Справа № 203/2311/15-к
Провадження № 1-кс/0203/811/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.04.2015 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську клопотання слідчого СВ Кіровського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна заявлене в рамках кримінального провадження №0000110
В С Т А Н О В И В:
20 квітня 2015 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.
В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що ОСОБА_4 тимчасово здійснюючи функції представника влади, виконуючи обов`язки начальника Управління зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності Дніпропетровської обласної державної адміністрації, тобто являючись службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, скоїв розтрату бюджетних коштів та службове підроблення, що виразилися в безпідставному включені до кошторису витрат видатків та безпідставно здійснено видатки на оплату послуг за рахунок обласного бюджету, що спричинило матеріальну шкоду Дніпропетровській обласній державній адміністрації у розмірі 33 496,00 грн., які безоплатно відчужені невстановленим слідством особам та використані ними на власний розсуд, з метою забезпечення цивільного позову з боку уповноважених представників держави просив накласти арешт на майно підозрюваного.
У зв`язку з вищевикладеним та з метою забезпечення цивільного позову з боку уповноважених представників держави у слідчого виникла необхідність в накладенні арешту на майно ОСОБА_4 , а саме домоволодіння АДРЕСА_1 .
Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Згідно п. 1 ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове вилучення позбавлення підозрюваного, обвинувачено або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно ч.1 ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати:
1)
Правову підставу для арешту майна;
2) Достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3) Розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову,
4) наслідки арешту майна для інших осіб;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
У судовому засіданні було встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення за ст. 191 ч.2 КК України було зареєстровано в ЄРДР за №0000110. 17 квітня 2015 року вказане провадження було об`єднано з кримінальним провадженням № 0001183 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.
17 квітня 2015 року ОСОБА_4 оголошено підозру.
Матеріалами справи встановлено, що в рамках кримінального провадження №000010 прокурором прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації заявлено цивільний позов на суму 33 496,00 грн. (а.с.25).
Окрім того, згідно з інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно, наданої реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, домоволодіння АДРЕСА_2 загальною вартістю 73 412 грн. належить ОСОБА_4 на праві приватної власності. (а.с. 19) Таким чином, визначена вартість хоча й перевищує суму заявленого цивільного позову, проте є співрозмірною з ним. Крім того, за наявності додаткових доводів на захисту своїх прав підозрюваний не позбавлений права заявити клопотання про скасування арешту майн повністю або частково на підставі ст. 174 КПК України.
Як слідує із наданих суду матеріалів кримінального провадження, з метою забезпечення цивільного позову в частині погашення збитків, завданих державі суд вважає необхідним накласти арешт на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_4 , а саме: на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому з метою захисту прав та законних інтересів підозрюваного при накладенні арешту необхідно заборонити відчуження арештованого майна, залишивши за підозрюваним право на його використання
Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 167, 170, 309, 369 372, 395 КПК України,
У Х В А Л И В:
Накласти арешт на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_4 , а саме: на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити підозрюваному розпоряджатися вказаним майном, залишивши за ним право використовувати його.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1