Провадження № 1-кп/742/89/15
Єдиний унікальний № 742/1150/15-к
ВИРОК
Іменем України
24 квітня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора Шкеть , захисника ОСОБА_3 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пологи Чернігівської області, українця, громадянина України, не одруженого, з освітою середньою-спеціальною, пенсіонера органів внутрішніх справ, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
08 листопада 2014 року близько 19 години ОСОБА_4 рухаючись за кермом автомобіля по вул. Київська м. Прилуки в напрямку перехрестя вулиць-Київська-Вокзальна, на нерегульованому пішохідному переході біля перехрестя вулиць Київська- Садова, порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, а саме водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, здійснив наїзд на пішохода громадянку ОСОБА_5 , яка йшла по пішохідному переходу від гуртожитку Прилуцького агротехнічного коледжу в напрямку магазину АТБ. Під час ДТП ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді скалкового внутрішньо суглобового перелому правої вертлюгової западини зі зміщенням уламків, перелому правої здухвинної та правої лонної кістки, закритого скалкового перелому хірургічної шийки правої плечової кістки зі змішенням які згідно висновку судово-медичної експертизи № 55 від 19.02.2015 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознаками тривалості розладу здоров`я терміном понад 21 день.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та підтвердив те що 08 листопада 2014 року близько 19 години керуючи транспортним засобом по вул. Київська здійснив наїзд на ОСОБА_5 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Потерпіла в судовому засіданні показала, що 08 листопада близько 19 години вона переходила вул. Київську в м. Прилуки та під час переходу вулиці на неї ОСОБА_4 здійснив наїзд внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Просить суд задовольнити заявлений нею цивільний позов та стягнути з ПрАТ УПСК на її користь 20356,28 грн. в рахунок відшкодування витрат на лікування, 6090 грн. в рахунок відшкодування неотриманих доходів, 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнути з ОСОБА_4 на її користь 220,29 грн. в рахунок відшкодування пов`язаного зі стороннім доглядом, 95000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди а також понесені нею судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого. Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не має, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Сукупністю добутих у судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доказаною, і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особу та позицію до вчиненого, позитивну характеристику, обставини що пом`якшують покарання сприяння розкриттю злочину та щире каяття, часткове відшкодування завданих збитків, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення, у вигляді обмеження волі з приміненням ст.ст. 75,76 КПК України.

Потерпілою по справі заявлений цивільний позов про стягнення зі страхової компанії ПрАТ УПСК 20356 грн. 28 коп. на відшкодування витрат пов`язаних з лікуванням, 6090 грн. як неотримані доходи та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Також потерпілою по справі заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 коштів пов`язаних із стороннім доглядом в сумі 220 грн. 29 коп., а також 95000 грн. на відшкодування моральних збитків.

Представник ПрАТ УПСК двічі належним чином повідомлявся судом про розгляд справи в суді, про що свідчать отримані розписки про вручення повісток але в судове засідання представник відповідача не з`явився.

Суд у відповідності до ч.2 ст. 326 КПК України вважає за можливе розглянути цивільні позови за відсутності страхової компанії.

Так, згідно з полісом № АС/7012790 обвинувчений ОСОБА_4 , 25.11.2013 року застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПрАТ УПСК.

Строк дії договору з 28.11.2013 року до 27.11.2014 року, тобто страховий випадок трапився під час дії цього договору і страхова компанія несе цивільно-правову відповідальність згідно чинного законодавства, в межах 100000 грн. при спричиненні шкоди життю та здоров`ю потерпілому.

Проаналізувавши надані позивачем письмові докази на підтвердження витрат на лікування в сумі 20356 грн. 28 коп. суд вважає за необхідне виключити із суми витрат 100 грн. витрачених нібито на поїздку родича потерпілої на консультацію до лікаря в м. Чернігів (а.с.19) та 2 товарні чеки (а.с.23) де не зазначені ні назви ліків ні прізвище потерпілої, на 15 грн. та 48 грн.50 коп., а всього виключити із загальної суми витрат на лікування 163 грн. 50 коп., решта витрат підтверджена належними письмовими документами і підлягають задоволенню.

Відносно позовних вимог про відшкодування 6090 грн. як неотримані доходи, суд вважає за необхідне їх задовольнити, оскільки на час ДТП потерпіла не працювала, отримала ушкодження здоров`я і згідно ч.2 ст. 1195 ЦК України розмір відшкодування визначається з розміру мінімальної заробітної плати на час втрати чи зменшення працездатності.

Відносно позовних вимог до страхової компанії про відшкодування моральних збитків суд з урахуванням конкретних обставин справи вважає за можливе задовольнити частково в розмірі 1000 грн.

Позовні вимоги потерпілої про стягнення 220 грн. 29 коп. на відшкодування витрат пов`язаних із стороннім доглядом визнані обвинуваченим ОСОБА_7 і підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги потерпілої про стягнення з обвинуваченого 95000 грн. моральної шкоди суд враховує таке: В результаті ДТП потерпілій було спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження, обвинувачений в міру своїх можливостей надав матеріальну допомогу, при скоєнні ДТП приймав міри для відправки потерпілої в лікувальний заклад.

З урахуванням конкретних обставин справи суд вважає за можливе стягнути з обвинувченого 20000 грн. на відшкодування моральних збитків.

Прокурором заявлені позови про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь бюджету в особі Прилуцької ЦМЛ 2566 грн. 42 коп. та в інтересах інституту травматології та ортопедії 2120 грн.

Проаналізувавши заявлені позови, суд вважає за необхідне залишити іх без розгляду виходячи з наступного.

Так, згідно ст.. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Зі змісту ст.ст. 23,24 цього Закону вбачається, що шкодою яка підлягає відшкодуванню страховиком, є шкода пов`язана зокрема з лікуванням потерпілого, а саме: обґрунтовані витрати які пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному лікувальному закладі.

У відповідності до ст.. 3 цього Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових прав страхувальників.

Виходячи з суті такого страхування, вказаний Закон має н меті захист не лише прав потерпілих але і самих страхувальників, а тому ці позови прокурору необхідно заявляти до страхової компанії.

Речовий доказ, що повернутий власнику, слід залишити в його розпорядженні.

Керуючись ст. ст. 349, 370-371, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України і призначити міру покарання у вигляді 2 років обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеної міри покарання з іспитовим терміном на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Заявлені прокурором позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь бюджету в особі Прилуцької ЦМЛ 2566 грн. 42 коп. та в інтересах інституту травматології та ортопедії 2120 грн. залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 220 гн. 29 коп. в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних із стороннім доглядом.

Стягнути з ПрАТ УПСК на користь ОСОБА_5 20192 грн. 78 коп. в рахунок відшкодування витрат повязаних з лікуваням потерпілої.

Стягнути з ПрАТ УПСК на користь ОСОБА_5 6090 грн в рахунок відшкодування неотриманого доходу.

Стягнути з ПрАТ УПСК на користь ОСОБА_5 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Речовий доказ автомобіль марки ВАЗ 21011 13 ЗНГ державний реєстраційний номер НОМЕР_1 переданий на зберігання під розписку ОСОБА_4 - залишити в законному володінні ОСОБА_4 .

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору, потерпілій.

Суддя ОСОБА_1