АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 18 грудня 2014 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм, Харківської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, раніше судимого:

22.11.1994 року вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за ст. 102 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.45 КК України застосовано іспитовий строк на 1 рік;

22.08.1996 року вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за ч.3 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст..46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

21.04.1997 року вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за ч.2 ст.206, ст..43 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 27.12.2000 року за відбуттям строку покарання;

26.04.2002 року вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 17.02.2004 року умовно-достроково на не відбутий строк 11 місяців 11 днів;

16.08.2005 року вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за ч.1 ст.122, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 25.04.2008 року за вдбуттям строку покарання;

01.10.2010 року вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за ч.1 ст.310 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, звільнений 25.10.2011 року за відбуттям іспитового строку;

засуджений:

19.12.2012 року вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за ч.1 ст.121, ст.69 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.82 КК України відповідно до ухвали Харківського районного суду Харківської області від 06.03.2014 року не відбута частина покарання 1 рік 2 місяці 21 день замінена на обмеження волі, на підставі ст. 58 КВК України за правилами ст. 82 КК України зараховано у строк покарання час слідування під вартою до виправного центру, а саме 20 днів, -

ВСТАНОВИЛА:
9 грудня 2014 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшло подання Балаклійського виправного центру № 106 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 на підставі ст.81 КК України.

Подання обґрунтовано тим, що засуджений відбув більше 2/3 призначеного судом строку покарання і сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 18 грудня 2014 року вищезазначене подання задоволено.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати зазначену ухвалу суду, як винесену, на думку прокурора, з порушенням вимог Кримінального та Кримінально виконавчого кодексів України та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання адміністрації Балаклійського виправного центру №106 про умовно - дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 ..

В обґрунтування апеляції прокурор зазначає, що ОСОБА_6 засуджувався 7 разів і 2 рази перебував у місцях позбавлення волі, 4 рази засуджувався з іспитовим строком відбування покарання, що свідчить, на його думку, про виняткову зухвалість, антисоціальну спрямованість засудженого ОСОБА_6 , його небажання ставати на шлях виправлення і перевиховання.

Крім того, прокурор зазначає, що ухвалою Харківського районного суду від 6 березня 2014 року до ОСОБА_6 застосовано заміна невідбутого строку покарання позбавлення волі, на обмеження волі, а тому на думку апелянта , відповідно до положень ч.8 ст.154 КВК України, умовно-дострокове звільнення засудженого неможливе раніше ніж через рік після заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, засудженого ОСОБА_6 , який вважав за необхідне ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 раніше був неодноразово судимий, відбуває покарання з роки позбавлення волі у Балаклійському ВЦ №106, яке йому призначене вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19.12.2012 року за ч.1 ст.121 КК України.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06.03.2014 року не відбута частина покарання 1 рік 2 місяці 21 день замінена на обмеження волі, на підставі ст. 58 КВК України за правилами ст.72 КК України зараховано у строк покарання час слідування під вартою до виправного центру.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України, засуджений до позбавлення волі за вчинення умисного тяжкого злочину може бути звільнений умовно достроково після фактичного відбуття 2/3 строку покарання.

На час розгляду справи засуджений фактично відбув більше 2/3 строку покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом цього закону умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Суд, дослідивши дані, що характеризують особу засудженого ОСОБА_6 прийшов до висновку що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сам по собі факт не однократних судимостей засудженого не може бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Що ж стосується посилання прокурора на ч.8 ст.154 КВК України , то апелянт не вірно тлумачить зазначений закон.

Крім того, відповідно до положень ч.5 ст.82 КК України, до осіб, яким покарання замінено більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 КК України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 18 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя

Судді