Справа №1-23/07
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

м. Нововолинськ 22 лютого 2007 року

Нововолинський міський суд Волинської області під
головуванням

судді Кратюка
С.П.

за участю секретаря Лубаєвській Л.В.

за участю прокурора Вовк С.С.

захисника ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
ч.Чорниж Маневицького району Волинської області, українця, громадянина України,
з середньою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,
проживаючогоАДРЕСА_1
(реєстрація с.Чорниж Маневицького району, Волинської області, у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 365ч.2 КК України, суд,

встановив:

Підсудний ОСОБА_2 04
березня 2006 року
близько 1-ї години
ночі за викликом працівників Нововолинського МРВ ДАІ для локалізації конфлікту
і доставки в Нововолинський MB УМВС водія автомобіля марки "Ауді А-4" номерний знак НОМЕР_1, який перебував в стані алкогольного сп'яніння в складі групи
підрозділу міліції "Беркут" УМВС України у Волинській області прибув у двір будинку по АДРЕСА_2.

Будучи відповідно до Закону України ст. 2 "Про
державний захист працівників суду і правоохоронних органів" працівником
правоохоронного органу та службовою особою УМВС України у Волинській області
усвідомлюючи незаконність своїх вимог, не з'ясувавши належним чином обстановки
та ситуації, яка склалась на місці, пред'явив пасажиру зазначеного автомобіля -
потерпілому ОСОБА_3 вимогу надати ключі від замка запалювання. Коли ОСОБА_3 повідомив,
що ключів у нього немає та показав свої кишені підсудний ОСОБА_2 явно виходячи
за межі наданих ст. 11 Закону України "Про міліцію" прав та
повноважень, усвідомлюючи незаконність своїх дій, знаючи, що потерпілий
будь-якого правопорушення не вчиняв, не був водієм автомобіля і не перешкоджав
діям працівників міліції, повалив його на
землю та безпідставно застосував до нього фізичне насильство, яке
виразилося у нанесенні ним численних ударів по ногах, в поперекову ділянку
зліва, тазево-стегневу ділянку зліва, в інші ділянки тіла та голови

2

потерпілого, спричинивши легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров'я та середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Підсудний
ОСОБА_2 знаючи, що потерпілий ОСОБА_3 будь-якого правопорушення не вчиняв, явно
виходячи за межі наданих йому Законом прав і повноважень, усвідомлюючи
незаконність своїх дій, в порушення ст. 14
Закону України "Про міліцію"одягнув потерпілому наручники, провів
особистий огляд, обшук в порушення вимог
закону та в порушення вимог ст. 11 зазначеного Закону затримав і доставив потерпілого в
Нововолинський MB УМВС.

Допитаний в судовому засіданні з приводу інкримінованого йому обвинувачення
підсудний ОСОБА_2 вину визнав повністю. Показав, що з 1990 року працював
міліціонером-водієм оперативного взводу РМОП "Беркут" УМВС України у
Волинській області. 03 березня 2006 року у зв'язку
із вбивством вчиненим у М.Нововолинську він разом з іншими працівниками
підрозділу "Беркут" прибув до міста для надання допомоги в розкритті
цього злочину. Близько 1-ї
години ночі 04 березня 2006 року перебуваючи
на службі він з викликом працівників ДАІ прибув на вул.Маяковського, для
надання їм допомоги в затриманні п'яного водія. Прибувши на місце події
побачив, що працівники ДАІ конфліктують з цивільними особами, шарпалися,
виражалися нецензурно, не могли відшукати ключі від затриманого автомобіля.
Будучи втомлений цілободовим чергуванням і не розібравшись в ситуації, що тоді
склалася дійсно застосував до потерпілого наручники. Оскільки потерпілий чинив
опір працівникам міліції то застосовував до нього фізичну силу. У вчиненому щиро кається. Заподіяну потерпілому
шкоду відшкодував повністю, просив суворо не карати.

У зв'язку з тим, що фактичні обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, суд за їх
клопотанням визнав недоцільним дослідження доказів, що стосуються
обставин вчинення злочину підсудним ОСОБА_2

Дії підсудного ОСОБА_2 суд кваліфікує за ст. 365ч.2 КК України, як виченння
ним умисно будучи службовою особою перевищення влади і службових повноважень,
тобто дій, які явно виходили за межі наданих йому прав і повноважень, які
супроводжувались насильством, болісними і такими, що ображають особисту
гідність потерпілого, діями.

До обставин, які пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_2
суд враховує його щире каяття, добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання, суд в діях
підсудного ОСОБА_2 не вбачає.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує
характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, тяжкість наслідків, що настали і дані про його особу, що він раніше
правопорушень не вчиняв, до кримінальної відповідальності не
притягувався, виключно позитивно характеризується
за попереднім місцем роботи, характер цієї роботи, що має постійне місце
проживання, його сімейний стан і стан здоров'я, наявність утриманців, його вік,
що потерпілий не наполягає на суворій міри покарання і

З

вважає за можливе його виправлення, перевиховання і
попередження нових злочинів без відбування покарання з випробуванням, застосувавши
ст. 75
КК України щодо основного покарання.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,

присудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 365 ч.2 КК України, призначивши
покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням функцій представника влади
на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати засудженого ОСОБА_2 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Початок іспитового строку
засудженому ОСОБА_2 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до
набрання вироком законної сили, залишити попередню - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подано апеляції
до апеляційного суду Волинської області через суд м.Нововолинська
протягом 15 (п'ятнадцяти) діб з моменту його
проголошення.