Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2007
року

Чигиринський районний
суд Черкаської області
в складі:

головуючої -
судді Ткаченко С. Є

при секретарі -
Мальованій В.О.

з участю
прокурора - Павленка О.А.,

потерпілого
ОСОБА_1. ,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині справу про
обвинувачення

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Новоселиця
Чигиринського району Черкаської області,
українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого,
не працюючого, проживаючого в
АДРЕСА_1, в силу ст. 89 КК України не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2007
року о 20год.30хв. ОСОБА_2, перебуваючи
в стані алкогольного сп"яніння на вулиці неподалік свого будинку за
адресою: с. СуботівЧигиринського району,
на грунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_1 один удар долонею правої руки в область
верхньої губи, в результаті чого
спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді забою з раною м"яких
тканин верхньої губи, яке згідно
висновку експерта відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричиниили короткочасний розлад
здоров"я.

Будучи допитаним
в судовому засіданні, підсудний вину
свою в пред"явленому йому обвинуваченні визнав повністю і пояснив
суду, що дійсно наніс потерпілому один
удар рукою в область губи за те, що він
не виконав його прохання та не загнав корову до хліву.

Крім визнання
своєї вини підсудним , його вина
підтверджується показами неповнолітнього потерпілого ОСОБА_1. , допитаного в присутності законного
представника ОСОБА_3та

педагога, про
те, що, пообіцявши підсудному зачинити корову в
хліву, він забув про це, за що підсудний, зустрівши його на вулиці, наніс йому один удар рукою в область верхньої
губи, від якого він впав на землю.

В даний час
підсудний відшкодував йому всі збитки на лікування і він просить сурово не
карати його.

Також вина
підсудного підтверджується й іншими доказами,
зібраними в ході досудового слідства та дослідженими в порядку ст. 299 КПК України.

Оцінюючи докази
в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачення знайшло своє підтвердження і
кваліфікує дії підсудного по ч.2 ст. 125
КК України як умисне легке тілесне ушкодження,
що спричиниило короткочасний розлад здоров"я.

'При призначенні
покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної
відповідальності, характеризується
посередньо.

Обставиною, які пом"якшує покарання підсудного, суд визнає щире каяття та добровільне
відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжуює покарання, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного
сп"яніння.

З врахуванням
викладеного та думки потерпілого і його законного представника про призначення
не сурового покарання суд вважає, що
виправлення підсудного можливе в умовах без ізоляції від суспільства і
призначає йому покарання у вигляді громадських робіт.

Поскільки до
пудсудного раніше вже застосовувалася
ст. 75 КК України, то суд не
вбачає підстав для повторного звільнення підсудного від відбування покарання.

Також, беручи до уваги, що підсудний працює без офіційного
офрмлення, суд вважає неможливим
призначити йому покарання у вигляді виправних робіт.

Цивільний позов
по справі не заявлено.

Речові докази по
справі відсутні.

На підставі
викладеного і, керуючись ст. ,
ст. , 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винним
ОСОБА_2 в скоєнні злочину, передбаченого
ч.2 ст. 125 КК України і призначити йому
покарання - громадські роботи строком двісті сорок годин.

Строк відбування
покарання визначати з моменту виконання вироку.

Міру запобіжного
заходу до вступу вироку в законну силу залишити без зміни - підписку про
невиїзд.

Вирок може бути
оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 днів з моменту
його проголошення.