Справа № 615/66/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.02.2015 м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Харківської області кримінальне провадження №0000471 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Валки Валківського району Харківської області, українця, громадянина України, що має середню освіту, неодружений, раніше не засуджений, радіотелеграфіст відділення зв`язку та інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдат, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 402 КК України,

в с т а н о в и в:

19.01.2015 року до Валківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , який згідно нього обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 402 КК України. В обвинувальному акті зазначено, що солдат ОСОБА_4 , 24.03.2014 року ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 року, призваний у Збройні Сили України та направлений для проходження військової служби до вказаного військового комісаріату, де наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.03.2014 року №23 призначений на посаду радіотелеграфіста відділення зв`язку та інформації, а також поставлений на всі види забезпечення. 26.11.2014 року приблизно о 14:00 годині, в черговому приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово виконуючи обов`язки військового комісара вказаного військового комісаріату капітан ОСОБА_5 , будучи безпосереднім начальником для солдата ОСОБА_4 , ознайомив останнього з розпорядженням тимчасово виконуючого обов`язки начальника Генерального Штабу Збройних Сил України №116/9/8983 від 22.08.2014 року, на підставі якого, встановленим порядком віддав ОСОБА_4 усний наказ вибути до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , для подальшого проходження військової служби. Проте, ОСОБА_4 , отримавши та зрозумівши відданий капітаном ОСОБА_5 законний наказ, грубо порушуючи порядок проходження військової служби та установлений порядок підлеглості, діючи умисно, без поважних на те причин, у категоричній формі відкрито відмовився вибути до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби. У подальшому, солдат ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби не вибув, у зв`язку із чим, відданий йому начальником наказ умисно не виконав. Таким чином, своїми діями, солдат ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 402 КК України, непокору, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника.

05.02.2015 року між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої, ОСОБА_4 призначити покарання у виді службового обмеження строком на шість місяців із відрахуванням у доход держави десяти відсотків із суми грошового забезпечення ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, визнає вину в повному обсязі, з узгодженим покаранням згодний, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому роз`яснені прокурором та судом.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд прийшов до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Згідно ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України.

Вказаний злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який раніше не засуджений та щиро кається. Тому слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді службового обмеження строком на шість місяців із відрахуванням у доход держави десяти відсотків із суми грошового забезпечення ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 370, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 05.02.2015 року між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0000471 від 04.12.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.402 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.402 КК України та призначити йому покарання у виді службового обмеження строком на 6 (шість) місяців із відрахуванням у доход держави 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Суддя: ОСОБА_1