Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
04 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження №0001007 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого в силу ст.88 КК України, потерпілого від Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії (посвідчення серії НОМЕР_1 ), у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.240 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 04 грудня 2014 року,

з участю прокурора - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 04 грудня 2014 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.240 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки із конфіскацією незаконно добутого бурштину.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов прокурора Сарненського району в інтересах держави в особі Карасинської сільської ради до ОСОБА_5 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_5 на рахунок бюджету Карасинської сільської ради Сарненського району 1878 грн. 67 коп. збитків, заподіяних порушенням вимог земельного законодавства.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі.

За вироком суду, ОСОБА_5 за попередньою змовою із групою невстановлених досудовим слідством осіб, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, не маючи спеціального дозволу (ліцензії), в порушення ст.19 Кодексу України «Про надра», Законів України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» та «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», умисно, із корисливих мотивів, 31 липня 2014 року о 8 годині 30 хвилин в урочищі «Баньки», яке знаходиться на території Рівненського природного заповідника, неподалік смт. Клесів Сарненського району Рівненської області, за допомогою мотопомпи заводського виробництва марки «МП-800», призначеної для подачі води під тиском, шляхом гідророзмиву грунту, займався видобуванням корисних копалин - дорогоцінного каміння органогенного утворення бурштину-сирцю, в результаті чого спільно із вказаними вище особами видобув 64,68 грами вказаного каміння загальною вартістю 28 грн. 81 коп.

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, зокрема, що в матеріалах кримінального провадження немає жодного належного і допустимого доказу на підтвердження вини ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.240 КК України. Вказує, що каміння бурштину-сирцю у ОСОБА_5 не вилучалось, і не факт, що це каміння добував ОСОБА_5 . Зазначає, що урочище «Баньки» не позначене якимось чином про його належність до території природного заповідника. Вказує, що свідками кримінального правопорушення, які допитані в судовому засіданні, були ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які є працівниками міліції, а також ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які є працівниками Рівненського природного заповідника, і їх перебування на місці вчинення правопорушення було результатом їх професійної діяльності, а тому вони зацікавлені у результаті розгляду справи. Зазначає, що протокол огляду місця події підтверджує той факт, що в урочищі «Баньки» здійснювалося незаконне видобування бурштину, а не причетність до цього ОСОБА_5 , а висновок експерта підтверджує те, що для проведення експертизи були надані камінці бурштину-сирцю, вагу камінців та їх вартість, які були вилучені на місці незаконного видобування бурштину, а не у ОСОБА_5 . Просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити рішення про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 через відсутність доказів на доведення його вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.240 КК України, та відмовити у задоволенні позову відносно нього.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора щодо залишення апеляційної скарги без задоволення, а вироку суду без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження істотних порушень вимог КПК України та закону про кримінальну відповідальність, які могли б вплинути на правильність висновків суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 колегією суддів не встановлено.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.240 КК України, повністю доведена зібраними у провадженні та дослідженими і перевіреними судом першої інстанції доказами, яким суд дав повну, всебічну оцінку, і є обгрунтованими.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 в суді першої інстанції показав, що 31 липня 2014 року о 04 годині ранку він прийшов до місця, вказаного в обвинувальному акті, з метою подивитися, як видобувається бурштин. На вказаному місці перебувала велика кількість людей, які займалися видобуванням бурштину. Він знаходився приблизно за 20 метрів від працюючої мотопомпи, та спостерігав за діяльністю цих осіб, коли почув постріл, після чого його затримали.

Свідок ОСОБА_9 в суді першої інстанції показав, що 31 липня 2014 року він спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебували в урочищі «Баньки» з метою виявлення фактів незаконного видобування бурштину, та почули звук працюючої мотопомпи, в напрямку якого вони і пішли, де виявили дві мотопомпи та осіб біля них, за якими спостерігали з відстані приблизно 100 метрів. Під час цього ОСОБА_5 знаходився безпосередньо біля лунки, що розмивалась під тиском води, із підхваткою в руках, при цьому було видно, що обвинувачений знайомий з іншими особами, що перебували поряд. Стверджує, що він особисто затримав ОСОБА_5 , який при цьому пояснив йому, що вдався до незаконного видобування бурштину через скрутний матеріальний стан.

З показань свідка ОСОБА_8 в суді першої інстанції вбачається, що 31 липня 2014 року біля 8 години він у складі робочої групи по виявленню фактів незаконного видобування бурштину-сирцю прибув до урочища «Баньки», яке знаходиться поблизу смт. Клесів. Після того, як почули звук двигуна, вирушили у його напрямку та виявили дві групи людей, які займались видобуванням бурштину- сирцю. За діями вказаних осіб вони деякий час спостерігали, а тому він впевнений, що усі особи, що перебували поблизу лунок, займались видобуванням бурштину.

Свідок ОСОБА_10 в суді першої інстанції підтвердив факт перебування обвинуваченого ОСОБА_5 на місці незаконного видобутку бурштину 31 липня 2014 року біля 8 години ранку в урочищі «Баньки». При цьому ОСОБА_5 перебував безпосередньо біля лунки з підхваткою та виловлював даним пристроєм бурштин із лунки, що розмивалась.

Свідок ОСОБА_12 в суді першої інстанції показав, що є начальником відділу охорони природного заповідного фонду і був залучений до проведення профілактичних міроприємств з виявлення незаконного видобування бурштину на території урочища «Баньки». Біля 8 години ранку 31 липня 2014 року у вказаному урочищі по звуку працюючого двигуна було виявлено осіб, які незаконно видобували бурштин. Підтвердив, що з певної відстані спостерігав за цими особами і з достовірністю стверджує, що обвинувачений ОСОБА_5 перебував безпосередньо біля лунки, в якій видобувався бурштин.

Свідок ОСОБА_13 , який є інженером з охорони та захисту лісу Рівненського природного заповідника, в суді першої інстанції пояснив, що зі сторони с. Томашгород міститься інформаційний знак, що землі відносяться до фонду Рівненського природного заповідника. Аналогічні знаки розміщені також на усіх заїзних доріжках до лісу на території вказаного природного заповідника. Крім того, підтвердив, що він та ОСОБА_11 були присутніми під час того, як інші учасники рейду затримали обвинуваченого на місці вчинення незаконного видобування бурштину.

Свідок ОСОБА_11 в суді першої інстанції дав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_13 .

Зазначені вище обставини свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 підтвердили також і під час проведення із кожним із них слідчих експериментів, протоколи яких досліджені судом в ході судового слідства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що покази зазначених свідків були послідовними та несуперечливими, як достовірні і такі, що відповідають дійсності, оскільки зі слів свідків вони не перебували у неприязних відносинах із обвинуваченим, не мали іншої зацікавленості у притягненні ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, що свідчить про те, що підстав для обмови останнього свідками в суді не було. Крім цього, відсутність неприязних відносин між ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_9 підтвердив і сам обвинувачений під час одночасного допиту цих осіб під час досудового слідства. ОСОБА_5 та його захисник не спростували зазначеного ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній скарзі, оскільки ними не наведено конкретних доводів того, що показання вищезазначених свідків не є належними та допустимими доказами відповідно до положень статей 85-89 КПК України. Загальне покликання в апеляційній скарзі на те, що свідки є працівниками міліції і Рівненського природного заповідника, і у зв`язку з цим їх показання не можуть бути належними та допустимими доказами у справі, колегія суддів визнає як безпідставні та необгрунтовані.

Крім того, протоколом огляду місця події ділянки лісового масиву в урочищі «Баньки» поблизу смт.Клесів Сарненського району Рівненської області, встановлено, що на вказаній ділянці виявлено мотопомпу заводського виробництва марки «МП-800» із під`єднаними до неї водозабірним та пожежними шлангами та шрайбером, який занурений у розмиту лунку. Поблизу лунки виявлено підхватку з 26 камінцями, схожими на бурштин-сирець.

З висновку експерта судово-гемологічної експертизи №71/14 від 12 серпня 2014 року вбачається, що вилучені на місці події та представлені для експертизи камені являються бурштином-сирцем загальною вагою 64,68 г. вартістю станом на 31 липня 2014 року 28 грн.81 коп.

Згідно довідки №592 від 06 серпня 2014 року за підписом Клесівського селищного голови, урочище «Баньки» належить до категорії земель лісового фонду Рівненського природного заповідника.

Наведені в апеляційній скарзі доводи захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 були предметом ретельної перевірки колегією суддів, однак не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду вказаного кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду повністю відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.240 КК України, повністю доведена наявними в справі та дослідженими судом доказами в їх сукупності, яким суд дав повну, всебічну оцінку і є обгрунтованими. Зазначені вище докази узгоджуються між собою та не суперечать один одному, а тому правильно судом першої інстанції покладені в основу обвинувального вироку, і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 до задоволення не підлягає.

Крім того, незаконність вироку суду в частині прийняття рішення про задоволення цивільного позову прокурора Сарненського району в інтересах держави в особі Карасинської сільської ради до ОСОБА_5 в апеляційній скарзі не обгрунтовувалась і підстави для цього не наводились, тому колегія суддів вважає, що оскільки підстави для скасування вироку суду за недоведеністю вини обвинуваченого відсутні, то відсутні підстави і для відмови у задоволенні зазначеного цивільного позову.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки із конфіскацією незаконно добутого бурштину, із звільненням на підставі ст.75 КК України від його відбування з іспитовим строком на 3 роки, сторонами кримінального провадження не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Враховуючи викладене, будь-яких порушень кримінального чи кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, які б слугували підставою для скасування вироку суду, колегія суддів не вбачає, а тому залишає апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 без задоволення, а вирок суду вважає законним та обґрунтованим.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 04 грудня 2014 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:____________________ ОСОБА_1

Судді:_______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3