Справа № 1-118/08
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
листопада 2008 року.
районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Гуца Ф.Л.
при секретарі Івчук Є.О.
прокурора Ковальчук Л.В.
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр-на України, із
середньою освітою, одруженого, має троє неповнолітніх дітей, не
працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України
ОСОБА_1., щодо якого 1.07.1999 року, постановою
Чорнобаївського районного суду Черкаської області встановлено стягнення на
користь ОСОБА_2. аліментів на утримання дочки - ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не
менше одного неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян, починаючи з 18.06.1999 року до її повноліття, в період з
2.01.2007 року по 2.06.2007 року, працюючи на посаді муляра в приватного
підприємця ОСОБА_4. і отримуючи грошові кошти на загальну суму 2040 гривень,
злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання
Внаслідок злісного ухилення від сплати аліментів,
заборгованість ОСОБА_1. по сплаті аліментів перед ОСОБА_2. становить 4661 грн.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України винним себе визнав повністю. При
цьому він показав, що повинен сплачувати аліменти на утримання дочки, Жанни,
так як знав про існування судового рішення про стягнення з нього аліментів.
В період з 2.01.2007 року по 2.06.2007 року, працював
мулярем в приватного підприємця ОСОБА_4., де отримував заробітну плату, однак
аліментів не сплачував, так як не повідомляв, що повинен платити аліменти на
утримання своє неповнолітньої дитини.
У вчиненому щиро розкаюється і просить суворо його не карати. Цивільний позов визнає.
Визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин
справи, які ніким не оспорюються, з'ясувавши правильне розуміння підсудним та
іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин за відсутності сумнівів
у добровільності та істинності їх позиції, роз'яснивши їм, що у такому випадку
вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у
апеляційному порядку, суд вважає вину
підсудного ОСОБА_1. доведеною, і кваліфікує його дії за ст. 164 ч.1 КК України,
як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.2 ст.12 КК України, підсудний вчинив злочин невеликої
При призначенні покарання суд прийшов до висновку, що обтяжуючих покарання
ОСОБА_1. обставини немає. Окрім цього, суд, відповідно до ст. 66 КК України
враховує, що обставиною, яка пом'якшує покарання ОСОБА_1. є те, що він щиро
розкаявся у вчиненому злочині.
Беручи до уваги особу підсудного, суд враховує, що ОСОБА_1. вперше
притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання
характеризується позитивно, має
трьох неповнолітніх дітей.
Дані обставини суд вважає такими, що дозволяють прийти до висновку про
можливість виправлення ОСОБА_1. без ізоляції від суспільства.
Суд вважає, що за таких обставин ОСОБА_1 . може бути звільнений від
відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на
підставі ст. 75 КК України.
Разом з тим, суд вважає необхідним покласти на підсудного ОСОБА_1. обов'язок повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, що передбачений ч.1
п.3 ст. 76 КК України.
По справі був заявлений цивільний
позов ОСОБА_2. до ОСОБА_1. про стягнення 4661 грн.
Підсудний визнав цивільний позов у розмірі, зазначеному в позовній заяві, а
тому у відповідності до вимог ст.1166 ЦК України він підлягає задоволенню в
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому
покарання у виді обмеження волі строком один рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з
випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Відповідно до ч.1 п.3 ст.76 КК
України, покласти на ОСОБА_1 обов'язок повідомляти органи кримінально-
виконавчої системи про зміну місця проживання.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити засудженому
ОСОБА_1 попередній - підписку про невиїзд.
Цивільний позов ОСОБА_2до ОСОБА_1
про стягнення 4661 грн.
задовольнити повністю.
Стягнути ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області
протягом 15 діб з моменту його проголошення.
Суддя Острозького
районного суду