АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/357/15 Справа № 709/1820/15-к Категорія: ст.309 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 17 липня 2015 року відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Біла Церква, Київської області, проживаючого у АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше не судимий,

якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, починаючи з 16 липня 2015 року по 13 вересня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , переслідуючи мету на особисте збагачення та протиправне заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману громадян похилого віку, з метою в подальшому увійти до них у довіру та неправомірно заволодіти їх грошовими коштами, домовилися спільно вчинити шахрайські дії під виглядом запропонованої допомоги у вирішенні питання щодо не притягнення до кримінальної відповідальності їхніх родичів, сформувавши у такій спосіб довірливі відносини між ними та потерпілими, шляхом здійснення телефонних дзвінків останнім та представляючись працівниками правоохоронних органів чи їх представниками домовлялися про негайну зустріч з метою отримання коштів для вирішення зазначеного вище питання.

Так, він реалізуючи спільний злочинний умисел на вчинення шахрайських дій, перебуваючи у м. Біла Церква Київської області 15.07.2015 року приблизно о 16.00 годині, попередньо домовившись із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , зустрівся з останніми приблизно о 19.00. годині у центрі міста, виїхав автомобілем марки ЗАЗ ДЕО, д.н.з. НОМЕР_1 до Чорнобаївського району Черкаської області. Прибувши у Чорнобаївський район приблизно о 00 годині 30 хвилин, переслідуючи мету на особисте збагачення та протиправне заволодіння чужими грошовими коштами, за попередньою змовою між собою, шляхом обману громадян, з метою в подальшому увійти до них у довіру та заволодіти їх грошовими коштами, здійснили телефонний дзвінок до ОСОБА_12 , 1941 року народження, жительки АДРЕСА_2 та, повідомивши їй неправдиві відомості щодо її сина ОСОБА_13 1970 року народження, які полягали у тому, що останній вчинив кримінальне правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі і для сформування довірливих відносин повідомили їй, що вони можуть, співпрацюючи з правоохоронними органами, надати реальну допомогу у вирішенні даного питання, зазначивши, що для цього останній необхідно терміново сплатити грошові кошти в сумі 20000 гривень. Продовжуючи свій злочинний намір, вказані особи на вищевказаному автомобілі прибули до адреси проживання потерпілої ОСОБА_12 , та шляхом обману отримали від неї кошти у розмірі 3600 гривень, після чого з місця вчинення злочину зникли, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Він же, 16.07.2015 року за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи у Чорнобаївському районі Черкаської області, приблизно о 02 годині 50 хвилин, переслідуючи мету на особисте збагачення та протиправне заволодіння чужими грошовими коштами, за попередньою змовою між собою, повторно, шляхом обману громадян, з метою в подальшому увійти до них у довіру та заволодіти їх грошовими коштами, здійснили телефонний дзвінок до ОСОБА_14 , 1946 року народження., жительки АДРЕСА_3 та, повідомивши їй неправдиві відомості щодо її сина ОСОБА_15 , 1973 року народження, які полягали у тому, що останній вчинив кримінальне правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі і для сформування довірливих відносин повідомили їй, що вони можуть, співпрацюючи з правоохоронними органами, надати реальну допомогу у вирішенні даного питання, зазначивши що для цього останній необхідно терміново сплатити грошові кошти в сумі 20000 гривень. Продовжуючи свій злочинний намір, вказані особи на вищевказаному автомобілі прибули до адреси проживання потерпілої ОСОБА_14 , та шляхом обману отримали від неї кошти у розмір 5000 гривень, після чого з місця вчинення злочину зникли, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.

17.07.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 17.07.2015 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з 16.07.2015 року до 13.09.2015 року, визначено розмір застави в розмірі 24360 гривень.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 скасувати.

В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує, що підозрюваний має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. Звертає увагу на відсутність доказів про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених підстав, думку прокурора, який просив ухвалу слідчого суді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На момент прийняття судом першої інстанції рішення щодо міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 в розпорядженні слідства (і суду) була достатня кількість доказів, що свідчили про наявність ознак злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, вчиненого саме цією особою.

На думку колегії суддів, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_7 проживає в Київській області, злочини вчинив в Черкаській області, де й проводиться досудове розслідування, існують ризики про можливість останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

За таких обставин, на думку колегії суддів застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної поведінки.

Колегія суддів приходить до переконання, що ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох епізодів кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, перебуваючи на волі, може залишити місце проживання, ухилитися від слідства і суду, намагатися вплинути на осіб, які проводять розслідування у справі і суд, перешкоджаючи встановленню істини по справі з метою зменшити або уникнути взагалі відповідальності за скоєне; вчиняти інші протиправні діяння, через що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

У зв`язку з наведеним, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 є безпідставними.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає до відхилення, а ухвала слідчого судді залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 17 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :