Справа № 1-40-07р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007 року Городищенський районний суд

Черкаської області

у складі :

головуючого судді Синиці Л.П.

при секретарі Хіжняк В. Л.

з участю прокурора Ракітіної Г. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уроженця та жителя АДРЕСА_1, не одруженого, з середньою -

технічною освітою, не працюючого, не

судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, -

встановив ;

Підсудний ОСОБА_1, згідно рішення Чорнобаївської о районного суду Черкаської області № 2-894 від 01. 07. 1998 року зобов'язаний до сплати аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, на утримання сина ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3- ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь їх матері ОСОБА_4. Згідно рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області № 2-97 від 22. 08. 2006 року на користь ОСОБА_4 підсудний ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини

2

відповідного віку з 10. 08. 2006 року і до повноліття дітей. Проте ОСОБА_1 став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів, тривалий час ніде не працює, зловживає спиртними напоями, не приймає міри по сплаті заборгованості по аліментах, не перебував і на даний час не перебуває на обліку в Городищенському районному центрі зайнятості, як безробітній, і має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 5079 грн. за 36 місяців.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в пред'явленому обвинуваченні визнав частково, пояснюючи, що дійсно згідно рішення Чорнобаївського районного суду від 01. 07. 1998 року зобов'язаний до сплати аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, на утримання синів ОСОБА_2 та сина ОСОБА_3 на користь їх матері ОСОБА_4, однак їх сплачувати не буде, бо ОСОБА_2 1989 року народження не його син, так як одружившись на ОСОБА_4, усиновив дитину. Про рішення Чорнобаївського районного суду від 22. 08. 2006 року за яким він зобов'язаний сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку з 10. 08. 2006 року і до повноліття дітей підсудний взагалі не знав. На даний час ніде не працює і не має доходів, тому і не сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_3. Що ж стосується ОСОБА_2, то платити аліменти відмовляється.

Проте вина підсудного в ухилені від сплати аліментів на утримання дітей повністю доказана показами потерпілої, свідка, що дані в судовому засіданні:

показами потерпілої ОСОБА_4 про те, що в 27.07.1992 року вона вдруге вийшла заміж за ОСОБА_1, у 1994 році в них народився син ОСОБА_3. А син ОСОБА_2, який народився від першого шлюбу, 02.10.1991 року був усиновлений ОСОБА_1. Оскільки спільне життя з ОСОБА_1 не склалось, через постійне зловживання спиртними напоями, то сім'я розпалась і у вересні 1998 року вони розлучились. Відразу після розлучення вона звернулась до суду із заявою про стягнення на її користь аліментів на утримання двох дітей, які залишились проживати біля неї. Чорнобаївський районний суд Черкаської області своїми рішеннями зобов'язав ОСОБА_1 до сплати аліментів на утримання дітей. За весь час після розірвання шлюбу підсудний лише кілька разів приїздив до неї та дітей, а загалом він з дітьми не спілкується, не надає їм матеріальної допомоги. 20. 12. 2006 року вона звернулась до ДВС Городищенського району про стягнення заборгованих їй аліментів.

показами свідка ОСОБА_5 про те, що він працює на посаді державного виконавця Городищенського РВ ДВС. У його провадженні на виконанні знаходилося виконавче провадження щодо ОСОБА_1, який згідно рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області зобов'язаний до сплати аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, на утримання сина ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3- ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь їх матері ОСОБА_4. 11 січня 2007 року дане провадженя закрито, проте борг залишився. Також за новим рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області № 2-97 від 22. 08. 2006 року на користь ОСОБА_4 підсудний ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку з 10. 08. 2006 року і до повноліття дітей, про що свідчить рішення суду та виконавчі листи. На попередження, як усні, так і письмові підсудний не звертав уваги, за викликами до виконавчої служби не з'являвся, і свідчить, що ОСОБА_1 став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів. Крім того, боржник тривалий час ніде не працює, зловживає спиртними напоями, не приймає міри по сплаті заборгованості по аліментах, не перебував і на даний час не перебуває на обліку в Городищенському районному центрі зайнятості, як безробітній і має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 5079 грн. 36 коп. ОСОБА_4 постійно зверталась до ДВС із скаргами щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1, який злісно ухиляється від сплати аліментів.

3

та з заявами в яких вимагає притягнути ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів.

Крім того, вина підсудного ОСОБА_1 в пред'явленому обвинуваченні, ухилення від сплати аліментів, підтверджується зібранними матеріалами кримінальної справі, а саме :

· даними подання ДВС у Городищенському районі № 18 від 12. 01. 2007 року;

· заявою ОСОБА_4 від 20. 12. 2006 року;

даними виконавчих листів № 6-97/2006 року та № 2-894/1998 року;

даними розрахунку аліментів згідно середньомісячної зарплати по

Городищенському районі;

даними свідоцтв про народження дітей;

даними свідоцтва про усиновлення.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності. суд, вважає, що пред'явлене обвинувачення підсудному ОСОБА_1 доказане повністю.

Оскільки підсудний ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, а також відсутність як пом'якшуючих так і обтяжуючих обставин його вчинення.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 свою вину у скоєному злочині визнав частково, суд вважає за можливе застосувати йому покарання без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив :

Визнати ОСОБА_1, винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 Кримінального Кодексу України, і призначити йому за даною статтею покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підстав ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбуття призначеного покарання, якщо останній протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 обов'язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавсої системи, повідомляти вказані органи про зміну місця проживання, роботи та періодично з'являтися в даний орган для реєстрації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в закони) силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляції через Городищенський районний суд на протязі п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.