Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/314/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000430 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_8 в його інтересах на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 січня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кіровограда, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
28 листопада 2008 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. ст. 76, 104 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
19 серпня 2009 року за ч. 3 ст. 185 із застосуванням ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
17 вересня 2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнився 30.06.2014 року по відбуттю строку покарання,
визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі.
Вирішено долю речових доказів.
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те що він 29 липня 2014 року в період з 19 до 20 години перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 . Під час спільного розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_9 , між ними виникла сварка на ґрунті особистих неприязних стосунків, яка переросла в обопільну бійку. В ході бійки обвинувачений, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_9 не менше 9 травматичних дій в область голови, що є життєво важливим органом, та не менше 3 травматичних дій по інших частинах тіла, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми: синців обличчя, крововиливів у червону кайму верхньої губи, крововиливів у м`які тканини волосистої частини голови, субарахноідальні крововиливи в сукупності з переломом кісток спинки носа; синців правого суглобу та плеча, тулубу, правого зап`ястку, комплекс яких згідно висновку судово-медичної експертизи № 269 від 30.08.2014 року відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що були небезпечні для життя в момент їх спричинення, та в наслідок яких ОСОБА_9 на місці бійки помер від набряку мозку.
Своїми діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
В апеляційних скаргах:
захисник-адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати, постановити новий вирок, яким змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення та визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.119 КК України.

Обгрунтовує свої доводи тим, що ніхто із допитаних в судовому засіданні свідків, під час вказаних в обвинувальному висновку подій, в дворі домоволодіння АДРЕСА_3 присутнім не був і всі свідки виявили потерпілого ОСОБА_9 вже з тілесними ушкодженнями та намагалися кожен по своєму надати йому першу допомогу. Всі свідки, допитані на досудовому слідстві та в судовому засіданні, путаються у своїх показах про події, які передували сварці, але вони одностайно стверджують, що ініціатором сварки був сам потерпілий ОСОБА_9 , який всіляко принижував підсудного, ображав його та пропонував вийти у двір для вияснення відносин.

Свідки підтверджують, що ОСОБА_7 всіляко намагався уникнути сварки та просив потерпілого заспокоїтися. Він також просив свідка ОСОБА_10 , щоб той заспокоїв свого родича та утихомирив його. Потерпілий ОСОБА_9 був за статурою набагато кремезніший від ОСОБА_7 , вищий зростом, важчий за вагою. При цьому свідки підтверджують, що ОСОБА_9 був у стані сильного алкогольного сп`яніння і ніякі вмовляння заспокоїтися на нього не діяли.

В ході огляду місця події досконально не оглянуті сходи ґанку перед входом до будинку, де відбувалася бійка між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .. Не оглянуто та не встановлено висоту сходинок. Не поставлено питання на вирішення судово-медичної експертизи про можливість отримання потерпілим тілесних ушкоджень, які явилися причиною його смерті при падінні з висоти власного зросту при умові, що він додатково утримував та потягнув за собою підсудного.

Сам ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину визнав частково та заявив, що потерпілий ОСОБА_9 явився ініціатором сварки, всіляко принижував, ображав його та неодноразово пропонував вийти у двір для вияснення відносин. При цьому потерпілий перший схопив його за шию і захищаючись від протиправних дій потерпілого він наніс йому удар кулаком в обличчя. Разом з потерпілим вони упали на сходи ґанку передихом в будинок, після чого потерпілий лівою рукою почав викручувати йому пальці правої руки, а своєю правою рукою почав наносити удари йому по тулупу.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №356 від 30.07.2014 року у ОСОБА_7 малися тілесні ушкодження у вигляді синця на нижній повіці правого ока, синців по задньо-пахвовій лінії зліва на рівні 4-5 ребер та по центральній пахвовій лінії зліва на рівні 9-10 ребер, Синців в проекції лівої лопатки та на зовнішній поверхні правого стегна. Ссаден на лобі зліва , на нижній повіці лівого ока , на внутрішній поверхні лівого плеча, по задньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя, в проекції лівого ліктьового суглобу по задній поверхні.

Відповідно до додаткового висновку експерта №450/356 від 20.09.2014 року у ОСОБА_7 мається внутрішньо-суглобовий перелом основи першої п`ясної кістки правої кисті. Вказане тілесне ушкодження відноситься до середнього ступеню тяжкості, оскільки викликає розлад здоров`я на термін понад 21 добу. Наявність у ОСОБА_7 вищевказаних тілесних ушкоджень лише підтверджують правдивість його показів про обставини бійки із потерпілим ОСОБА_9 . Виявлення крові на футболці ОСОБА_7 яка згідно висновку судово-медичної експертизи №586 від 14.08.2014 року за груповою належністю співпадають з кров`ю самого підсудного ОСОБА_7 також лише підтверджує покази підсудного.

З самого початку ОСОБА_7 правдиво розповів про обставини події, яка сталася 29 липня 2014 року в домоволодінні АДРЕСА_2 . Про це свідчить і його явка з повинною, яку прийняв від нього працівник Олександрійського РВ УМВС ОСОБА_11 . В ході досудового розслідування ОСОБА_7 активно сприяв розкриттю злочину та встановленню всіх обставин події. ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 і щиро в цьому розкаюється. Але він не згоден з тим, що його дії кваліфіковані як нанесення умисного тілесного ушкодження що спричинило смерть потерпілого. Захищаючись від протиправних дій потерпілого ОСОБА_9 . ОСОБА_7 не чекав що своїми діями спричинить потерпілому такі тілесні ушкодження, що потягнуть за собою смерть, і ні в якому разі не бажав таких наслідків. До цього часу ОСОБА_7 не був знайомий з потерпілим і зустрівся з ним вперше. Ніяких підстав для того, щоб умисно причинити потерпілому такі тілесні ушкодження підсудний не мав. Наносячи удари руками в обличчя потерпілого ОСОБА_9 , який був за фізичними даними набагато сильнішим від нього, ОСОБА_7 діяв зі злочинною недбалістю, яка характеризується тим, що особа не передбачає можливість настання смерті іншої людини як наслідку своїх дій, що утворюють реальну загрозу для цієї людини, хоча повинна була і могла її передбачити, якщо б винна особа діяла більш обачливо.

У п. 26 постанови Пленуму ВСУ від 7 лютого 2007 р. № 2 " Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" зазначається, що у випадках, коли особа позбавила потерпілого життя і передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність і кваліфікувати за ст. 119 Кримінального кодексу України;

Обвинувачений ОСОБА_7 , підтримуючи апеляцію захисника-адвоката ОСОБА_8 , просить змінити вирок суду першої інстанції, перекваліфікувати його дії на ст.. 119 КК України. Обгрунтовує свої доводи тим, що він вчинив злочин внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 . Вказує, що не бажав вчиняти злочин. Злочин вчинив обороняючись.

Вказує, що його дії невірно кваліфіковані, як нанесення умисного тілесного ушкодження що спричинило смерть потерпілого, оскільки він захищаючись від протиправних дій потерпілого ОСОБА_9 , не бажав своїми діями спричинить потерпілому тілесні ушкодження, що потягнуть за собою смерть, і не бажав настання таких наслідків. У зв`язку з чим його дії необхідно кваліфікувати за ст. 119 КК України

Крім того, зазначає, що признаючи покарання, суд в недостатній мірі врахував, що він активно сприяв розкриттю злочину, сам визвав міліцію і до її прибуття намагався оказати допомогу потерпілому, з`явився із зізнанням до правоохоронних органів. Отже, у суду були підстави призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав апеляції безпідставними та просив вирок суду першої інстанції залишити без зміни, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають за таких підстав.

Як встановлено матеріалами справи, досудове і судове слідство по ній проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку висновки про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, при обставинах, вказаних у вироку суду, ґрунтуються на зібраних по справі доказах, і відповідають фактичним обставинам справи.

Так, допитаний під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчинені злочину визнав частково і пояснив, що на місце події приблизно о 18 годині 30 хвили його запросив господар домоволодіння на ім`я ОСОБА_12 . В домоволодінні були ОСОБА_12 , потерпілий і жінка на ім`я ОСОБА_13 , які уже до цього вживали спиртні напої. Він випивав разом з ними. ОСОБА_9 , який раніше працював у виправній установі, почав його ображати. Він просив ОСОБА_12 заспокоїти потерпілого, намагався уникнути конфлікту. Потім прийшла його співмешканка ОСОБА_14 , хотіла його забрати. Потерпілий став наполягати, щоб він приніс горілку. Обвинувачений відповів, що немає грошей. Потім потерпілий сказав, щоб він вийшов поговорити. Вони вийшли вдвох, поговорили і повернулися до будинку. Продовжували випивати. Потерпілий його знов ображав, намагався викликати конфлікт. Тому обвинувачений сказав своїй співмешканці, що вийде нібито в туалет, а сам піде додому. Коли він вийшов на ганок, хтось ззаду схопив його за горло рукою зігнутою в лікті. Потерпілий сказав, що йому кінець. Він вирвався і отримав удар в праве око, також намагався бити потерпілого. Ударив кулаком в область обличчя. Потерпілий похитнувся, він давив на нього, щоб той упав. Потерпілий упав на верхній площадці ганку, потягнувши за собою обвинуваченого. Потім він вирвався і наніс потерпілому 5-6 ляпасів. Коли побачив, що потерпілий перестав його тримати, зайшов в будинок і повідомив присутніх, що потерпілий там лежить. Коли йшов в будинок, то не бачив чи був потерпілий у свідомості. Надя вийшла, повернулася і сказала, що потерпілий лежить. Вони вийшли всі і почали надавати йому допомогу. Він намагався викликати швидку медичну допомогу, але потрапив не на той номер. Тоді зателефонував до міліції і просив викликати швидку медичну допомогу. Через 1,5 години приїхав лікар на мопеді і констатував смерть. Після чого він сам викликав міліцію. Показав, що не мав умислу на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, наносив удари лише для самозахисту, оскільки потерпілий був міцніший за нього.
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 його вина у вчиненні злочину повністю підтверджується показаннями свідків допитаних у судовому засіданні судом першої інстанції, а саме:

показаннями свідка ОСОБА_10 , який показав, що потерпілий допомагав йому ремонтувати будинок. Йшла ОСОБА_15 , попросила випити. Вони випили по 100 г горілки. ОСОБА_15 розповіла, що сусідка ОСОБА_14 винна їй гроші. Вони пішли до сусідки, але тієї не було дома. Покликали з собою обвинуваченого, випивали. Між обвинуваченим та потерпілим виникла сварка. ОСОБА_9 сказав обвинуваченому, що пішли вийдемо. ОСОБА_7 пішов. Їх не було хвилин п`ять. Обвинувачений повернувся і сказав: «Готов». ОСОБА_15 вийшла на вулицю, повернулася і покликала його. Він вийшов і побачив, що потерпілий лежав головою донизу на другій сходинці без ознак життя. Вони намагалися надати допомогу, але все виявилося марним. ОСОБА_7 також намагався надати допомогу, викликав міліцію та швидку медичну допомогу. ОСОБА_9 випив більше обвинуваченого, провокував того на конфлікт;
показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що вона зайшла в гості до ОСОБА_17 , у якого також був ОСОБА_9 . Вони випили пляшку горілки і вона розповіла, що сусідка ОСОБА_14 винна їй гроші. ОСОБА_18 пішов і повернувся з обвинуваченим. Розпивали другу пляшку горілки. Прийшла співмешканка обвинуваченого ОСОБА_14 . Вони сиділи в будинку. Між ОСОБА_9 і обвинуваченим виникла сварка. Через що вона не знає. Більше чіплявся потерпілий, який був п`яний за обвинуваченого. Вони вийшли. Через 5-10 хвилин повернувся обвинувачений, сказав якесь слово. Крові на ньому вона не бачила. Вона вийшла в туалет і побачила, що потерпілий лежав на сходах. Покликала інших. Вони намагалися надавати потерпілому допомогу, але це не допомогло. Вона облила його водою, змила кров з ніздрі. ОСОБА_7 робив масаж серця, а ОСОБА_18 штучне дихання;
показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що вона мешкала з обвинуваченим. В той день була на роботі до 21.00 год. Коли прийшла, їй сказали, що обвинувачений у ОСОБА_20 . Вона приходила туди близько трьох раз, намагалася забрати його. Ніхто його там насильно не тримав. Коли вона прийшла в останній раз, то потерпілий обзивав обвинуваченого. Вона чула коли вони вийшли. Приблизно через 15 хвилин повернувся ОСОБА_7 , у якого була кров на носі і припухла рука. Сказав, що потерпілий до нього поліз в бійку. Обвинувачений сів поруч з нею і сидів. ОСОБА_15 кілька разів вискакувала на двір, говорила, що потерпілий лежить. Всі вийшли на вулицю, намагалися надавати першу медичну допомогу. Вона стояла осторонь. Коли вона була, ОСОБА_9 ще харчав. У нього пішла кров з носу, коли йому намагалися надати допомогу. Потім вона пішла додому, а інші залишилися.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується й іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду справи, яким суд першої інстанції дав всебічну повну і об`єктивну оцінку, а саме:
протоколом огляду 30.07.2014 р. території домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході якого в період з 00 год. 20 хв. до 00 год. 56 хв. було виявлено труп чоловіка зі слідами тілесних ушкоджень, який був розташований на відстані 30 см від залізобетонних сходів, головою в напрямку до сходів. Вхід в будинок здійснюється по 2 сходах. В ході огляду також були вилучені змиви РБК з поверхні ґрунтового покриття біля вхідних дверей та контрольний змив;
висновком судово-медичної експертизи № 269 від 30.07-30.08.2014 р., яку було розпочато о 9.00 годині, про те, що смерть ОСОБА_9 настала в результаті набряку головного мозку, який розвинувся внаслідок ушкоджень, що складають комплекс черепно-мозкової травми. При проведенні експертизи виявлені тілесні ушкодження у вигляді:
а) черепно-мозкової травми: синці обличчя, садна обличчя, крововилив у червону кайму верхньої губи, крововиливи у м`які тканини волосистої частини голови, субарахноїдальні крововиливи в сукупності з переломом кісток спинки носа. Вказаний комплекс ушкоджень міг утворитись від дії тупих твердих предметів (предмету), у живих осіб несе ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечний для життя в момент заподіяння, та знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю;
б) синці правого плечового суглобу та плеча, тулубу, правого зап`ястку. Вказані ушкодження могли виникнути від дії тупих твердих предметів (предмету), у живих осіб несуть ознаки легких тілесних ушкоджень та в прямому причинному зв`язку зі смертю не знаходяться.
При судово-токсилогічній експертизі крові виявлений етиловий спирт в концентрації, що відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння відносно живих осіб;
протоколом проведення слідчого експерименту 04.08.2014 року за участю судово-медичного експерта, в ході якого обвинувачений пояснив, що в ході розпивання спиртних напоїв ОСОБА_9 спровокував конфлікт, запропонував йому з`ясувати відносини. Коли вони вийшли на ганок, ОСОБА_9 схопив його ззаду за шию та почав душити. Коли він звільнився від захвату, ОСОБА_9 кулаком лівої руки наніс йому удар в область правого ока. Після цього обвинувачений наніс удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_9 . Той похитнувся і обвинувачений почав штовхати правою рукою в область лоба, щоб ОСОБА_9 упав на землю. ОСОБА_9 упав на спину на верхній сходинці ганку. Обвинувачений впав разом з ним, оскільки ОСОБА_9 тримав його за одяг. При цьому обвинувачений опинився на ОСОБА_9 зверху в положенні сидячи. ОСОБА_9 лежачи наніс йому удар кулаком правої руки в область носа. Потім схопив обвинуваченого, коли той намагався нанести удар правою рукою, лівою рукою за праву руку в області пальців та почав їх ламати, а правою рукою почав наносити удари обвинуваченому в ліву частину грудної клітки. Обвинувачений намагався звільнити свою праву руку від захвату. Приблизно через 2 хвилини звільнив руку і почав долонями обох рук наносити ляпаси по обличчю ОСОБА_9 . Наніс 5-6 ляпасів. Під час цього помітив, що ОСОБА_9 перестав його тримати, тому припинив наносити ляпаси і забіг до домоволодіння, де повідомив присутнім, що заспокоїв ОСОБА_9 на свою голову. Обвинувачений також за допомого манекена продемонстрував де і як наносив удари ОСОБА_9 , положення потерпілого. Продемонстрував як він з господарем домоволодіння стягнули ОСОБА_9 з ганку. Не зміг пояснити з якої причини місце розташування плям речовини бурого кольору зовні схожої на кров, виявлене в ході огляду місця події 30.07.2014 року не співпадає з місцем розташування тіла ОСОБА_9 , на яке показав обвинувачений;
додатковим висновком судово-медичного експерта № 269 від 30.08.2014 року про те, що смерть ОСОБА_9 настала за 9-11 годин до моменту початку експертизи; виявлені тілесні ушкодження могли виникнути в результаті не менш ніж 12-13 травматичних впливів локального характеру; в прямому причинному зв`язку зі смертю знаходиться комплекс ушкоджень, що складають черепно-мозкову травму; вказаний комплекс міг виникнути в результаті не менше ніж 9 травматичних впливів локального характеру, виявлені ушкодження в своїй сукупності не притаманні для утворення в результаті одноразового вільного падіння на площині з положення стоячи; удар в обличчя, який зазначає ОСОБА_7 в ході слідчого експерименту за його участю, може пояснювати утворення деяких елементів внутрішньочерепної травми, однак не пояснюють утворення всіх виявлених на трупі ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, в тому числі і всіх ушкоджень, що входять до складу черепно-мозкової травми;
висновком судово-медичного експерта № 356 від 30.07.2014 року про те, що на тілі ОСОБА_7 на момент огляду були тілесні ушкодження у вигляді: синця на нижній повіці правого ока, синця по задньо-пахвовій лінії зліва на рівні 4-5 ребер, синця по центральній пахвовій лінії зліва на рівні 9-10 ребер, синця в проекції лівої лопатки у зовнішнього кута, синця на зовнішній поверхні правого стегна, 4 саден на лобі зліва, садна на внутрішній поверхні лівого плеча в середній третині, 3 саден по задньо - внутрішній поверхні лівого передпліччя, 3 саден в проекції лівого ліктьового суглобу по задній поверхні, садна на третьому пальці основної фаланги правої кисті по тильній поверхні. Дані тілесні ушкодження утворилися внаслідок дії тупого твердого предмету (ів) та кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, оскільки викликають скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб. По поверхні правої руки мається садно на 3 пальці основної фаланги по тильній поверхні. Дане тілесне ушкодження могло утворитися за різних обставин, в тому числі і при ударі правою кистю по голові. Тілесні ушкодження утворилися внаслідок мінімум 11 травмуючих дій, є доступними для спричинення власноруч, могли утворитися 29.07.2014 року;
висновком судово-імунологічної експертизи № 586 від 14-29.08.2014 року про те, що на футболці підозрюваного знайдено кров, яка може походити від самого підозрюваного, при цьому домішка крові ОСОБА_9 можлива, але малоймовірна з огляду на невеликий розмір цих слідів крові. На шортах підозрюваного кров не знайдена;
висновком судово-психіатричної експертизи № 413 від 12.08.2014 р. про те, що обвинувачений на момент вчинення правопорушення не страждав і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними;
додатковим висновком судово-медичного експерта № 450/356 від 20.09.2014 р. про те, що у обвинуваченого після проведення рентгену було виявлено внутрішньо суглобовий перелом основи першої п`ясної кістки. Дане тілесне ушкодження могло виникнути внаслідок дії тупого твердого предмету (ів) та кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, оскільки викликає розлад здоров`я на термін понад 21 добу. Виявлене тілесне ушкодження могло утворитися за різних обставин, в тому числі і при прямому ударі кистю зібраною в кулак об голову іншої людини;
показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_21 про те, що комплекс тілесних ушкоджень, які утворили черепно-мозкову травму, не міг виникнути при падінні потерпілого з обвинуваченим, оскільки локалізація синців та інших ушкоджень свідчить про те, що голова потерпілого при ударі повинна була б бути сильно відкинутою назад, а це можливо лише від удару в обличчя. Крім того, у померлого було виявлено декілька крововиливів в мозок, які утворилися не від одного удару.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого відносно необхідності зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення та визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, оскільки ніхто із допитаних в судовому засіданні свідків, присутнім не був під час події і всі свідки виявили потерпілого ОСОБА_9 вже з тілесними ушкодженнями. Захищаючись від протиправних дій потерпілого ОСОБА_9 обвинувачений не чекав що своїми діями спричинить потерпілому тілесні ушкодження, що потягнуть за собою смерть, і не бажав таких наслідків, колегія суддів вважає необґрунтованими, метою яких є уникнення кримінальної відповідальності, за таких підстав. Так, ОСОБА_7 наніс потерпілому не менше 12-13 ударів, зокрема не менше 9 ударів в область голови зі значною силою. Відповідно до показань свідків, обвинувачений мав можливість безперешкодно покинути будинок, але замість цього погодився вийти з потерпілим, розуміючи що йому не уникнути бійки. Вказане свідчить про його бажання взяти участь у бійці та спричинити тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 . Крім того, після вчиненого обвинувачений не став надавати допомогу потерпілому, зайшов до будинку і приєднався до інших лише тоді, коли всі вийшли на двір.
Доводи захисника-адвоката ОСОБА_8 відносно того, що потерпілий ОСОБА_9 міг отримати тілесні ушкодження, які явилися причиною його смерті, при падінні зі сходів ґанку перед входом до будинку, де відбувалася бійка між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , з висоти власного зросту при умові, що він додатково утримував та потягнув за собою обвинуваченого, колегія суддів вважає необґрунтованими, такими, що спростовується матеріалами справи.

Так, відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 269 від 30.07-30.08.2014 р., смерть ОСОБА_9 настала в результаті набряку головного мозку, який розвинувся внаслідок ушкоджень, що складають комплекс черепно-мозкової травми.
Згідно додаткового висновку судово-медичного експерта № 269 від 30.08.2014 року, смерть ОСОБА_9 настала за 9-11 годин до моменту початку експертизи; виявлені тілесні ушкодження могли виникнути в результаті не менш ніж 12-13 травматичних впливів локального характеру; в прямому причинному зв`язку зі смертю знаходиться комплекс ушкоджень, що складають черепно-мозкову травму; вказаний комплекс міг виникнути в результаті не менше ніж 9 травматичних впливів локального характеру, виявлені ушкодження в своїй сукупності не притаманні для утворення в результаті одноразового вільного падіння на площині з положення стоячи; удар в обличчя, який зазначає ОСОБА_7 в ході слідчого експерименту за його участю, може пояснювати утворення деяких елементів внутрішньочерепної травми, однак не пояснюють утворення всіх виявлених на трупі ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, в тому числі і всіх ушкоджень, що входять до складу черепно-мозкової травми.
Крім того, згідно із показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_21 , комплекс тілесних ушкоджень, які утворили черепно-мозкову травму, не міг виникнути при падінні потерпілого з обвинуваченим, оскільки локалізація синців та інших ушкоджень свідчить про те, що голова потерпілого при ударі повинна була б бути сильно відкинутою назад, а це можливо лише від удару в обличчя. Крім того, у померлого було виявлено декілька крововиливів в мозок, які утворилися не від одного удару.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 відносно того, що признаючи покарання, суд в недостатній мірі врахував, що він активно сприяв розкриттю злочину, отже у суду були підстави призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який має три непогашені судимості, злочин вчинив протягом місяця після звільнення з місць позбавлення волі, за місцем реєстрації характеризується позитивно. На обліку в лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває. Не працює, неодружений. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд правильно визнав явку з повинною; обставиною, яка обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. З урахуванням усіх обставин справи, суд обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, яке є достатнім і необхіднім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, правильно зробивши висновок про відсутність підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання обвинуваченому.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли стати підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляцій, а вирок суду вважає законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_8 в його інтересах залишити без задоволення, а вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 січня 2015 року, стосовно ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: підписи.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2