Справа № 206/3411/15-к
Провадження № 1-кп/206/208/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" липня 2015 р. м.Дніпропетровськ

Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді- ОСОБА_1

за участю секретаря- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000157 від 21.05.15 року за обвинуваченням - ОСОБА_3 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.08.2013 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська за ч.3

ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.;

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,
обвинувачений - ОСОБА_3 ,
захисник-адвокат - ОСОБА_5 ,
представник потерпілого - ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

21.05.2015 року близько 10 год. 40 хв., знаходячись поблизу залізничного переїзду в районі ж/м «Північний» у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме металевих виробів з території ВСП «Локомотивне депо Нижньодніпровськ - Вузол», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ вул. Рибальська, 12, з метою подальшої їх реалізації, як металобрухту та отримання грошової винагороди.

Цього ж дня, 21.05.2015 року, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на крадіжку, із корисливих мотивів, приблизно о 10 годині 45 хвилин, через отвір під парканом, проник на територію ВСП «Локомотивне депо Нижньодніпровськ - Вузол», яка є територією, відведеною для постійного зберігання матеріальних цінностей та має засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб, у вигляді огорожі та наявності охорони.

Далі, ОСОБА_3 , знаходячись на території ВСП «Локомотивне депо Нижньодніпровськ-Вузол», поблизу цеху ТО-3, виявив металеві троси у кількості 3 штук, які призначені для транспортування електровозів але не придатні для повторного використання та є металобрухтом. Оглянувши вказані троси, ОСОБА_3 визначив їх як об`єкт свого злочинного посягання.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , близько 11 години, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, вчинюючи злочин повторно, з корисливих мотивів, викрав вищевказані деталі з території поблизу цеху ТО-3 ВСП «Локомотивне депо Нижньодніпровськ - Вузол», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ вул. Рибальська,12 та протягнув їх через отвір у бетонній огорожі, після чого ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Умисними діями ОСОБА_3 заподіяв ВСП « Локомотивне депо Нижньодніпровськ - Вузол» ДП «Придніпровська залізниця», згідно висновку експерта №565/38 від 12.06.2015 року, матеріальний збиток на загальну суму 159 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у вчинені кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, підтвердив усі фактичні обставини викладені в установчій частині вироку, та пояснив що він 21.05.2015 року близько 10 год. 40 хв., біля залізничного переїзду в районі ж/м «Північний», через отвір під парканом, проник на територію ВСП «Локомотивне депо Нижньодніпровськ - Вузол», поблизу цеху ТО-3, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ вул.Рибальська,12 викрав 3 металевих троси. З місця скоєння злочину зник та розпорядився ними на власний розсуд.

В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суді в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції.

Обвинувачений визнав свою провину та щиро розкаявся.

Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 , доведеною і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та поєднана з проникненням у сховище.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо (т.1 а.п.94 ). На обліку у лікаря психіатра перебуває на обліку з 2012 року з діагнозом "Розлад адаптації" (т.1 а.п.89), у лікаря нарколога перебуває під диспансерно-динамічним наглядом з 11.02.2011року з діагнозом "Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності", а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_3 , є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Отже, суд вважає, що з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , необхідно призначити покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі із застосуванням ст.71 КК України.

Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 50, 65, 66, 67 КК України, ст. 342-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 07.08.2013 року і остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави - 184,14 грн., витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи №565/38 від 10.06.2015 року.

Речові докази по справі

- три металевих троса - повернути ВСП «Локомотивне депо Нижньодніпровськ-Вузол».

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1