Справа № 524/5174/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 ,
захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0000225 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мігово Старосамбірського району Львівської області, українця, громадянина України, освіта незакінчена вища, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює ПП «Лев» директором, інвалід 2-ої групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 ,не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.190 КК України,
в с т а н о в и в :
В квітні 2011 року ОСОБА_7 за допомогою агентства нерухомості « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (надалі «Лев») продала належну їй квартиру за адресою АДРЕСА_3 гр-ну ОСОБА_9 за 29500 доларів США, маючи намір придбати інше більше та дешевше житло для своєї родини. Довірившись обіцянкам директора агентства нерухомості «Юлія»» ОСОБА_8 придбати їй нове житло, ОСОБА_7 передала ОСОБА_8 на зберігання з метою придбання квартири, по усній домовленості грошові кошти в сумі 22500 доларів США, що в перерахунку на гривню України станом на 11.04.2011 року складає 178582 грн.
ОСОБА_8 , діючи з корисних мотивів шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 , без ознак шахрайства, заподіяв їй майнової шкоди у великих розмірах, що в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, наступним чином.
Маючи намір допомогти ОСОБА_7 придбати потрібну їй квартиру і в той же час незаконно використати грошові кошти,передані йому ОСОБА_7 , для себе, всупереч укладеній з нею угодою, 12.04.2011 року ОСОБА_8 , діючи з корисних мотивів шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 , з відома останньої почав розпоряджатися її грошовими коштами, взятими ним на зберігання для придбання їй квартири.
Маючи намір отримати для себе вигоду, ОСОБА_8 надалі купив за гроші, надані йому ОСОБА_7 для придбання їй квартири, нерухоме майно однокімнатну квартиру гостинного типу в районі с. Молодіжного в м. Кременчуці, на купівлю якої ОСОБА_7 дала згоду, в якій зробив косметичний ремонт, і яку в подальшому перепродав, але обіцяну квартиру по АДРЕСА_4 , яку ОСОБА_8 знайшов для ОСОБА_7 , він так і не придбав, оскільки грошові кошти, передані йому ОСОБА_7 були використані для купівлі іншої квартири.
В гарантії повернення грошових коштів та придбання для ОСОБА_7 квартири, ОСОБА_8 знайшов для їй зйомну квартиру за адресою АДРЕСА_5 , яку оплачував на протязі двох місяців, влаштував її на роботу ріелтером в належне йому агентство нерухомості « ІНФОРМАЦІЯ_3 », зареєструвавши в липні 2012 року її та її онука за адресою агентства в кв. АДРЕСА_6 .
Підібравши для ОСОБА_7 трикімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_7 , ОСОБА_8 уклав з довіреною особою власника даної квартири ОСОБА_10 05.07.2011 року попередній договір щодо придбання вище вказаної квартири за 251 000 грн., передавши ОСОБА_10 завдаток в сумі 5000 грн., заселивши ОСОБА_7 в дане житло, впевнивши її в подальшому переоформленні даної квартири на неї в термін до 1 вересня 2013 року, що було передбачено попереднім договором.
Всупереч вище вказаних фактів ОСОБА_8 не виконав усну домовленість з ОСОБА_7 , стверджуючи, що він розраховується з довіреною особою власника квартири за адресою АДРЕСА_7 , ОСОБА_10 : передав йому аванс 5000 доларів США, щомісячно розраховується з ним за квартиру, не виконав своєї обіцянки в придбанні квартири для ОСОБА_7 , не сплатив вартість обіцяної квартири, що стало підставою для подачі власником квартири цивільного позову про виселення потерпілої ОСОБА_7 та її родини з спірного помешкання в липні 2013 року до Автозаводського райсуду м. Кременчука. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_7 була завдана матеріальна шкода в сумі 22500 доларів США, що в перерахунку на гривню України станом на 12.04.2011 року складає 178582 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. Суду показав, що в кінці 2010 року потерпіла ОСОБА_7 звернулася в належне йому агентство по продажу нерухомого майна «Юлія» з просьбою продати її квартиру за адресою АДРЕСА_3 , на що він погодився і допоміг ОСОБА_7 продати дану квартиру за 28900 доларів США. При оформленні даної квартири у приватного нотаріуса ОСОБА_11 та отриманні грошових коштів від покупця вище вказаної квартири, він ОСОБА_8 , пропонував ОСОБА_7 покласти дані кошти на зберігання в банк, на що потерпіла ОСОБА_7 запропонувала йому взяти частину грошей, а саме 21000 доларів США, на зберігання, доручивши підшукати їй квартиру для купівлі за 18000 доларів США, на що він погодився, і в офісі 12.04.2011 року ОСОБА_12 передала йому дані кошти в сумі 21000 доларів США без нотаріального оформлення по усній домовленості. Через деякий час він запропонував ОСОБА_7 квартиру по АДРЕСА_4 , на що ОСОБА_7 погодилася, і з переданих нею грошей власнику даної квартири був переданий завдаток в сумі 500 доларів США. В цей же час він запропонував ОСОБА_7 придбати однокімнатну квартиру в районі с. Молодіжного в м. Кременчуці, для того, щоб заробити собі та їй грошей: зробити косметичний ремонт для продажу її дорожче, на що ОСОБА_7 погодилася. З частини з грошей ОСОБА_7 , а саме за 16000 доларів США, переданих йому на зберігання, він придбав однокімнатну квартиру в районі сел. Молодіжного в м. Кременчуці. За час, коли робився в даній квартирі ремонт, ціни на нерухомість впали, тому дана квартира була продана приблизно за 11000 доларів США. Оскільки угода на придбання квартири по АДРЕСА_4 відпала, оскільки власники не оформили документи на квартиру, то він ОСОБА_8 , почав підшукувати для ОСОБА_7 нову квартиру, тимчасово оселивши її на три місяці в зйомну ним квартиру, яку він оплачував зі своїх грошових коштів на протязі 2-х місяців. Невдовзі йому була запропонована знайомим ріелтером ОСОБА_10 трикімнатна квартира за адресою АДРЕСА_7 , яка сподобалася ОСОБА_7 . Зустрівшись з довіреною особою власника даної квартири ОСОБА_10 , він ОСОБА_8 , 05.07.2011 року уклав попередній з ОСОБА_10 договір щодо придбання вище вказаної квартири за 24000 доларів США зі сплатою завдатку 5000 грн., та виплатою суми продажу квартири за два роки. Ним ОСОБА_8 , з грошей ОСОБА_7 були передані ОСОБА_10 5000 грн. завдатку за дану квартиру, після цього передані були 3000 доларів США, про що мається розписка. На протязі 2 років 6 місяців ним ОСОБА_8 , щомісячно передавалися ОСОБА_10 по 800 доларів США в рахунок погашення боргу, неодноразово він, заходячи до його ОСОБА_8 , офісу отримував грошові кошти в рахунок сплати за квартиру, в яку ОСОБА_10 вселив ОСОБА_7 , передавши тій ключі від квартири. Ним ОСОБА_8 , за весь час спілкування з ОСОБА_10 були передані приблизно 40000 доларів США в рахунок сплати квартири, в якій проживала ОСОБА_7 . Про рух грошових коштів, переданих йому на зберігання ОСОБА_7 , вона знала. Причина відмови довіреної особи власника квартири за адресою АДРЕСА_7 , ОСОБА_10 оформити квартиру на ОСОБА_7 , йому ОСОБА_8 , невідома. Себе винним не визнає, вважає, що повністю сплатив домовлену з ОСОБА_10 суму продажу спірної квартири.
Але не зважаючи на невизнання обвинуваченим його вина доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що вона дійсно через ОСОБА_8 , як директора фірми по продажу нерухомості «Юлія», продала 11.04.2011 року свою квартиру за адресою АДРЕСА_3 , передавши за усною домовленістю з ОСОБА_8 йому 22500 доларів США на придбання їй та її родині трикімнатної квартири. ОСОБА_8 була підшукана їй квартира по АДРЕСА_4 , за яку ОСОБА_8 передав власнику квартири 500 доларів завдатку. Але угода по купівлі-продажу даної квартири не була укладена, бо у ОСОБА_8 на той час не було необхідних для купівлі квартири грошових коштів, оскільки ним була придбана за її кошти однокімнатна квартира на Молодіжному, яку ОСОБА_8 мав намір відремонтувати та продати за більшу вартість. Не маючи житла, вона змушена була орендувати житло, яке знайшов та сплачував їй ОСОБА_8 . В липні 2011 року ОСОБА_8 запропонував їй придбати трикімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_7 , яка їй при огляді сподобалася. Зустрівшись з довіреною особою власника квартири ОСОБА_10 , той передав їй ключі від квартири. ОСОБА_8 була передана ОСОБА_10 сума завдатку 5000 грн. Вона ОСОБА_7 , неодноразово бачила ОСОБА_10 на офісі у ОСОБА_8 , де вона працювала ріелтером, вона чула про повернення грошей, вважаючи, що ОСОБА_10 отримує від ОСОБА_8 сплату за квартиру, яку ОСОБА_8 обіцяв сплатити до 01.04.2013 року. Зі слів ОСОБА_10 їй відомо, що ОСОБА_8 не сплатив за попереднім договором суму вартості квартири. До даного часу вона не має ніякого житла, за рішенням Автозаводського райсуду м. Кременчука від 23.05.2014 року вона була виселена разом з родиною за позовом ОСОБА_10 з вище вказаного житла, і на даний час наймає житло з родиною.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що працюючи в березні 2011 року ріелтером з фірмі ПП «Юлія» була свідком того, що ОСОБА_7 продавала свою квартиру по АДРЕСА_8 через їх фірму в березні 2011 року , після чого мала намір придбати іншу квартиру. Їй відомо, що ОСОБА_7 передала ОСОБА_8 21700 доларів США в офісі ПП «Юлія» на придбання їй квартири. В липні ОСОБА_8 знайшов для ОСОБА_7 трикімнатну квартиру по АДРЕСА_9 , за 25000 доларів, і з довіреною особою власника квартири ОСОБА_10 уклав попередній договір на купівлю даної квартири. Їй відомо, що ОСОБА_8 з грошей, переданих ОСОБА_7 йому на придбання їй житла, витратив 15000 доларів на придбання однокімнатної квартири по АДРЕСА_10 , яку продав невигідно. Пізніше зі слів ОСОБА_7 , їй ОСОБА_13 , стало відомо, що договір купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_9 не був укладений і квартира належить не ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_14 підтвердив факт продажу його матір*ю ОСОБА_7 , квартири по АДРЕСА_8 через ОСОБА_8 , якому зі слів матері вона передала частину виплачених їй за продаж квартири грошей, а саме 22500 доларів США, для купівлі квартири. В травні 2011 року ОСОБА_8 знайшов для їх сім*ї квартиру на Раківці, за яку віддав 500 доларів США завдатку, але договір купівлі-продажу так і не був укладений, оскільки не хватило грошових коштів на придбання даної квартири. Пізніше ОСОБА_8 запропонував матері квартиру по АДРЕСА_9 , в яку вони вселилися, але так ОСОБА_8 і не придбав її їм, оскільки не було грошей.
Аналогічні показання дав в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 .
Свідок ОСОБА_16 підтвердила факт передачі ОСОБА_7 її чоловіку ОСОБА_8 на зберігання грошових коштів в сумі 20500 доларів США від продажу її квартири по АДРЕСА_8 для придбання іншої, з цих коштів 500 доларів були передані як завдаток власнику квартири, яку мала намір придбати ОСОБА_7 , але даний договір не був укладений з невідомих причин. Після того, як ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_7 квартиру по АДРЕСА_9 і уклав угоду з ОСОБА_10 на придбання для ОСОБА_7 даної квартири, ним ОСОБА_8 передавалися в її ОСОБА_16 , присутності та відомо зі слів чоловіка, що він передавав ОСОБА_10 без оформлення документально грошові кошти 300 доларів США, 2000 доларів США, 9000 доларів США з метою придбати для ОСОБА_7 дану квартиру. ОСОБА_7 добровільно дала чоловіку гроші на придбання квартири для себе і своєї родини, та дозволила цими грошима користуватися. Щоб вона не мала сумніву, що він її обманить, він ОСОБА_8 , прийняв ОСОБА_7 на роботу ріелтером та прибиральницею.
Свідок ОСОБА_17 підтвердила факт звернення ОСОБА_7 в 2011 році до належної її вітчиму ОСОБА_8 фірми «Юлія» з питанням про продаж квартири по АДРЕСА_8 та бажанням придбати квартиру більшу та подешевше. Їй ОСОБА_17 , яка також працювала на фірмі ріелтером, відомо, що грошові кошти від продажу квартири ОСОБА_7 передала добровільно її вітчиму ОСОБА_8 , який мав намір придбати для ОСОБА_7 квартиру, уклавши з нею усну угоду. Їй відомо, що ОСОБА_8 уклав попередній договір з ОСОБА_10 про купівлю-продаж квартири по АДРЕСА_9 для ОСОБА_7 , сплачував ОСОБА_10 кошти, намагався навіть взяти через неї ОСОБА_17 в банку «Кредитпробанк» кредит.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 2 роки назад він займався продажем квартири по АДРЕСА_9 по довіреності своєї матері ОСОБА_18 . До нього звернувся ОСОБА_8 , який мав намір придбати квартиру для ОСОБА_7 . Між ним ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 був укладений попередній договір на купівлю ОСОБА_8 вище вказаної квартири на протязі року. Йому ОСОБА_10 , ОСОБА_8 передав завдаток в сумі 5000 грн., пізніше дав 3000 доларів США, але так за квартиру і не розрахувався з невідомих причин. Через 3-4 місяці після оформлення попереднього договору він довідався, що в даній квартирі проживає ОСОБА_7 з родиною. Оскільки у ОСОБА_8 виникли фінансові труднощі, він не зміг на протязі вказаного в договорі строку сплатити вартість спірної квартири, тому він ОСОБА_10 , звернувся до Автозаводського райсуду м. Кременчука з позовом про виселення ОСОБА_7 з квартири та стягнення з ОСОБА_8 моральної шкоди .
Свідок ОСОБА_9 підтвердив, що він придбав квартиру по АДРЕСА_8 у ОСОБА_7 , через фірму «Юлія» в 2011 році.
Свідок ОСОБА_19 підтвердив відомий йому факт передачі ОСОБА_7 . Ковалю у, якого він ОСОБА_19 , працював ріелтером, грошових коштів від продажу квартири по АДРЕСА_8 і мала намір придбати житло. Вона неодноразово заходила до ОСОБА_8 , вимагаючи гроші або квартиру, потім стала працювати в їх фірмі ріелтером.
Свідок ОСОБА_20 пояснив, що ОСОБА_8 був клієнтом банку ПАТ «Кредитпробанк» і в кінці 2011 року звертався за отриманням в даному банку кредиту. Оглянувши надані для банку документи , ОСОБА_8 було відмовлено і запропоновано оформити кредит на доньку.
Свідок ОСОБА_21 підтвердив, що неодноразово бачив, що до ОСОБА_8 в ПП «Юлія» заходив ОСОБА_10 , якому ОСОБА_8 віддавав якісь гроші, а саме долари, як потім він ОСОБА_21 , довідався - за квартиру ОСОБА_7 , яка працювала в їх фірмі також ріелтером.
Свідок ОСОБА_22 пояснив, що працюючи в ПП «Лев» був свідком того, що до ОСОБА_8 в квітні 2012 року заходив чоловік, який представлявся як ОСОБА_18 . Як пояснили інші працівники, він був партнером ОСОБА_8 . ОСОБА_8 передавалися цьому чоловікові грошові кошти в доларах США. Зі слів інших працівників і самої ОСОБА_7 , йому ОСОБА_22 , відомо, що ОСОБА_8 придбавав квартиру для ОСОБА_7 і сплачував ОСОБА_23 ( ОСОБА_18 ) грошові кошти за житло, де на той час жила ОСОБА_7 з родиною.
Свідок ОСОБА_24 підтвердила відомий їй від ОСОБА_7 факт купівлі їй ОСОБА_8 квартири по АДРЕСА_9 , за яку , зі слів ОСОБА_7 вона віддала ОСОБА_8 гроші від продажу іншої квартири. Але так квартиру ОСОБА_8 їй і не придбав. фа
Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами матеріалами кримінального провадження №0000225, наданими стороною обвинувачення, а саме:
Договором купівлі продажу між ОСОБА_10 , який діяв від імені власника квартири ОСОБА_25 продавець, квартири АДРЕСА_11 , який діяв від імені ОСОБА_26 (покупець), укладеним 11.10.2011 року.
Витягом з Державного реєстру правочинів №10492586.
Витягом про державну реєстрацію прав №32127557, де власником згідно договору купівлі-продажу від 11.10.2011 року квартири за адресою АДРЕСА_7 є ОСОБА_26 .
Попереднім договором, укладеним 05.07.2011 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 про зобов*язання укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_11 на протязі одного року.
Планом квартири АДРЕСА_11 .
Актом від 27.11.2013 року в підтвердження проживання ОСОБА_7 та членів її сім*ї в квартирі АДРЕСА_11 з 29.07.2011 року, складеним комісією ТОВ «Житлорембудсервіс».
Технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_11 , складеним 08.07.2011 року, де власником ще значиться ОСОБА_25 , з технічною характеристикою квартири.
Розпискою про отримання ОСОБА_7 від гр.-на ОСОБА_9 11.04.2011 року 28910 доларів США від продажу нею ОСОБА_9 квартири АДРЕСА_12 .
Позовною заявою ОСОБА_26 , поданою до Автозаводського райсуду м. Кременчука до ОСОБА_7 про виселення з спірної квартири, та до ОСОБА_8 про стягнення 10000 грн. моральної шкоди.
Розпискою від 12.06.2013 року про взяття ОСОБА_8 в борг у ОСОБА_10 5000 доларів США.
Заява ОСОБА_8 приватному нотаріусу Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_27 від 05.05.2014 року про те, що ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_7 в позику грошову суму 162841,75 грн., (що еквівалентно за встановленим на 15.02.2011 року офіційним курсом 794,35 грн. за 100 доларів США) - 20500 доларам США. і поклав 05.05.2014 року на депозит приватного нотаріуса грошову суму для передавання ОСОБА_7 суму 34204,74 грн., що є еквівалентом 3000 доларів США на даний день курсом долара.
Та іншими матеріалами кримінального провадження №0000225 в їх сукупності, які не оспорювалися ні стороною обвинувачення, ні стороною захисту.
В ході досудового розслідування органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_8 , що виразилися у заволодінні майном потерпілої ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою, що завдало матеріальної шкоди у великих розмірах, були кваліфіковані за ч.3 ст.190 КК України. Дана кваліфікація не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.
Судом встановлено, що потерпілою ОСОБА_7 добровільно були передані ОСОБА_8 грошові кошти від продажу квартири за адресою по АДРЕСА_8 для придбання менш дешевої квартири в м. Кременчуці. Дані грошові кошти ОСОБА_8 незаконно використовував на придбання інших квартир, користуючись таким чином грошами потерпілої ОСОБА_7 , та отримуючи вигоду від користування грошима.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_8 незаконно та нецільове використовував грошові кошти, що належали ОСОБА_7 , придбаваючи за її кошти не квартиру, яку хотіла придбати ОСОБА_7 , а іншу квартиру, яку ОСОБА_8 мав намір швидко продати, зробивши косметичний ремонт, та отримати вигоду для себе. Тому ОСОБА_8 і не мав можливості сплатити всю вартість квартири, яку сподобала ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_7 , і мала намір її придбати. Такі дії з об`єктивної сторони підпадають під ознаки ч.2 ст.192 КК України, як заподіяння майнової шкоди у великих розмірах (шкода, яка перевищує 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян) шляхом зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства. Тому, суд перекваліфіковує дії ОСОБА_8 з ч.3 ст.190 КК України на ч.2 ст.192 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 суд враховує дані про особу обвинуваченого, який є не судимим, працює, посередньо характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, сам є інвалідом 2-ої групи, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, обставини, що пом*якшують та обтяжують йому покарання.
Обставинами, які пом*якшують покарання обвинуваченому, суд вважає вчинення злочину вперше, часткове відшкодування заподіяної шкоди потерпілій, стан здоров*я обвинуваченого, який є інвалідом 2-ої групи, його сімейне становище перебування на утриманні обвинуваченого двох неповнолітніх дітей.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд вважає вчинення злочину відносно особи похилого віку.
На обліках в КНД, ПНД ОСОБА_8 не перебуває, є інвалідом другої групи загального захворювання.
З врахуванням особи обвинуваченого,фактичних обставин кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що перевиховання та виправлення останнього можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши до нього покарання у вигляді штрафу в межах розміру, передбаченого санкцією ч.2 ст.192 КК України, за якою його визнано винним.
Враховуючи той факт, що грошові кошти потерпіла ОСОБА_7 передала ОСОБА_8 в квітні 2011 року для придбання їй та її родині квартири, очікувала вирішення ОСОБА_8 питання з укладенням договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_7 , яку за попереднім договором ОСОБА_8 повинен був придбати у ОСОБА_10 до 1.09.2013 року, але дане питання ОСОБА_8 так і не вирішив: основний договір з ОСОБА_10 не уклав, гроші ОСОБА_7 не повернув, що стало підставою для подачі ОСОБА_10 в липні 2013 року позову до Автозаводського райсуду м. Кременчука до відповідачки ОСОБА_7 про усунення перешкод в реалізації права власності шляхом виселення. Тому суд вважає, що мав місце продовжуваний злочин і підстав звільняти ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності відповідно до ст..49 КК України у суду не має.
Суд вважає заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди обґрунтованим, оскільки потерпіла позбавилася грошових коштів, за які мала намір придбати житло для себе та своєї родини, але була позбавлена цієї можливості, і на даний час, як особа похилого віку лишилася будь якого житла. Внаслідок незаконних дій ОСОБА_8 був порушений її нормальний життєвий уклад. Тому даний цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди суми грошових коштів в гривні, еквівалентний 22500 доларам США, станом на час подачі позову, повинен бути задоволений в повному обсязі та стягнений з винної особи. Враховуючи особу обвинуваченого, його стан здоров*я, сімейне становище, фактичні обставини кримінального правопорушення, розумність стягнень, суд вважає за необхідне зменшити суму моральної шкоди, заподіяної потерпілій діями обвинуваченого, до 100000 грн.
Відповідно до ч.2 ст.120 КПК України виплати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, відповідача, які надають правову допомогу по договорам, несе відповідно , потерпілий, цивільний позивач, відповідач. Тому, позов в частині стягнення витрат на правову допомогу потерпілій в сумі 31753 грн. не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним за ч.2 ст.192 КК України, призначивши покарання у вигляді штрафу в прибуток держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. .
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 441 220 грн.26 коп. матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

СУДДЯ: