133/514/15-к
В И Р О К
Іменем України

16.07.2015 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

законного представника потерпілого ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

представника Козятинської РДА ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятин обвинувальний акт в кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000676 від 16.12.2014 року відносно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, учня 11 класу Глуховецької середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня, освіта неповна середня, уродженця смт.Глухівці, Козятинського району Вінницької області, українця, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, в скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:
16 грудня 2014 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на території Глуховецька СЗШ І-ІІІ ступеня Козятинського району Вінницької області, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , під час розмови з останнім, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив йому умисно тілесні ушкодження у вигляді переднього вивиху нижньої щелепи, повного відкритого перелому нижньої щелепи зі зміщенням, що за ступенем тяжкості відносяться до середніх тілесних ушкоджень , які не є небезпечним для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_12 , обвинувачення за ч.1 ст. 122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження , яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст 121 КК України, але така, що спричинило тривалий розлад здоровья, доведено повністю.

Обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні вину визнав, суду пояснив, щиро кається, цивільний позов визнає частково, матеріальну шкоду буде відшкодовувати, а моральну не має змоги відшкодувати в зв`язки з важким матеріальним становищем . 16 грудня 2014 року близько 17 години 30 хвилин він зайшов до шкільного спортзалу і попросив ОСОБА_13 , з ним вийти на вулицю поговорити. Потерпілий погодився. Коли вийшли на вулицю, стоячи в 10 метра від входу до школи, сказав ОСОБА_14 , щоб той не чіплявся до його дівчини. ОСОБА_15 , штовхнув його і він кулаком правої руки вдарив в ліву щоку потерпілого. ОСОБА_15 , впав і він хотів його підняти , але підбіг вчитель фізкультури і почав його відпихати .

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив , що 16.12.2014 року о 17 годині 30 хвилин він був на тренуванні в школі. До нього підійшов ОСОБА_4 і позвав його вийти поговорити. Вони вийшли і стали в 10 метрах біля входу до школи . ОСОБА_4 , нічого не пояснюючи наніс йому удар в кулаком щелепу. Він впав, потім підбіг вчитель і забрав ОСОБА_16 , оскільки останній хотів його ще бити .

ОСОБА_17 він не штовхав , оскільки руки в нього були в карманах та конфліктів раніше з ним не було. Після даної події він лікувався в першій дитячій обласній лікарні і йому двічі робили операцію . На даний час необхідно ще одне хірургічне втручання . Шкоду йому обвинувачений не відшкодовував.

В обґрунтування моральної шкоди зазначив, що він переніс моральні страждання, фізичний біль, йому важко харчуватись. Змінилися його спосіб життя. Моральна шкода, полягає в моральних душевних стражданнях, переживаннях, знервованістю та розпачем.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , суду пояснив, що працює директором Глуховецької ЗОШ. Самих подій він не бачив. Йому зателефонувала завуч, яка 16 грудня 2014 року була черговим адміністратором, і повідомила, що після 17 годин на тренуванні в школі двоє неповнолітніх ОСОБА_19 , і ОСОБА_15 , побились.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , суду пояснила, що працює заступником директора школа з позашкільної роботи. 16 грудня 2014 року вона залишилась після закінчення робочого дня ще в школі. Між 17-18 годинами, стоячи в холі біля вхідних дверей, побачила, як пробіг вчитель фізкультури ОСОБА_21 , який почав відтягувати ОСОБА_4 , поклавши його на землю, а ОСОБА_15 лежав на землі і почав вставати. Руки потерпілого були в карманах . Сам момент удару вона не бачила .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , суду пояснив, що працює вчителем фізкультури в Глуховецькій ЗОШ. 16 грудня 2014 року всі чекали тренування , оскільки було планове відключення світла . Він вийшов на вулицю , стоячи сходах школи, побачив двох хлопців , які стояли в 15-17 метрах від нього. Хто це був він не бачив . Хлопці стояли на відстані витягнутої руки один від одного. Згодом почув тупий удар, побачив, що один із хлопців впав. Він підбіг до них, це виявились ОСОБА_22 який вдарив ОСОБА_23 . Він відтягнув ОСОБА_24 , поваливши його на землю і допоміг встати ОСОБА_14 , в якого руки були в карманах та з рота йшла кров . Ніяких сторонніх предметів він не бачив.

Після побиття спосіб життя ОСОБА_13 , змінився, оскільки він тривалий час не ходив до школи, лікувався та не міг ходити на тренування .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 , суду пояснив , що 16.12.2014 року на 16 годину було тренування в школі , але не було світла і вони всі чекали . Потім прийшов ОСОБА_22 і позвав ОСОБА_23 вийти на вулицю. ОСОБА_26 одягнувся і вийшов з ОСОБА_27 . Через 5 хвилин він вийшов за ними. ОСОБА_22 та ОСОБА_26 стояли один навпроти одного на відстані витягнутої руки і розмовляли . ОСОБА_28 були руки в карманах. Потім ОСОБА_22 вдарив ОСОБА_23 кулаком правої руки в щелепу . При ударі та падінні руки ОСОБА_13 були в карманах. Підбіг вчитель фізкультури і відтягнув ОСОБА_4 від ОСОБА_23 . З ротової порожнини ОСОБА_23 йшла кров і була зміщена челюсті на бік.

Після даної події спосіб життя ОСОБА_23 змінився.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 , суду пояснив , що 16 грудня 2014 року близько 17 години 00 хвилин він зустрівся в парку з ОСОБА_27 та ОСОБА_30 . ОСОБА_22 запропонував піти до школи , оскільки йому потрібно було поговорити з ОСОБА_31 . Назар позвав ОСОБА_32 і вони пішли в перед , а він з ОСОБА_33 йшли позаду . На дворі, біля школи , вони почали сперечатись . ОСОБА_26 витягнув руки з карманів і почав пихати ОСОБА_17 , тоді ОСОБА_34 вдарив ОСОБА_32 кулаком правої руки в щелепу. ОСОБА_15 впав і ОСОБА_22 хотів його підняти , але вчитель фізкультури підбіг і відтягнув ОСОБА_17 .

Він з ОСОБА_33 стояли на відстані 3- 5 метрів від хлопців.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_35 суду пояснила , що працює директором селищного центру . Скарг до сільської ради на сім`ї ОСОБА_36 та ОСОБА_16 не надходило , сім`ї не перебувають на обліку , як неблагополучні . Безпосереднім свідком подій не була та з даного приводу нічого пояснити не може.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_37 , суду пояснив, 16 грудня 2014 року біля 17 годин він разом із ОСОБА_29 , стояв біля будівлі Глуховецької ЗОШ. ОСОБА_15 та ОСОБА_19 , відійшли в сторонку і він не бачив розвитку конфлікту та моменту нанесення удару потерпілому. Він тільки обернувся коли в конфлікт вмішався вчитель фізкультури ОСОБА_21 . В це время ОСОБА_15 , лежав на землі, а ОСОБА_21 , відштовхнув ОСОБА_38 .

Відповідно до протоколу заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.12.2014 року, неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 , звернувся до правоохоронних органів з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_24 , який 16.12.2014 року о 17 год. 30 хв., спричинив йому тілесні ушкодження, про що були внесені відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування.

Згідно висновку експерта №18 від 26.01.2015 року у гр.-на ОСОБА_5 , мали місце тілесні ушкодження у вигляді переднього вивиху нижньої щелепи, провний відкритий перелом нижньої щелепи зі зміщенням. Вказні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету, можливо, 16.02.2014 року. Вказані ушкодження за ступенем тяжкості за ознакою, тривалого (понад 21 добу), розладу здоров`я відносяться до середніх.

До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин обтяжуючих покарання судом не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_39 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його позитивні характеристики за місцем мешкання та навчання, що приймає активну участь в суспільному житті школи та селища, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, те, що обвинувачений раніше не притягався до кримінальної відповідальності і приходить до висновку про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому а тому рахує можливим звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75, 104 КК України.

Цивільний позов потерпілого знайшов своє часткове підтвердження і підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч 1,2 ст 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками.

Під час розгляду справи встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 , перебуває на утримані батьків ОСОБА_40 , та ОСОБА_7 , які в судовому засіданні завдану матеріальну шкоду потерпілому визнали в повному обсязі. Також матеріальна шкода завдана ОСОБА_5 , підтверджена виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, товарними та фіскальними чеками, а тому позовні вимоги в ці частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки потерпілому були завдані тілесні ушкодження, він значний час перебував на лікуванні, не навчався, порушився його нормальний устрій життєдіяльності, скоєним злочином, ОСОБА_5 , була завдана моральна шкода, яка полягала в моральних душевних стражданнях, переживаннях, знервованістю та розпачем. Виходячи із принципу розумності, та справедливості, суд вважає за можливе визначити розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 15 000 гривень.

Процесуальні витрати суду не заявлені.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_11 визнати винуватим за ч. 1 ст. 122 КК України, в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні , яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, і призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і відповідно до ст. 76 п. 3,4 КК України буде повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому не обирати.

Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 9672 (дев`ять тисяч шістсот сімдесят дві) гривні 44 копійки завданої матеріальної та 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень завданої моральної шкоди. У разі відсутності у неповнолітньої особи ОСОБА_4 , майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, стягнення проводити солідарно в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі з його батьків ОСОБА_41 та ОСОБА_7 до повноліття ОСОБА_4 .

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.

Суддя підпис

З оригіналом вірно.

Суддя Секретар

Дата документу 16.07.2015 року