Справа № 557/1147/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2015 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща кримінальне провадження про вчинення злочинів, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000249 від 27 травня 2014 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

за ч. 3 ст.185, ч.3 ст. 15- ч.3 ст. 185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
27 травня 2014 року близько 01 години, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника, проник через вікно, попередньо пошкодивши скло та розігнувши грати до приміщення бар-магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно, викрав грошові кошти в сумі 300 гривень, що належать власнику закладу ОСОБА_5 , після чого з викраденими коштами покинув бар-магазин ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, 01 серпня 2014 року, близько 01 години, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника, намагався проникнути через вікно, попередньо пошкодивши скло, та розігнувши грати до приміщення бар-магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Однак ОСОБА_4 не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від нього, оскільки відразу був помічений власником закладу ОСОБА_5 та був змушений покинути місце події, не довівши злочинний намір до кінця.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочинів визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і пояснив, що дійсно він скоїв крадіжку грошей 27.05.2014 року з бару-магазину в с. Тучин та мав намір здійснити крадіжку 01.08.2014 року з вказаного магазину, але був помічений власником. У потерпілого попросив вибачення. Вину визнає повністю, у скоєному розкаюється, просить його суворо не карати.

Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім визнання своє вини самим обвинуваченим в скоєнні кримінального правопорушення, винність ОСОБА_4 доведена доказами, дослідженими в ході судового засідання.

Оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд рахує доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні злочинів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду крадіжки 27.05.2014 року правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до приміщення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду крадіжки від 01.08.2014 року правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 15 -ч.3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням до приміщення.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в скоєному щиро розкаявся, у скоєному зізнався, активно сприяв розкриттю злочинів. Вказані обставини суд вважає такими, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд, приймаючи до уваги обставини справи, матеріали, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, по місцю проживання характеризується негативно, активно сприяв встановленню істини, на Д-обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства та без реального відбування покарання, і вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції ст. 185 ч.3 КК України із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України із звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 - ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 2 (два) роки.

Відповідно до вимог п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя