Іванівський районний суд Одеської
Справа № 1-143/11
Іванівський районний суд Одеської
у складі: головуючого судді
захисника підсудного
розглянувши у відкритому судовому
засіданні клопотання представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про заміну запобіжного
заходу з «тримання під вартою» на
«підписка про невиїзд» у відношенні
підсудного ОСОБА_1,-
В провадженні Іванівського районного
суду Одеської області знаходиться
кримінальна справа за обвинуваченням
ОСОБА_1, 1977 року народження, у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 27, ч.3 ст.191 КК
В судовому засіданні було встановлено,
що 05 березня 2012 року від захисника
підсудного ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшло
клопотання про заміну підсудному
ОСОБА_1 міру запобіжного заходу з
«тримання під вартою» на «підписка про
невиїзд», з посиланням на те, що
слідство мотивувало своє рішення про
обрання запобіжного заходу - «тримання
під вартою» тим, що ОСОБА_1 скоїв тяжкий
злочин і, перебуваючи на волі, може
сховатися від слідства і суду,
ухилитися від виконання процесуальних
рішень, або перешкодити встановленню
істини по справі, про те захисник
вважає, що обрана міра запобіжного
заходу щодо ОСОБА_1 у вигляді «тримання
під вартою» недоцільна і в матеріалах
кримінальної справи не міститься
фактичних даних, які з достатньою
достовірністю дозволяли б передбачати
можливий негативний поведінку ОСОБА_1,
яка обумовлює необхідність його
У зв'язку з вищенаведеним захисник
підсудного ОСОБА_1 просить суд
задовольнити її клопотання та замінити
її підзахисному запобіжний захід на
«підписка про невиїзд».
Суд, вислухавши думку прокурора, який
вважав за недоцільне зміну запобіжного
заходу ОСОБА_1 на більш м'яке,
засудженого ОСОБА_1, який підтримав
подане клопотання, думку захисника
підсудного ОСОБА_2, яка наполягала на
задоволенні її клопотання, інших
учасників процесу, які не заперечували
в задоволенні клопотання, приходить до
висновку про необхідність задоволення
клопотання з наступних підстав.
Так, суд при вирішенні даного питання
бере до уваги той факт, що взяття під
варту є найбільш суворим запобіжним
заходом, яка обирається тільки за умови
якщо інші запобіжні заходи,
передбачені ст. 149 КПК України не можуть
забезпечити виконання обвинуваченим
процесуальних обов'язків і його
відповідної поведінки, а також є
реальні побоювання в тому, що підсудний
сховається від органів слідства і суду,
перешкоджатиме встановленню істини у
даній кримінальній справі.
Перевіривши та проаналізувавши
матеріали кримінальної справи у суду
немає жодних підстав вважати, що ОСОБА_1
має наміри ухилитися від слідства і
суду або від виконання процесуальних
рішень, перешкоджати встановленню
істини у справі або продовжувати
злочинну діяльність, оскільки відсутні
будь-які підстави вважати і припускати,
що ОСОБА_1 буде негативним чином
впливати на заявника і свідків, схиляти
їх до дачі неправдивих показань, робити
спроби фальсифікації і приховування
Суд встановив, що ОСОБА_1
обвинувачується в скоєнні тяжкого
злочину, однак відповідно до постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
25.04.2003 року «Про практику застосування
запобіжного заходу у вигляді утримання
під вартою», одна лише тяжкість
скоєного злочину не може бути
підставою для обрання запобіжного
заходу у вигляді утримання під вартою.
Суд вважає, що обрана міра запобіжного
заходу щодо ОСОБА_1 у вигляді «тримання
під вартою» недоцільна і в матеріалах
кримінальної справи не міститься
фактичних даних, які з достатньою
достовірністю дозволяли б передбачати
можливу негативну поведінку ОСОБА_1,
яка обумовлює необхідність його
Відповідно до ст. 150 КПК України, при
вирішенні питання про застосування
запобіжного заходу крім обставин,
зазначених в ст. 148 КПК України та
тяжкості пред'явленого обвинувачення,
враховуються також дані про особу
обвинуваченого, його вік, стан здоров'я,
сімейний і матеріальний стан, вид
діяльності, місце проживання та інші
характеризують його обставини.
Враховує суд і те, що ОСОБА_1 має
постійне місце проживання, має на
утриманні неповнолітню дитину, яка
страждає на захворювання хребта, а саме
сколіоз 3 ступеня, мати ліквідатор
наслідків ЧАЕС, інвалід 2 групи, дідусь
похилого віку, які проживають однією
сім'єю, позитивну характеристику з
Суд, виходячи з вищевикладеного, а
також особу підсудного, його
характеристики, стану здоров'я,
соціального та матеріального
становища вважає за необхідне змінити
запобіжний захід з «тримання під
вартою» на «підписку про невиїзд».
Керуючись ст. ст. 357, 358 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 про заміну запобіжного заходу з
«тримання під вартою» на «підписка про
невиїзд» у відношенні підсудного
ОСОБА_1 - задовольнити.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_1, 1977 року
народження, змінити з «тримання під
вартою» на «підписку про невиїзд» з
покладенням на нього обов'язків,
передбачених ст. 151 КПК України.
Звільнити ОСОБА_1, 1977 року народження, з
під варти негайно в залі суду.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: І. В. Погорєлов