Справа №480/2504/13-к 04.03.2014 04.03.2014 04.03.2013
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

04 березня 2014 року
м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової
палати у кримінальних справах:

головуючої
Погорєлової Г.М.

суддів:
Губи О.О., Міняйла М.П.

за участі секретаря:
Лі І.К.

розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали кримінального
провадження № 0000226. внесеного до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань 05.03.2013 року за
апеляційною скаргою обвинуваченого
ОСОБА_1 на вирок Миколаївського
районного суду Миколаївської області
від 26 грудня 2013 року.

Обвинувачений - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець с. Світле Чадир-Лунгського
району Республіка Молдова,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
мешкає за адресою: АДРЕСА_2.
Обвинувачується у вчиненні злочину,
передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор:
Іванов А.О.

Короткий зміст вимог
апеляційної скарги обвинуваченого

ОСОБА_1: вирок суду першої інстанції
змінити, застосувати ст. 69 КК України та
призначити йому більш м'яке покарання.

_________________________________________________________________

Провадження 11-кп/784/162/14
Головуюча у першій інстанції
Персонова І.Г.

Категорія: ст.185 ч.3 КК України
Доповідач апеляційного суду Міняйло
М.П.

Короткий зміст судового
рішення суду першої інстанції.

Вироком Миколаївського районного
суду Миколаївської області від 26
грудня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним
у вчиненні злочину передбаченого ч.3
ст.185 КК України та призначено
покарання у виді позбавлення волі на
строк 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на
користь потерпілої ОСОБА_4 на
відшкодування майнової шкоди у
розмірі 650 грн.

Узагальнені доводи апелянта.

Вважає, що призначене йому
покарання є явно несправедливим
внаслідок суворості. Судом першої
інстанції не враховані пом'якшуючі
покарання обставини: визнання вини,
щире каяття, скоєння злочину у
наслідок тяжких особистих та сімейних
обставин.

Встановлені судом першої інстанції
обставини.

В кінці лютого 2013 року у вечірній
час ОСОБА_1 через незачинене вікно
проник до дачного будинку № 6 в СВТ
«Верховина», розташованого біля с.
Сливино Миколаївського району
Миколаївської області, звідки таємно
викрав конвектор електричний,
металеву ручну соковижималку, сервіс
чайний, заподіявши потерпілій ОСОБА_4
матеріальну шкоду на загальну суму 650
грн. З викраденим зник та розпорядився
ним на власний розсуд.

Встановлені судом апеляційної
інстанції обставини .

Заслухавши пояснення прокурора,
який заперечував проти задоволення
апеляційної скарги та вважав вирок
законним і обґрунтованим, а призначене
обвинуваченому покарання
справедливим, вивчивши матеріали
кримінального провадження,
обговоривши доводи апеляційної скарги
в її межах, суд апеляційної інстанції
дійшов таких висновків.

Дослідженим доказам суд
першої інстанції дав належну оцінку та
обґрунтовано дійшов висновку про
доведеність винуватості
обвинуваченого ОСОБА_1 у вчиненні
таємного викрадення майна ОСОБА_4,
поєднаного з проникненням у житло. Його
дії за ст.185 ч.3 КК України кваліфіковані
правильно. Фактичні обставини справи
та кваліфікація злочину апелянтом не
оспорюються.

Покарання обвинуваченому
ОСОБА_1 призначено судом першої
інстанції з дотриманням вимог ст.ст. 65,
66 КК України з урахуванням ступеню
тяжкості вчиненого злочину, який
відноситься до категорії тяжких
злочинів, даних про особу винного, який
раніше судимий, характеризується

за місцем проживання посередньо.
Зокрема, в достатній мірі враховані й
ті пом'якшуючі покарання обставина, на
які посилається апелянт - визнання вини
та щире каяття.

Врахувавши зазначені обставини в їх
сукупності, суд призначив ОСОБА_1.
покарання у виді позбавлення волі
строком на 3 роки, що є мінімальним
розміром, передбаченим санкцією ч.3
ст.185 КК України.

Як вбачається з матеріалів
кримінального провадження ОСОБА_1 не
працює, не має сім'ї, що свідчить про
відсутність в нього міцних соціальних
зв'язків, раніше неодноразово судимий,
в тому числі за скоєння злочинів
проти власності.

Крім того, із характеристики
начальника Ольшанської виправної
колонії на засудженого ОСОБА_1, яка
міститься в матеріалах провадження,
вбачається, що останній під час
відбування покарання зарекомендував
себе з негативного боку, до
суспільно-корисної праці ставиться
негативно, на виробництві установи не
працював, не навчався, у зв'язку з чим
йому було відмовлено у застосуванні
умовно-дострокового звільнення.

Доводи обвинуваченого про те, що
він скоїв злочин, у зв'язку зі
складними особистими та сімейними
обставинами, не підтверджуються
матеріалами кримінального провадження
та не доведені самим апелянтом.

З огляду на наведене, відсутні
підстави для застосування ст. 69 КК
України, оскільки визнані судом
обставини, які пом'якшують покарання
ОСОБА_1, не є такими, що істотно знижують
ступінь тяжкості вчиненого злочину.

На підставі викладеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що
покарання, призначене ОСОБА_1 судом
першої інстанції за оскаржуваним
вироком, є необхідним і достатнім для
його виправлення і попередження
вчинення ним нових злочинів. Тому
відсутні підстави для зміни даного
вироку та задоволення апеляційної
скарги обвинуваченого ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 405, 407, 424, 426, 532 КПК
України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И
В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого
ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
вирок Миколаївського районного суду
Миколаївської області від 26 грудня 2013
р. відносно ОСОБА_1 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 3-х місяців з дня її
проголошення, а засудженим, який
тримається під вартою - в той самий
строк з дня вручення копії ухвали.

Головуюча:

Судді: