Справа № 190/357/15-к
Провадження №1-кп/190/41/15
ЄРДР №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000060 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті П`ятихатки Дніпропетровської області, особи без громадянства, маючого базову загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, невійськовозобов`язаного, раніше судимого 14 квітня 2014 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, не зареєстрованого у встановленому законом порядку, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, 20 січня 2015 року приблизно о 13.00 год., перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна вирішив викрасти майно, належне ОСОБА_4 .. Реалізуючи свій злочинний умисел, повторно, з корисливої заінтересованості ОСОБА_5 цього дня о 13.30 год. прибув на автомобілі ВАЗ-2106 під керуванням ОСОБА_6 , якому дійсну ціль та мету приїзду не повідомив, до території садиби АДРЕСА_3 , де підійшов до будинку і за допомогою викрутки вийняв шибку з вікна та проник до приміщення будинку, звідки з кімнати будинку таємно викрав плазмовий телевізор марки «LG» - 42 LN 540 V-ZА, вартістю згідно висновку експерта від 10.02.2015 р. 4200 гривень, належний потерпілій ОСОБА_4 ..
З викраденим ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 4200 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ст. 185 ч. 3 КК України, визнав повністю і пояснив, що він тривалий час офіційно не працює, а на доходи, одержані з підробіток, не здатен утримувати сім`ю. 20.01.2015 р. в обідню пору у нього виникла думка вчинити крадіжку майна, щоб отримати будь-який дохід. Разом з товаришем ОСОБА_6 на його автомобілі приїхали в с. Зоря до двору ОСОБА_4 , бо знав, що господиня знаходиться на роботі. Товариш, якому нічого про свої наміри на крадіжку не розповідав, чекав його, а він викруткою вийняв скло у вікні будинку та проник всередину. Взявши телевізор він відчинив вхідні двері та вийшов на вулицю. На автомобілі приїхали в м. П`ятихатки, де телевізор продав за 1950 грн., які витратив на власні потреби. У судовому засіданні висловив щире каяття та просив не призначати реальне покарання, розуміючи, що вчинив злочин в період відбування покарання з іспитовим строком, запевняв суд у тому, що має намір працевлаштуватися і виховувати дитину.
Потерпіла ОСОБА_4 матеріальних претензій до обвинуваченого не висловила та вказала на те, що телевізор їй повернуто, однак в несправному стані, пошкоджений.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Оцінюючи в сукупності вищенаведене суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 вчинив злочин проти власності, віднесений відповідно до ст. 12 ч. 4 КК України до категорії тяжких злочинів, а його дії вірно кваліфіковані за частиною третьою статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, а 14 квітня 2014 р. вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області засуджений за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, на обліку у лікарів нарколога і психіатра П`ятихатської центральної районної лікарні не перебуває, за місцем проживання в м. П`ятихатки, де проживає без паспорта громадянина України та без за реєстрації у визначеному законом порядку, характеризується посередньо, заяв і скарг від жителів міста на його поведінку до виконкому П`ятихатської міської ради не надходило, на військовому обліку призовників у ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває, військову службу не проходив.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України суд встановив щире каяття. Обставиною, яка згідно ст.. 67 цього Кодексу обтяжує його покарання, суд встановив рецидив злочинів.

Враховуючи зазначені обставини суд вважає, що ОСОБА_5 слід обрати покарання у виді позбавлення волі з застосування положень ст. 71 КК України з ізоляцією від суспільства, що є необхідним і достатнім для досягнення мети покарання та його виправлення і попередження нових злочинів. Встановлюючи пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.. 66 КК України щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність. ОСОБА_5 протягом судового слідства свою вину у обсязі пред`явленого йому обвинувачення визнав повністю, давав показання у суді, висловив щире каяття, однак суд вважає, що обвинувачений критично не оцінив свою поведінку, а висловлення в судових дебатах щирого каяття є спеціально змодельованим лише з метою уникнення суворого покарання і, на думку суду, являється стійкою моделлю вибору стратегії захисту проти пред`явленого звинувачення. При цьому суд відмічає відношення обвинуваченого до наслідків його дій, що настали і вважає, що зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачений, вибираючи модель своєї поведінки, керувався системою цінностей, перекрученою з точки зору уявлень про правове і моральне суспільство, до судового розгляду не намагався добровільно відшкодувати завдані злочином збитки або в інший спосіб усунути заподіяну шкоду, адже викрадений ним телевізор з його вини зазнав пошкоджень, перебуває зі слів потерпілої у неробочому стані і потребує коштів на ремонт, які він обіцяв відшкодувати ОСОБА_4 , однак цього не зробив досі. Суд враховує правову позицію прокурора, який вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе лише за умови його ізоляції від суспільства і те, що ОСОБА_5 вчинив розглядуваний злочин в період відбування ним покарання за попереднім вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2014 р., яким був засуджений до позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Суд у відповідності до ст. 100 КПК України вирішує долю речових доказів у справі і дійшов висновку, що визнаний постановою слідчого від 09.02.2015 р. речовим доказом телевізор марки «LG» - 42 LN 540 V-ZА, повернутий під розписку потерпілій ОСОБА_4 , слід залишити власнику.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за статтею 185 частиною 3 КК України, і призначити покарання 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч.ч. 1, 4 КК України ОСОБА_5 до знову призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2014 року, визначивши остаточне покарання за сукупністю вироків 3 роки 3 місяці позбавлення волі з поміщенням у кримінально-виконавчу установу закритого типу.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду негайно.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання.

Речовий доказ: телевізор марки «LG» - 42 LN 540 V-ZА, повернутий під розписку потерпілій ОСОБА_4 , залишити власнику.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Обвинуваченому, який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому і прокурору копію вироку вручити негайно.

Головуючий-суддя