№ 1-84/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2007
року

Хмельницької
області в складі:

головуючого -
судді Сенькова О.Г.

при
секретарі Повзун С. В.

з участю
прокурора Сюська І.В.

та
захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3

Старокостянтинівський
районний суд

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові справу про
обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який народився в м.
Хмельницькому, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, прож.: АДРЕСА_1, раніше не судимого, та

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
який народився в м.
Старокостянтинові, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого,
маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого формувальником ДП "Старокостянтинівський
завод залізобетонних шпал", прож.:
АДРЕСА_2, згідно ст.
89 КК України не судимого,

в своєнні
злочину, передбаченого ст.
189 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В період
з 14 по 20 листопада 2006 року підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_4
за попередньою змовою між собою вчинили вимагання грошей у потерпілих
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за таких обставин.

ОСОБА_1 дізнавшись від ОСОБА_7 про те,
що потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5
увечері 11 листопада 2006 року приставали до неї, коли підвозили із с. Немиренці в м. Старокостянтинів, вирішив разом з ОСОБА_4 використати дану обставину для вимагання у
потерпілих грошей. Для цього він запропонував ОСОБА_7 13 листопада 2006 року пройти судово-медичне
обстеження.

Увечері
14 листопада 2006 року на призначеній підсудними зустрічі повідомили
потерпілим, що ті побили ОСОБА_7 і намагались її зґвалтувати, внаслідок цього вона знаходиться на лікуванні
в лікарні. Погрожуючи зверненням до правоохоронних органів підсудні
пред"явили потерпшим вимогу сплатити 5000 доларів США.

Після
цього потерпілий ОСОБА_6 звернувся в
міліцію, де йому 16 листопада 2006
року, помітивши і зафіксувавши номера
купюр, передали 480 грн.

20 листопада 2006 року
близько 18 год.30 хв. біля бару "Александра", що знаходиться по вул. Миру в м. Старокостянтинові, під час передачі потерпілим ОСОБА_6 300 грн. підсудним ОСОБА_8 та ОСОБА_4,
останні були затримані,
а на місці їх затримання виявлено і вилучено зазначену суму грошей.

В
судовому засіданні підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_4
вину не визнали і пояснили, що
вони розшукали потерпілих з метою, щоб
останні вибачились перед ОСОБА_7 Ніхто
грошей у потерпілих не вимагав. Потерпілий ОСОБА_6 намагався передати ОСОБА_4 гроші,
однак той відмовився.

Невизнання
підсудними своєї вини суд розцінює як намагання ухилитись від відповідальності
за вчинений злочин. Винність підсудних у вчиненні інкримінованого їм злочину
підтверджується дослідженими у справі доказами.

Так, потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суду пояснили, що підсудні вимагали у них 5000 доларів США за те, що останні не звернуться в правоохоронні
органи про притягнення їх до кримінальної відповідальності за намагання
зґвалтувати ОСОБА_7 , якого фактично не
було. Тоді вони звернулись у відділ міліції,
де ОСОБА_6 , помітивши порошком і зафіксувавши номера купюр, передали 480 грн. Увечері 20 листопада 2006
року під час передачі ОСОБА_6 грошей
підсудні були затримані працівниками міліції.

Оцінюючи
показання підсудних ОСОБА_1 і ОСОБА_10
та потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_11
стосовно вчинення вимагання грошей, суд
приймає до уваги показання потерпілих,
оскільки не вірити їм немає підстав і вони підтверджуються іншими
доказами.

Так, за свідченням ОСОБА_7 , увечері 11 листопада 2006 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підвозили її із с. Немиринці до м.
Старокостянтинова. По дорозі вони жартуючи неодноразово пропонували їй поїхати
повеселитися, а коли вона намагалась
вийти з автомобіля, то вони застосували
до неї насильство, внаслідок чого
заподіяли тілесні ушкодження. Про цей випадок вона в той же вечір повідомила
ОСОБА_1, з яким перебуває у дружніх
стосунках. За пропозицією ОСОБА_1 вона
13 листопада 2006 року була оглянута судово-медичним експертом. Після цього вона поїхала в М. Хмельницький.
Перед від"їздом просила ОСОБА_1,
щоб він не з"ясовував стосунки з потерпілими і забув про цей
випадок. 15 листопада того ж року підсудний ОСОБА_1 приїхав до неї в М. Хмельницький і
розповів, що мав розмову з потерпілими, котрі бажають зустрітися з нею для того, щоб вибачитись і повернути гроші за пошкоджену
кофту. Однак вона відмовилась зустрічатися з потерпілими.

Свідки
ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які працюють разом
з потерпілими, підтвердили, що 14 і 15 листопада 2006 року підсудні
приходили на роботу і розшукували потерпілих,
однак зустрілись лише з ОСОБА_6

Як видно
із оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_14, які він давав на досудовому слідстві, увечері 20 листопада 2006 року він біля бару
"Александра" зустрів однокласника - підсудного ОСОБА_1, який разом з ОСОБА_4 розмовляли з невідомим чоловіком. Коли він підійшов до них, то вони припинили розмову і розійшлися. Під
час розмови з ОСОБА_1 він побачив, що
невідомий чоловік передав ОСОБА_3 гроші
складені навпіл. Зверху знаходилась двадцятигривенна купюра. Після цього
ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_4 і став з ним розмовляти. В цей час їх
затримали працівники міліції.

Згідно
даних протоколу від 16 листопада 2006 року (а.с. 6) працівниками міліції
помічені люмінесцентним порошком 14 двадцятигривенних купюр і одна
двохсотгривенна.

Стосовно
даних протоколу огляду та вилучення від 20 листопада 2006 року (а.с. 11) біля
бару "Александра"
на землі виявлені і вилучені 5 двадцятигривенних купюр і одна двохсотгривенна.

Під час
особистого огляду підсудних (а.с. 12-13) на їх долонях та одязі виявлені сліди
люмінесцентного порошку.

Отже, показання потерпілих повністю узгоджуються з
поясненнями свідка ОСОБА_14 та зазначеними протоколами огляду та помічення
грошей.

Зі слів
потерпілого ОСОБА_6 із помічених грошей
він до передачі їх підсудним використав на свої потреби 180 грн.

Аналізуючи
досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає,
що вина підсудних ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 у вимаганні чужого майна вчиненому за
попередньою змовою групою осіб,
доведена, тому їх дії за ч.2 ст. 189 КК України кваліфіковані вірно.

Обираючи
покарання підсудним ОСОБА_1 та ОСОБА_4, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особи підсудних та
обставини, що пом"якшують і
обтяжують покарання.

Підсудний
ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності притягується вперше, по місцю проживання характеризується
позитивно, має на утриманні батька, який є інвалідом 2-ї групи.

Підсудний
ОСОБА_4 хоча раніше притягувався до
кримінальної відповідальності, однак
судимість погашена, по місцю роботи
характеризується позитивно, а по місцю
проживання - негативно, має на утриманні
малолітню дитину та доглядає за інвалідом 1-ї групи.

Обставин, які пом"якшують і обтяжують покарання
підсудних у справі немає.

Також
при призначенні покарання суд враховує просьбу потерпілих не обирати підсудним
покарання пов"язане з позбавленням волі.

За таких
обставин суд прийшов до висновку, що
виправлення підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_4
можливе без ізоляції від суспільства і рахує за можливе відповідно до
вимог ст. 75 КК України звільнити їх від
відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.
323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
та ОСОБА_4 визнати винними за ст. 189
ч.2 КК України і обрати їм покарання у вигляді 3 років позбавлення волі
кожному.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від відбування
покарання з іспитовим строком один рік.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 залишити попередню - підписку про
невиїзд, а ОСОБА_1 змінити із взяття під варту на підписку про
невиїзд, звільнивши його з-під варти в
залі суду.

Речові
докази: мобільний телефон "Панасонік - ЕВ-Х400" повернути
ОСОБА_1, а мобільний телефон "LG G-1800" повернути
ОСОБА_4, гроші в сумі 300 грн. повернути ОСОБА_6 ,
а аркуш паперу та зразок люмінесцентного порошку-
знищити.

Вирок
може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької
області на протязі 15 діб з моменту проголошення через Старокостянтинівський райсуд.