30.04.2015 Справа № 756/4097/15-к
Унікальний номер № 756/4097/15-к
Провадження № 1-кп/756/353/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 року Оболонський районний суд м.Києва
у складі: головуючого-судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
за участю захисника - ОСОБА_4
за участю потерпілого - ОСОБА_5
за участю обвинуваченого - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Києва кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рудня Іванівська, Ємільчинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, працюючого водієм ДП «Антонов», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, який є ветераном праці, не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
У С Т А Н О В И В:
30 січня 2015 року близько 11.30год. ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Тоyota Hilux», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по другорядній дорозі в м.Києві по вул.Дніпроводській зі сторони вул.Вишгородській, в напрямку м.Вишгорода та наближаючись до перехрестя нерівнозначних доріг, проігнорував дорожній знак 2.1, 2.4 та табличку до дорожнього знаку 7.8 ПДР України, не надав дорогу транспортному засобу, що наближався до перехрещення проїзних частин по головній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 , який на той час рухався до головній дорозі в зустрічному напрямку зі сторони м.Вишгород в напрямку вул.Богатирської в м.Києві. ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 439/е від 21.03.2015 року, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Своїми діями ОСОБА_6 порушив п.16.11 ПДР України та вказане порушення знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав і повністю підтвердив обставини, зазначені вище. У вчиненому кається, просить суворо не карати, врахувати його щире каяття, обіцяючи повністю відшкодувати завдані ним збитки потерпілому.
Потерпілий ОСОБА_5 , допитаний у судовому засіданні, підтвердив викладені вище обставини вчинення ОСОБА_6 дорожньо-транспортної пригоди, доповнивши при цьому, що після ДТП ОСОБА_6 одразу підбіг до нього та намагався надати йому допомогу. Цивільний позов на даний час не заявляє, оскільки ще не визначився з сумою позову, так як ще триває його лікування, буде подавати позов у цивільному судочинстві. Просить призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу та не позбавляти його прав.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №439/Е від 21.03.2015 року (а.с.69-73) ОСОБА_5 внаслідок ДТП спричинені наступні тілесні ушкодження:
· закрита травма лівого стегна: рана у ділянці лівого колінного суглобу з боку зовнішньої поверхні; перелом лівого наколінника; крайовий перелом медіального над виростка лівої стегнової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості;
· садна у ділянці чола та носа; множинні рани повік, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи №130ат від 24.03.2015 року (а.с.78-85) причиною дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «Тоyota Hilux», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 вимогам пункту 16.11 Правил дорожнього руху України.

Враховуючи те, що обвинувачений та потерпілий не оспорювали фактичні обставини провадження стосовно висунутого обвинувачення і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, заслухавши думку учасників судового провадження, та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
При цьому, згідно ст.337 КПК України, розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення ним вищезазначеного злочину з визнанням у повному обсязі своєї винуватості у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 , винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_6 кваліфікувати за ч.1 ст.286 КК України, тому, що він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , у відповідності зі ст.ст.65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та добровільне часткове відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, який знаходиться на пенсії, але працює, є ветераном праці, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується, думки потерпілого, суд приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_6 покарання, не пов`язане з виправними роботами, арештом та обмеженням волі, у межах санкції ч.1 ст.286 КК України, а саме у виді штрафу, та, у зв`язку з тим, що обвинувачений працює водієм, має загальний водійський стаж 30 років, не призначати додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов по справі не заявлений.
Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертизи.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 5100,00 (п`ять тисяч сто) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 1228 (тисяча двісті двадцять вісім) гривень 80 копійок.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1