Справа № 585/2383/14-к
Номер провадження 1-кп/585/196/14
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН НОМЕР_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, раніше судимого: 1) 05.04.2002 року Роменським міськрайонним судом за ст. ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 15, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 2) 13.02.2003 року Роменським міськрайонним судом за ст. ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 04.02.2011 року Роменським міськрайонним судом за ст. ст. 185 ч. 3, 69 КК України до 2 років позбавлення волі; 4) 24.02.2014 року за ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

03.05.2014 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_6 , проїжджаючи у власних справах повз нежиле господарство ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 , побачив погріб, розташований при вході в господарство. Двері погреба були відчинені. В той момент ОСОБА_6 , попередньо знаючи, що в даному господарстві ніхто не проживає, вирішив з власної цікавості зайти всередину даного погреба, без мети крадіжки, для того, щоб подивитися, що в ньому знаходиться.

Зайшовши в приміщення погребу, ОСОБА_6 спустився в середину та, присвічуючи ліхтариком з мобільного телефону, у приміщенні погребу виявив металобрухт належний ОСОБА_3 , в кількості 750 кг, у вигляді недіючих запасних частин для різної техніки та електродвигунів.

Виявивши даний металобрухт ОСОБА_6 , так як мав скрутне матеріальне становище, в той момент вирішив його викрасти. Діючи умисно, таємно від інших, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, з корисливим умислом на заволодіння чужим майном, повністю усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, по черзі виніс весь металобрухт з приміщення погребу та склав його у власний автомобіль марки ВАЗ 21051, д/н НОМЕР_2 , після чого з викраденими речами направився в АДРЕСА_1 , де у власному гаражі склав раніше викрадені речі.

У подальшому при транспортуванні викрадених речей 17.05.2014 року ОСОБА_6 на автомобілі марки ВАЗ 21051, д/н НОМЕР_2 був зупинений працівниками ВДАІ, і викрадене майно було вилучене працівниками міліції.

Враховуючи вартість 1 кг металобрухту чорних металів, станом на момент викрадення якого становила 1 грн. 65 коп., своїми протиправними діями ОСОБА_6 завдав ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 1237 грн. 50 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, у скоєному розкаявся і дав показання, що події відбувались так як вказано в обвинувальному акті. Розумів, що майно чуже і він не повинен його брати. З масою металобрухту та сумою збитків згоден.

Потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що будинок і металобрухт належали його батькам, які на даний час померли, а він є їх спадкоємцем. ОСОБА_6 всі збитки відшкодував, він його пробачив і просить не позбавляти волі.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З Акту судово-психіатрічного експерта № 115 від 11.06.2014 року вбачається, що ОСОБА_6 виявляє ознаки Емоційно-лабільного розладу внаслідок ЧМТ(МКХ-10). Даний психічний розлад не відноситься до юридичного критерію неосудності. В обставинах справи, поясненнях підекспертного ознаки розладів, які характерні для тимчасового розладу психічної діяльності, відсутні. Інкриміноване йому діяння скоїв у стані, коли міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Під дію ст. 19, 20 КК України не підпадає. (а.с. 16-19).

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_6 доведена у повному обсязі, його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить те, що ОСОБА_6 визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, при цьому суд вважає необхідним виключити з обвинувачення обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочину, у зв`язку з тим, що рецидив це вчинення нового умисного злочину особою, яка мала судимість за умисний злочин (ст. 34 КК), тобто - це повторність злочинів, пов`язана з засудженням за попередні злочини. Злочин, вчинений ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України є необережним. Кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України є повторність, а відповідно до ч. 4 ст. 67 КК будь-яка з обставин, яка обтяжує покарання, передбачена в статті, за якою особа притягається до відповідальності, як ознака злочину, що впливає на кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи, а саме те, що збитки відшкодовані, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, стан здоров`я обвинуваченого, а також те, що він перебуває на обліку у лікаря нарколога, але має на утриманні двох неповнолітніх дітей та вагітну дружину, враховуючи також думку потерпілого щодо міри покарання, суд вважає необхідним призначити покарання у виді одного року позбавлення волі, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання у вигляді двох років одного місяця позбавлення волі та повністю приєднати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом строком на три роки, призначені за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24.02.2014 року за яким ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 286, ч. 4 ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на три роки. Таке покарання на думку суду буде достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Речові докази: металобрухт належний ОСОБА_3 , в кількості 750 кг, у вигляді недіючих запасних частин для різної техніки та електродвигунів, віддані на збереження ОСОБА_3 , залишити останньому. Автомобіль НОМЕР_2 , належний ОСОБА_7 , переданий на зберігання ОСОБА_6 , повернути власнику.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

Згідно ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 лютого 2014 року 2 роки 1 місяць позбавлення волі та повністю приєднати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом строком на три роки.

Остаточно призначити покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортним засобом строком на три роки .

Обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В строк відбування покарання за цим вироком зарахувати засудженому відбутий строк за попереднім вироком Роменського міськрайонного суду від 24.02.2014 року та рахувати строк відбування покарання з моменту затримання - 4 липня 2014 року.

Речові докази: металобрухт належний ОСОБА_3 , в кількості 750 кг, у вигляді недіючих запасних частин для різної техніки та електродвигунів передані на зберігання ОСОБА_3 , залишити останньому.

Автомобіль НОМЕР_2 , належний ОСОБА_7 ,переданий на зберігання ОСОБА_6 , повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: підпис...

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1