Провадження № 1-кс/161/4294/13
У Х В А Л А

м. Луцьк
28 листопада 2013 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного
суду Волинської області Ковтуненко
В.В.,

при секретарі Ленічеві Є.А.,

з участю слідчого Грудецького П.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в залі суду м. Луцька
клопотання старшого слідчого СУ УМВС
України у Волинській області
Грудецького П.А. про тимчасовий доступ
до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ УМВС України у
Волинській області Грудецький П.А.
звернувся до суду з клопотанням,
погодженим з заступником начальника
відділу прокуратури Волинської
області Степаньковим О.В., про
тимчасовий доступ до речей і
документів, які знаходяться у
володінні ВАТ «Свемон-Волинь».

В обґрунтування клопотання
посилається на те, що 17 травня 2013 року
на дійшло звернення акціонерів ПАТ
«Свемон-Волинь» про те, що голова
правління даного товариства ОСОБА_2
протягом 2012-2013 років явно виходячи за
межі наданих йому прав та повноважень
при укладанні правочинів (без дозволу
наглядової ради), реалізовував
нерухоме майно, а саме: гараж вартістю
120 000 гривень, адмібудинок вартістю 535 383
гривень, які знаходяться за адресою м.
Луцьк вулиця Звязківців, будівлі
гаражів, будівлі майстерні, будівлі
складу, адмінбудинок вартістю 360 000
гривень, які знаходяться за адресою м.
Рівне вулиця Транспортна, 13 та гараж
вартістю 153 051 гривень, який знаходиться
за адресою м. Ковель вулиця Варшавська,
3-Г, чим завдали тяжкі наслідки ПАТ
«Свемон-Волинь».

10 червня 2013 року відомості щодо даного
кримінального правопорушення внесено
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000214.

В ході досудового розслідування було
встановлено, що 10 січня 2013 року, гараж,
який знаходиться за адресою м. Ковель
вулиця Варшавська, 3-Г був проданий
головою правління ВАТ «Свемон-Волинь»
ОСОБА_2 ТзОВ «Нові» проте кошти за
придбане майно від останніх не
надходили.

Також, 14 лютого 2013 року будівлі гаражів,
будівлі майстерні, будівлі складу,
адмінбудинок, які знаходяться за
адресою м. Рівне вулиця Транспортна, 13
були продані головою правління та
належали ВАТ «Свемон-Волинь» ОСОБА_2
ТзОВ «Черкасинерухомість» проте кошти
за придбане майно від останніх не
надходили. Згідно договору
купівлі-продажу від 14.02.2013 року
укладеним між ВАТ «Свемон-Волинь» та
ТзОВ «Черкасинерухомість» грошові
кошти повинні були бути сплачені до
підписання цього договору.

Крім того 21 грудня 2012 року голова
правління ВАТ «Свемон-Волинь» продав
згідно договору купівлі-продажу
нежилих будинків: гараж Б-1 площею 311,7
кв.м, адмінбудинок А-2 площею 1510,7 кв.м.,
які розміщенні за адресою м. Луцьк
вулиця Зв'язківців, 6, ТзОВ «Завод
засобів зв'язку», проте кошти за
придбане майно від останніх не
надходили.

Також, на ВАТ «Свемон-Волинь»
зберігаються його статутні та
установчі документи, накази про
призначення голови правління, рішення
наглядової ради стосовно укладання
договорів, рішення наглядової ради про
призначення тимчасово виконуючого
голову правління, рішення загальних
зборів акціонерів про призначення
голови правління, документи
фінансово-господарської діяльності по
взаємовідносинах з ТзОВ «Завод засобів
зв'язку», ТзОВ «Черкасинерухомість» та
ТзОВ «Нові» у яких відображаються
відомості необхідні для встановлення
об'єктивної істини у кримінальному
провадженні.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3
повідомив, що являється членом
наглядової ради ВАТ «Свемон-Волинь»,
проте участі у її засіданнях та
підписанні протоколу стосовно продажу
майна вище зазначеного товариства не
брав.

Допитаний інший член наглядової ради
ОСОБА_4, також повідомив, що участі у
засіданнях наглядової ради ВАТ
«Свемон-Волинь» та підписанні
протоколів стосовно продажу майна
товариства не брав.

Просить надати тимчасовий доступ та
можливість вилучення у приміщенні ВАТ
«Свемон-Волинь» за адресою м. Луцьк,
вул. Зв'язківців, 6, оригіналів
статутних і установчих документів,
наказів про призначення голови
правління, рішень наглядової ради
укладання договорів, рішень наглядової
ради про призначення голови правління,
документів фінансово-господарської
діяльності по взаємовідносинах з ТзОВ
«Завод засобів зв'язку», ТзОВ
«Черкасинерухомість» та ТзОВ «Йові» за
2011-2013 роки.

Фіксування судового засідання за
допомогою технічних засобів не
здійснювалось у відповідності до вимог
ч. 1 ст. 107 КПК України.

В судовому засіданні слідчий підтримав
клопотання з підстав у ньому
викладених. Просив клопотання
задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого,
дослідивши письмові матеріали
клопотання, приходжу до висновку про
відмову в задоволенні клопотання з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України
завданнями кримінального провадження
є захист особи, суспільства та держави
від кримінальних правопорушень,
охорона прав, свобод та законних
інтересів учасників кримінального
провадження, а також забезпечення
швидкого, повного та неупередженого
розслідування і судового розгляду з
тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне
правопорушення, був притягнутий до
відповідальності в міру своєї вини,
жоден невинуватий не був обвинувачений
або засуджений, жодна особа не була
піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України
доказами в кримінальному провадженні є
фактичні дані, отримані у
передбаченому цим Кодексом порядку, на
підставі яких слідчий, прокурор,
слідчий суддя і суд встановлюють
наявність чи відсутність фактів та
обставин, що мають значення для
кримінального провадження та
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України
належними є докази, які прямо чи
непрямо підтверджують існування чи
відсутність обставин, що підлягають
доказуванню у кримінальному
провадженні, та інших обставин, які
мають значення для кримінального
провадження, а також достовірність чи
недостовірність, можливість чи
неможливість використання інших
доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України
доказування полягає у збиранні,
перевірці та оцінці доказів з метою
встановлення обставин, що мають
значення для кримінального
провадження.

Відповідно до ст. 160 КПК України у
клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин
кримінального правопорушення, у
зв'язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального
правопорушення із зазначенням статті
(частини статті) закону України про
кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ
до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи
перебувають або можуть перебувати у
володінні відповідної фізичної або
юридичної особи;

5) значення речей і документів для
встановлення обставин у кримінальному
провадженні;

6) можливість використання як доказів
відомостей, що містяться в речах і
документах, та неможливість іншими
способами довести обставини, які
передбачається довести за допомогою
цих речей і документів, у випадку
подання клопотання про тимчасовий
доступ до речей і документів, які
містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності
вилучення речей і документів, якщо
відповідне питання порушується
стороною кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України
слідчий суддя, суд постановляє ухвалу
про надання тимчасового доступу до
речей і документів, якщо сторона
кримінального провадження у своєму
клопотанні доведе наявність достатніх
підстав вважати, що ці речі або
документи:

1) перебувають або можуть
перебувати у володінні відповідної
фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з
іншими речами і документами
кримінального провадження, у зв'язку з
яким подається клопотання, мають
суттєве значення для встановлення
важливих обставин у кримінальному
провадженні;

3) не становлять собою або включають
речей і документів, які містять
охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ст. 162 КПК України до
охоронюваної законом таємниці, яка
міститься в речах і документах
належать :

1)інформація, що знаходиться у
володінні засобу масової інформації
або журналіста і надана їм за умови
нерозголошення авторства або джерела
інформації;

2) відомості, які можуть становити
лікарську таємницю;

3) відомості, які можуть становити
таємницю вчинення нотаріальних лій;

4) конфіденційна інформація, в тому
числі така, що містить комерційну
таємницю;

5) відомості, які можуть становити
банківську таємницю;

6) особисте листування особи та
інші записи особистого характеру;

7) інформація, яка знаходиться в
операторів та провайдерів
телекомунікацій, про зв'язок, абонента,
надання телекомунікаційних послуг, у
тому числі отримання послуг, їх
тривалості, змісту, маршрутів
передавання тощо;

8) персональні дані особи, що
знаходяться у її особистому володінні
або в базі персональних даних, яка
знаходиться у володільця персональних
даних;

9) державна таємниця.

При розгляді клопотання встановлено і
це вбачається із змісту самого
клопотання та доданих до нього
матеріалів, що стороною кримінального
провадження не доведено та не надано
доказів у відповідності до вимог ст. 84,
85 КПК України, що речі і документи
перебувають або можуть перебувати у
володінні ВАТ «Свемон-Волинь».

Також встановлено, що до клопотання не
додано жодного документа, який
підтверджує дійсне місце реєстрації та
знаходження ВАТ «Свемон-Волинь» за
адресою м. Луцьк, вул. Зв'язківців, 6.

Також при розгляді клопотання
встановлено, що стороною кримінального
провадження при зверненні до суду з
вказаним клопотанням, не доведено
наявність достатніх підстав значення
речей і документів для встановлення
обставин у кримінальному провадженні.
А також те, що самі по собі або в
сукупності з іншими речами і
документами кримінального
провадження, у зв'язку з яким подається
клопотання, мають суттєве значення для
встановлення важливих обставин у
кримінальному провадженні.

Також стороною кримінального
провадження не обґрунтовано та не
доведено в ході судового розгляду
клопотання можливість використання як
доказів відомостей, що містяться в
речах і документах, та неможливість
іншими способами довести обставини,
які передбачається довести за
допомогою цих речей і документів.

Також встановлено, що стороною
кримінального провадження взагалі не
мотивовано та не доведено належними,
достатніми, допустимими, достовірними
доказами, що речі і документи, до яких
потрібен тимчасовий доступ не містять
охоронювану законом таємницю,
передбачену ст. 162 КПК України.

Так як у відповідності до ч. 6 ст. 163 КПК
України, слідчий суддя, суд постановляє
ухвалу про надання тимчасового доступу
до речей і документів, які містять
охоронювану законом таємницю, якщо
сторона кримінального провадження,
крім обставин, передбачених частиною
п'ятою цієї статті, доведе можливість
використання як доказів відомостей, що
містяться в цих речах і документах, та
неможливість іншими способами довести
обставини, які передбачається довести
за допомогою цих речей і документів.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що стороною кримінального
провадження при зверненні до суду з
клопотанням про надання дозволу на
тимчасовий доступ до документів, які
знаходяться у володінні ВАТ
«Свемон-Волинь», не виконано вимоги ст.
160 та ч. 5 ст. 163 КПК України. А також не
доведено ці обставини в ході судового
розгляду клопотання по суті. А тому за
таких обставин, приходжу до висновку
про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 163, 164 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити старшому слідчому СУ УМВС
України у Волинській області
Грудецькому П.А. в задоволенні
клопотання про тимчасовий доступ до
речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає,
заперечення проти неї можуть бути
подані під час підготовчого
провадження в суді.

Слідчий суддя
В.В. Ковтуненко