суддів Судової палати у кримінальних справах
Суду України у складі:
суддів
Шевченко Т.В., Кривенди О.В.
в судовому засіданні в м. Києві 29 березня 2007 року кримінальну справу за
касаційними скаргами потерпілого ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_2 на судові
рішення щодо останнього.

Вироком Новоазовського районного суду Донецької області
від 23 травня 2006 року ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, не судимого

засуджено
за ч.1 ст.129 КК України на 2 місяці арешту.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілого
ОСОБА_1 13,65 грн. матеріальної шкоди, за надання юридичної допомоги 800 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 26 липня
2006 року вирок щодо ОСОБА_2 змінено: постановлено вважати ОСОБА_2 засудженим
за ч.1 ст.129 КК України із застосуванням ст.69 КК України до штрафу в розмірі
510 грн.

В іншій частині вирок залишено без зміни.

ОСОБА_2 засуджений за те, що 7 жовтня 2004 року близько
15-ї години, навпроти гаража, розташованого на подвір'ї будинку АДРЕСА_1,
в ході сварки, яка виникла на грунті
особистих неприязних відносин з ОСОБА_3 та ОСОБА_1, умисно став погрожувати
останньому вбивством,демонструючи при цьому вила та направляючи їх робочу
частину в область паха ОСОБА_1, при чому останній сприйняв погрозу як реальну і
побоювався її здійснення.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить скасувати
ухвалу апеляційного суду, якою, на його думку, неправильно застосований
кримінальний закон - безпідставно пом'якшено покарання засудженому ОСОБА_2 із застосуванням ст.69 КК України. Просить
залишити вирок місцевого суду без зміни.

У касаційній
скарзі засуджений ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення щодо нього, а справу
закрити. Посилається на необгрунтованість його засудження, що потягло
безпідставне рішення суду про відшкодування шкоди на користь потерпілого.
Вказує, що органом досудового слідства обвинувачення за ч.1 ст.129 КК України
не було пред'явлено належним чином, чим
порушено його право на захист. Вважає, що суд апеляційної інстанції
поверхнево розглянув доводи його апеляції.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційних скарг та перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія
суддів вважає, що у їх задоволенні слід відмовити.

Доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину за
викладених у вироку обставин ґрунтується на сукупності зібраних по справі
доказів: показаннями потерпілого ОСОБА_1 про обставини, за яких ОСОБА_2
погрожував йому вбивством і він ці погрози сприймав як реальні, поясненнями
свідка ОСОБА_3, які повністю узгоджуються з наведеними показаннями потерпілого,
поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, протоколами огляду та
додаткового огляду місця події, протоколами очних ставок між ОСОБА_2 з ОСОБА_1 та ОСОБА_3, іншими доказами.

Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідив всі зібрані по справі докази,
дав їм належну оцінку і обгрунтовано дійшов висновку про доведеність винності
ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину. Його дії правильно кваліфіковані
за ч.1 ст.129 КК України.

При перевірці справи в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла
висновку, що при обранні покарання засудженому суд правильно врахував ступінь
тяжкості вчиненого злочину, обтяжуючі покарання обставини, проте не в повній
мірі врахував обставини, що його пом'якшують і дають можливість для
застосування ст.69 КК України. Зокрема, те, що ОСОБА_2 вчинив злочин невеликої
тяжкості, похилий вік засудженого, який, будучи пенсіонером, продовжує
працювати, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання. У зв'язку з наведеним, покарання засудженому було
обгрунтовано пом'якшено.

Посилання засудженого ОСОБА_2 на неналежне пред'явлення йому обвинувачення
в ході досудового слідства, чим, на його думку, порушено його право на захист,
є непереконливим. Спростовується постановою про притягнення ОСОБА_2 як
обвинуваченого від 12.07.2005 року, яка відповідає вимогам ст.132 КПК України,
і містить вказівку на статтю КК України та конкретнї дії обвинуваченого,
протоколом про пред'явлення обвинувачення від 12.07.2005 року.

З ухвали апеляційного суду видно, що при перевірці апеляції суд ретельно
перевірив доводи, наведені в апеляціях і, не знайшовши підстав для задоволення,
зазначив мотиви їх відхилення. Зміст ухвали апеляційної інстанції відповідає
вимогам ст.377 КПК України.

В частині цивільного позову рішення суду відповідає вимогам
кримінально-процесуального та цивільно-процесуального закону.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б були безумовною
підставою для скасування судових рішень, не встановлено.

Таким чином, при перевірці справи не виявлено передбачених ст.398 КПК
України підстав для призначення справи
до розгляду касаційним судом з повідомленням осіб, зазначених ст.384 КПК
України.

Керуючись ст.394 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційних скарг
потерпілого ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_2 відмовити.

С у д д і :

Пивовар В.Ф. Шевченко
Т.В.
Кривенда О.В.