Справа № 733/2176/13-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/39/2015
Категорія - ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000309 за апеляційною скаргою заступника прокурора Чернігівської області на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 13 березня 2014 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Полонне Хмельницької області, житель АДРЕСА_1 , освіта середня, не працює, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

визнаний винним та засуджений:

- за ч.2 ст.364 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, та без штрафу;

- за ч.2 ст.366 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, та без штрафу.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_8 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, та без штрафу.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.2, п.3 ч.1 ст.76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь КС „Гарантія-Кредит 1800 грн. витрат на правову допомогу.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Як зазначено у вироку місцевого суду, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що перебуваючи на посаді генерального директора ПП „Будівельна та торгівельна компанія „Забудова, будучи наділеним організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями службової особи, здійснив зловживання службовим становищем та службове підроблення документів.

Так, 25 квітня 2012 року, ОСОБА_8 , використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, з метою оформлення на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_11 кредиту та отримання кредитних коштів у кредитній спілці „Гарантія-Кредит вніс до довідок про доходи на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_12 недостовірні відомості щодо їх роботи в ПП „Будівельна та торгівельна компанія „Забудова та розміру їх заробітної плати, хоча останні на даному підприємстві офіційно не працювали, а в довідку про доходи на власне ім`я - недостовірні відомості щодо розміру заробітної плати, підробивши власноручно підпис у зазначених довідках від імені головного бухгалтера ОСОБА_13 , яка на вказаному приватному підприємстві не працювала.

У подальшому підроблені довідки з недостовірними відомостями обвинувачений ОСОБА_8 передав до кредитної спілки „Гарантія-Кредит, де 27.04.2012 року та 15.05.2012 року з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 були укладені кредитні договори та договори поруки і на виконання вказаних договорів ОСОБА_11 отримала грошові кошти на загальну суму 160 000 грн., передавши їх ОСОБА_8 , якими останній розпорядився на власний розсуд.

Не погоджуючись з рішенням суду, заступник прокурора Чернігівської області подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду першої інстанції скасувати, в зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та постановити новий вирок, яким перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч.2 ст.364 КК України на ч.2 ст.364-1 КК України та з ч.2 ст.366 КК України на ч.1 ст.366 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.364-1 КК України у виді штрафу в розмірі 17000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 289000 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, строком на 2 роки;

- за ч.1 ст.366 КК України у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 4250 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, строком на 1 рік.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі 17000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 289000 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, строком на 2 роки. В іншій частині даний вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилався на те, що суд першої інстанції безпідставно кваліфікував дії обвинувачуваного ОСОБА_8 за ч.2 ст.364 КК України. Вказує на те, що обвинувачуваний є службовою особою юридичної особи приватного права, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.364-1 КК України. Крім того, в апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що суд першої інстанції неправильно кваліфікував дії обвинувачуваного за ч.2 ст.366 КК України, оскільки підроблення ним документу не мало прямого причинного зв`язку між діями ОСОБА_8 і тяжкими наслідками. Так, внесення в офіційні документи завідомо неправдивих відомостей не потягло безпосередньо завданої матеріальної шкоди, а стало способом зловживання повноваженнями з метою отримання неправомірної вигоди, що становить ідеальну сукупність злочинів. У даному випадку настання тяжких наслідків в розмірі 160 000 грн. є наслідком скоєння іншого злочину зловживання службовою особою юридичної особи приватного права.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково та просив її задовольнити з наведених вище підстав; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які заперечували проти задоволення скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, враховуючи положення ст.439 КПК України, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді генерального директора „Будівельна та торгівельна компанія „Забудова та будучи службовою особою юридичної особи приватного права, здійснив зловживання повноваженнями, що спричинило тяжкі наслідки, та службове підроблення документів за наступних обставин.

Так, 25 квітня 2012 року, ОСОБА_8 , використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, з метою оформлення на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_11 кредиту та отримання кредитних коштів у кредитній спілці „Гарантія-Кредит вніс до довідок про доходи на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_12 недостовірні відомості щодо їх роботи в ПП „Будівельна та торгівельна компанія „Забудова та розміру їх заробітної плати, хоча останні на даному підприємстві офіційно не працювали, а в довідку про доходи на власне ім`я - недостовірні відомості щодо розміру заробітної плати, підробивши власноручно підпис у зазначених довідках від імені головного бухгалтера ОСОБА_13 , яка на вказаному приватному підприємстві не працювала.

У подальшому підроблені довідки з недостовірними відомостями обвинувачений ОСОБА_8 передав до кредитної спілки „Гарантія-Кредит, де 27.04.2012 року та 15.05.2012 року з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 були укладені кредитні договори та договори поруки і на виконання вказаних договорів ОСОБА_11 отримала грошові кошти на загальну суму 160 000 грн., передавши їх ОСОБА_8 , якими останній розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав частково, проте не заперечував щодо фактичних обставин справи, у скоєному розкаюється.

Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, а також доводи апеляційної скарги прокурора в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються, але неправильно дав їм юридичну оцінку, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 є службовою особою юридичної особи приватного права - генеральним директором ПП „Будівельна та торгівельна компанія „Забудова, та обвинувачується у вчиненні злочинних дій 25 квітня 2012 року. А тому його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 364-1 КК України як зловживання службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми своїми повноваженнями, що спричинило тяжкі наслідки.

Крім того, місцевий суд неправильно кваліфікував дії обвинувачуваного за ч.2 ст.366 КК України, оскільки підроблення ним документу не мало прямого причинного зв`язку між діями ОСОБА_8 та тяжкими наслідками. Так, внесення в офіційні документи завідомо неправдивих відомостей (у довідки про доходи на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_14 щодо їх роботи в ПП „Будівельна та торгівельна компанія „Забудова, та розмір їх заробітної плати) не потягло безпосередньо завданої матеріальної шкоди, а стало способом зловживання повноваженнями з метою отримання неправомірної вигоди, що становить ідеальну сукупність злочинів.

У даному випадку настання тяжких наслідків в розмірі 160000 грн. є наслідком скоєння іншого кримінального правопорушення - зловживання службовою особою юридичної особи приватного права. Тому, дії ОСОБА_8 необхідно перекваліфікувати з ч.2 ст.366 КК України на ч.1 ст.366 КК України.

За таких підстав, колегія суддів приходить до висновку, що дії ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.364-1 та ч.1 ст.366 КК України.

У зв`язку з цим, вирок суду першої інстанції в частині кваліфікації дій обвинуваченого та призначеного йому покарання підлягає скасуванню.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_8 , колегією суддів не встановлено.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, колегія суддів враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання; відсутність обставин, які обтяжують його відповідальність; та приходить до висновку про призначення йому покарання у виді штрафу в межах санкцій частин статей інкримінованих правопорушень, з урахуванням вимог ст.70 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Крім цього, відповідно до положень ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі. Згідно з частиною четвертою цієї статті, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, який скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Як зазначалось вище, ОСОБА_8 , який є службовою особою юридичної особи приватного права, обвинувачується у вчиненні злочинних дій, які мали місце 25 квітня 2012 року.

Законом України від 07 квітня 2011 року № 3207-VI, який набрав чинності з 01 липня 2011 року, КК України доповнено ст. 364-1, якою встановлено кримінальну відповідальність за зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми.

Частина друга вказаної статті, з урахуванням змін, внесених Законом України від 15 листопада 2011 року № 4025-VI, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, передбачала основне покарання у виді штрафу. При цьому Законом України від 13 травня 2014 року № 1261-VII до санкції вказаної норми були внесені зміни та передбачено покарання у виді штрафу в розмірі від 400 до 900 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи, що кримінальне провадження розглядається апеляційним судом після набрання законної сили вищевказаними положеннями Закону № 1261-VII, обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у виді штрафу у розмірі, який відповідає останній редакції санкції частини 2 ст. 364-1 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області задовольнити частково.

Вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 13 березня 2014 року щодо ОСОБА_8 в частині кваліфікації його дій та призначеного покарання скасувати.

Визнати ОСОБА_8 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1 (в редакції Закону України від 13 травня 2014 року № 1261-VII) та ч.1 ст.366 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.364-1 КК України - у виді штрафу в розмірі 15300 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, строком на 2 роки.

- за ч.1 ст.366 КК України - у виді штрафу в розмірі 4250 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, строком на 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі 15300 (п`ятнадцять тисяч триста) гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, строком на 2 (два) роки.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4