Справа № 545/1028/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" квітня 2015 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава справу про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копили Полтавського району та області, громадянина України, українця, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 близько 12-35 год. 6 березня 2015 року, шляхом вільного доступу, з території ВП «Полтавська колійна машинна станція №132» ДП «Південна залізниця», розташованої у с. Копили Полтавського району та області по вул.. Горького, 70д, таємно викрав старопридатні деталі верхньої будови колії, які перебувають на балансі ВП «Полтавська колійна машинна станція №132» ДП «Південна залізниця», а саме: старопридатні підкладки шурупні КБ-65 у кількості 12 шт. за ціною 42,4091 грн. кожна на загальну суму 508,91 грн., однак злочин не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками міліції при спробі вивезення викраденого майна з території підприємства.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення між представником потерпілого ВП «Полтавська колійна машинна станція №132» ДП «Південна залізниця» та підозрюваними ОСОБА_4 від 3 квітня 2015 року, відповідно до якої заподіяна потерпілому матеріальна шкода повністю відшкодована. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян(850 грн.)

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений просив суд вказану угоду про примирення з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

В судовому засіданні представник потерпілого просила затвердити угоду про примирення, укладену з підозрюваним, що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачений під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України є правильною. Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання. За таких обставин суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України. За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Цивільний позов по справі не заявлений. Судові витрати по справі відсутні. Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 471, 474 та 475 КПК України,

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення між представником потерпілого ВП «Полтавська колійна машинна станція №132» ДП «Південна залізниця» та підозрюваним ОСОБА_4 від 3 квітня 2015 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання, а саме - штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян(850 грн.).

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Речові докази - старопридатні підкладки шурупні КБ-65 у кількості 12 шт. - повернути потерпілому - ВП «Полтавська колійна машинна станція №132» ДП «Південна залізниця».

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1