Справа № 1-
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2007 року Диканський районний
суд Полтавської області в
складі:

головуючого - судді Гвоздик А.Є.,

при секретарі - Обрізай Д.В.,

з участю прокурора
- Рощепи Я.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Диканька кримінальну спргву про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, з середньою освітою, невійськовозобов'язаного,
неодруженого, непрацюючого , раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1 19
травня 2007 року близько в 19 год.
30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на подвір'ї
господарства потерпілого по АДРЕСА_2, на ґрунті раптово виниклих особистих
неприязних стосунків, вчинив сварку з потерпілим ОСОБА_2, яка переросла в
бійку. Під час бійки підсудний ОСОБА_1, усвідомлюючи суспільно небезпечний
характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх
настання, умисно заламав за спину праву руку потерпілому ОСОБА_2 та наніс удар
по ногах потерпілого своєю ногою, після чого, потерпілий упав на землю та
отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді повного вивиху правого
передпліччя.

У судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1. свою
вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч. 1 КК України
визнав повністю та пояснив, що він та потерпілий ОСОБА_2, 19 травня 2007
року близько 19 год. 30 хв.,
повернувшись на підпитку з роботи по найму, разом розпили пляшку горілки
придбану в магазині, на території господарства потерпілого, що знаходиться по
АДРЕСА_2. В результаті чого між ним та потерпілим ОСОБА_2 виникла сварка,
яка переросла у бійку. При цьому підсудний ОСОБА_1 захвативши праву руку
потерпілого заламав її за його спину та наніс удар по ногах потерпшого своєю
ногою, після чого, потерпілий упав на землю та отримав тілесні ушкодження. З
місця злочину підсудний пішов. Через деякий час відшкодував завдані збитки
потерпілому. У вчиненому розкаюється.

Враховуючи, що
підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ст. 122 ч. 1 КК
України визнав повністю, він так і потерпілий в суді заявили, що сумнівів у
достовірності доказів по справі органами досудового слідства не мають. Після
роз'яснення підсудному та потерпілому положень та наслідків ст. 299 КПК
України, судове слідство по справі було обмежене допитом підсудного потерпілого
та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Кваліфікація
злочинних дій підсудного ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КК України як умисне середньої
тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров'я є вірною,
так як підсудний 19 травня 2007 року близько в 19 год. 30 хв. перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння, на подвір'ї господарства по АДРЕСА_2, на грунті раптово виниклих особистих
неприязних стосунків, вчинив

2

. сварку
з потерпілим ОСОБА_2, яка переросла в бійку. В ході бійки він умисно завдав
потерпілому тілесні ушкодження у вигляді повного вивиху правого передпліччя, який утворився при викручуванні
передпліччя при фіксованому плечі, що згідно висновку судово - медичної
експертизи відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою
тривалого розладу здоров'я.

Призначаючи
покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що
пом'якшують покарання підсудного, суд враховує його щире каяття, молодий вік, позитивні характеристики на
підсудного, те що він вперше притягується до кримінальної відповідальності,
відшкодування потерпілому завданих збитків, стан здоров'я підсудного.

Обставиною, що
обтяжує покарання підсудного, суд враховує вчинення ним злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Враховуючи що
підсудний і вчинив злочин середньої тяжкості, чистосердечно розкаюється у вчиненому, повністю
відшкодував завданні матеріальні та моральні збитки потерпілому, позитивно
характеризується за місцем проживання, має незадовільний стан здоров'я, суд
приходить до висновку про можливість виправлення підсудного за вчинене без
відбування покарання, а тому вважає необхідним при призначенні покарання
застосувати ст.ст. 75, 76 КК України.

Суд вважає, що
призначення йому такого покарання буде необхідним і достатнім для виправлення підсудного і попередження
вчинення ним нових злочинів.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 321-324,327,332-335,339 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122
ч. 1 КК України та за цією статтею у виді одного року позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК
України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з
випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вичинить
нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Відповідно до
ст. 76 КК України в період іспитового строку, зобов'язати засудженого ОСОБА_1,
повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи, періодично з'являтися в ці органи для реєстрації.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді підписки
про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області
протягом 15 діб з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через
районний суд.