Справа № 333/172/15-к
провадження 1-кп/333/124/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2015 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25.03.2010 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. 03.12.2012 року звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
22.12.2014 року, приблизно о 17год. 00хв., ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення офіційного документу, діючи із корисливих мотивів, знаходячись на території автостоянки, розташованої по вул. Луначарського, 3 у м. Запоріжжя, шляхом вільного доступу, а саме через відкриті двері, проник у салон автомобілю «ГАЗ 2752 104», д.н. НОМЕР_1 . який належить потерпілій ОСОБА_5 , звідки таємно викрав технічний паспорт серія НОМЕР_2 , виданий РЕВ МРВ ДАІ №1,2 при УМВС України в Запорізькі області 20.12.2006 року, на вищевказаний автомобіль.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав у повному обсязі себе винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.357 КК України та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами зазначеними в обвинувальному акті, що дійсно 22.12.2014 року, приблизно о 17год. 00хв., він, знаходячись на території автостоянки, розташованої по вул. Луначарського, 3 у м. Запоріжжя, шляхом вільного доступу, а саме через відкриті двері, проник у салон автомобілю «ГАЗ», звідки таємно викрав технічний паспорт на вищевказаний автомобіль. В подальшому викрадений технічний паспорт був повернений потерпілій ОСОБА_5 . У скоєному щиросердечно розкаюється.

Інші учасники кримінального провадження, які належним чином були сповіщені про день та час судового засідання, не з`явились, причини неявки суду не повідомили.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 та кваліфікує дії останнього за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Вину у його вчиненні ОСОБА_4 визнав повністю, розкаявся, потерпілій викрадене повернуто. Також суд приймає до уваги вік обвинуваченого та стан його здоров`я, який на цей час на обліках у психіатричному та психоневрологічному диспансерах не перебуває. Відповідно до інших даних, що характеризують особу винного, він раніше судимий, має постійне місце проживання, не одружений, позитивно характеризується за місцем реєстрації, офіційно не працевлаштований, думку потерпілої ОСОБА_5 яка просить суворо не карати обвинуваченого, претензій матеріального та морального характеру до останнього не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання та наявність обставин, що пом`якшують покарання, та вимоги, зазначені в абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання, яке буде необхідним та достатнім для виправлення останнього і можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за доцільне призначити покарання у виді штрафу.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.100,122,124,366-368,370-371 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 510 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні не обирався.
Речові докази: технічний паспорт на автомобіль «ГАЗ 2752 104» серія НОМЕР_2 , виданий РЕВ МРВ ДАІ №1,2 при УМВС України в Запорізькі області 20.12.2006 року, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 ,. залишити у користуванні останньої.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1