінальної справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів залишає апеляцію без задоволення з наступних підстав.
В апеляції не оспорюється правильність кваліфікації злочину, в той же час, оспорюється обсяг обвинувачення та обставини вчинення злочину, що викладені у вироку суду першої інстанції. Разом з тим, доказами дослідженими судом підтвердилось обвинувачення ОСОБА_8 в обсязі внесених прокурором змін в суді першої інстанції
Обвинувачена ОСОБА_8 також визнавала свою вину у вчиненому злочині передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України з врахуванням внесених прокурором змін.
Саме в такому обсязі підтверджується вина обвинуваченої ОСОБА_8 показаннями свідка ОСОБА_10 ,, яка бачила як під час суперечки ОСОБА_8 декілька раз вдарила по ногах потерпілої палицею, що повністю узгоджуються з поясненнями обвинуваченої ОСОБА_8 , висновком експерта № 32 від 25.03.2014 року про те, що із записів представлених на дослідження медичних документів у потерпілої ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синців лівого стегна (без зазначення кількості, форми, розмірів, морфологічних особливостей), які є легкими тілесними ушкодженнями без короткочасного розладу здоров`я. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, однак через відсутність в надісланих на вивчення медичних документах, записів щодо морфологічних особливостей виявлених тілесних ушкоджень, встановити термін їх утворення не представляється можливим.
Діагнози «Струс головного мозку та післятравматичний церебральний синдром» виставлені на підставі суб`єктивних скарг хворої, непідтверджені достовірною неврологічною симптоматикою, об`єктивними медичними даними, а тому при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймаються. Пов`язати виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження з стаціонарним лікуванням в період з 13.09.2013 по 20.09.2013 року не представилось можливим, оскільки відсутні об`єктивні медичні дані, щодо їх причинного зв`язку, /а.с. 103104/
Аналогічний висновок експерта міститься також за № 181 від 19.08.2013 року.
Наведені докази в їх сукупності підтверджуют обвинувачення ОСОБА_8 в нанесенні двох ударів палицею по ногах ОСОБА_7 та спричинення їй тілесних ушкоджень у вигляді двох синців лівого стегна, які відносяться до категорії легких, без короткочасного розладу здоров`я та кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125 КК України.
Таким чином, доводи потерпілої про нанесення їй ударів палицею по голові та заподіяння черепно-мозкової травми безпідставні, оскільки не підтверджені об`єктивно доказами, а тому не можуть бути пов`язані з її стаціонарним лікуванням в період з 13.09.2013 по 20.09.2013 року, у тому числі і за відсутністю об`єктивних медичних даних, щодо їх причинного зв`язку.
Що стосується відшкодування розміру матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином, то колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку в цій частині виходячи з наступного.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану відповідача (громадянина).
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачена ОСОБА_8 не працює. Т.М., на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_12 1998 року народження, ОСОБА_13 - 2006 року народження та ОСОБА_14 2009 року народження (що підтверджується довідкою № 1089 від 12.08.2013 року.
Враховуючи наведене, обсяг підтвердженого обвинувачення, матеріальний та сімейний стан обвинуваченої, колегія суддів не знаходить достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни вироку суду першої інстанції та вважає, що визначена судом першої інстанції сума моральної шкоди у розмірі 4 000 грн. в повній мірі відповідає, як реальним можливостям обвинуваченої, так і характеру та обсягу фізичних, душевних, психічних страждань, яких вона завдала потерпілій, їх тривалості, можливості відновлення, стану здоров`я потерпілої, тяжкості вимушених змін у її життєвих стосунках.
Крім того, судом обгрунтовано відмовлено в задоволенні цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди, пов`язаної з придбанням ліків на лікування потерпілої, оскільки воно не пов`язане з доведеним обвинуваченням, що також стверджується показаннями спеціаліста травматолога Попільнянської ЦРЛ ОСОБА_15 , який безпосередньо займався її лікуванням.
З уваги на наведене, керуючись ст. ст.376, 404, 405, 407 КПК України, судова колегія, -
апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 14 листопада 2014 р. щодо ОСОБА_8 без змін.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції судового рішення.
Судді: