АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 668/2024/15-к
Провадження №11кп/791/489/15 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.81 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
з секретарем ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Суворовського районного суду м.Херсона від 26 лютого 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в та мешкав в АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, інвалід 2 групи, раніше судимого:

· вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20.04.1984 року за ч.2 ст.215-3 КК України до покарання у виді виправних робіт строком на 1 рік з відрахуванням 20% заробітної плати;

· вироком Дніпропетровського обласного суду від 11.03.1985 року за ч.3 ст.142, п.»ж» ст.93, ст.42, 43 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією майна.

Засуджений вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.09.2003 року за п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією майна

Початок строку 10.08.2002 року, кінець строку 10.08.2017 року.

В с т а н о в и л а:
Зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Своє рішення суд мотивував тим, що поведінка та ставлення до праці засудженого не свідчать про його виправлення. ОСОБА_8 характеризується задовільно, відбуває покарання за скоєння особливо тяжкого злочину умисного вбивства, яке вчинив маючи непогашену судимість за попереднім вироком, за час відбування покарання притягувався до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку із чим йому адміністративно комісією йому було відмовлено у застосуванні передбачених законом пільг.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання, зважаючи на стан його здоров`я, оскільки хворіє туберкульозом, є інвалідом 2 групи, майже втратив зір, вважає, що став на шлях виправлення, невідбута частина покарання складає менше 2,5 років з призначених 15 років, адміністрацією установи характеризується позитивно.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги засудженого, в дебатах прокурор просив про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд, відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування призначеного судом покарання, врахував всі необхідні обставини, а саме, що той фактично відбув ? строку покарання, за період відбування покарання 3 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму утримання, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 4 заохочення (а.п.5), характеризується задовільно, з адміністрацією установи ввічливий, приймає участь у суспільно-корисному житті відділення, участі у програмах диференційованого виховного впливу приймати не бажає. Та прийшов до висновку що ставлення до праці засудженого не є сумлінним, а підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні . При цьому суд належним чином мотивував своє рішення відповідно до вимог ст.81 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» .

Представник ВК №61 заперечував в судовому засіданні суду першої інстанції проти задоволення клопотання засудженого. Відповідно рішенню адміністративної комісії Херсонської ВК №61 від 30.08.2012 ОСОБА_8 було відмовлено в застосуванні більш м`якого покарання як особі, яка не стала на шлях виправлення та згідно з рішенням адміністративної комісії Херсонської ВК №61 від 10.11.2013 йому відмовлено в умовно-достроковому звільненні як особі, яка не стала на шлях виправлення.

За таких обставин апеляційні доводи засудженого про те, що він став на шлях виправлення суперечить зібраним матеріалам кримінального провадження.

Таким чином, суд в оскаржуваній ухвалі навів переконливі підстави для відмови в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів виправлення. З таким висновком погоджується і колегія суддів та не вбачає підстав, передбачених кримінально-процесуальним законом, для скасування оскаржуваної ухвали суду, як того просив апелянт.
Оскільки умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення , доводи апелянта відносно стану його здоров`я колегія суддів не приймає до уваги .
Тому апеляційні доводи засудженого слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду без зміни.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, ухвалу Суворовського районного суду м.Херсона від 26 лютого 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий (підпис) ОСОБА_2

Судді: (підписи) ОСОБА_4 , ОСОБА_5
Згідно з оригіналом. Суддя ОСОБА_2