Єдиний унікальний номер 185/2130/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

секретаря - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000002 від 24.01.2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області,

українця, громадянина України, із середньою освітою,

розлученого, не працюючого, який зареєстрований та

мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 21.12.2014 року, приблизно о 02 годині 45 хвилин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, з метою з`ясування стосунків з колишнім чоловіком сестри - ОСОБА_5 , прийшов за місцем проживання останнього : АДРЕСА_2 , де через особисті неприязні стосунки у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_5 . В той же день, приблизно о 02 годині 50 хвилин, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, завдав стоячому напроти ОСОБА_5 , один удар кулаком руки в область носа, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження, згідно висновку судово - медичної експертизи № 7 від 09.01.2015 року, у вигляді закритого перелому кісток носа зі зміщенням уламків, та струсу головного мозку, які за ознакою розладу здоров`я тривалістю більше шести днів, але не понад три тижні / не більше 21 дня /, відносяться до ступеню легких, що спричинили короткочасний розлад.

Дії ОСОБА_3 знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з наслідками, що настали.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та суду показав, що 21.12.2014 року, приблизно в 01 час, йому зателефонувала сестра - ОСОБА_8 та повідомила, що до неї приходив її колишній чоловік - ОСОБА_5 , кричав на її адресу, вибивав вхідні двері в квартиру. В той же день, приблизно 02 годині, він пішов додому до потерпілого, постукав у вхідні двері. Так як двері ніхто не відчинив, то він надавив на них і вони відчинились. В цей час на нього став бігти потерпілий, якого він вдарив лівою рукою в область носу. Вину свою визнає, та вважає, що саме від його дій у потерпілого виникли тілесні ушкодження. Позовні вимоги потерпілого визнає тільки в частині відшкодування матеріальної шкоди, а саме на придбання ліків.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що 21.12.2014 року, приблизно о 02 годині 45 хвилин, він знаходився у себе вдома, та почув сильний стук у вхідні двері в квартиру, які потів різко відкрились, та обвинувачений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підбіг до нього, та вдавив кулаком в лице. В квартирі знаходилась дитина його дружини, яка злякалась, та плакала. Перед цією пригодою він телефонував своїй колишній дружині - ОСОБА_8 щоб домовитись за сплату аліментів, та вважає, що саме ця розмова і була приводом для того, щоб обвинувачений його побив. На стаціонарному лікування він знаходився 9 днів, та на придбання ліків витратив 475 грн. 61 коп. В благодійний фонд він перерахував 1000 грн., які просить суд стягнути з обвинуваченого на його користь. Крім того, просить суд за перенесені йому душевні та фізичні страждання стягнути з обвинуваченого на його користь моральну шкоду в сумі 5000 грн. У покаранні обвинуваченого покладається на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не порюються.

Допитавши обвинуваченого, потерпілого, суд вважає, що ОСОБА_3 винний у спричинені умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 125 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, вину визнав.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяння.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу.

Визначаючи розмір штрафу суд враховує матеріальний стан обвинуваченого, а саме те, що останній не працює, те що не відшкодував потерпілому майнову шкоду, та не бажає цього робити.

Дане покарання, на думку суду, із урахуванням вище зазначених обставин, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 в частині стягнення затрат на лікування в сумі 475 грн. 61 коп. підлягають задоволенню, так як підтверджуються фіскальними чеками на придбання ліків. В частині стягнення 1000 грн., сплачених потерпілим на рахунок благодійної організації, то в цій частині позову слід відмовити, так як указані виплати потерпілим є не обов`язковими.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичнійабо юридичній особінеправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`їчи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що потерпілому ОСОБА_5 завдана моральна шкода, яка виражається у тому, що у результаті нанесення тілесних пошкоджень він відчував фізичну біль, душевні страждання, тривалий час не працював, був порушений звичайний уклад його життя.

Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого суми спричиненої моральної шкоди, суд враховує також обставини, що сталися, те що потерпілий тривалий час знаходився на лікуванні, та йому ще потребується лікування, фінансовий стан обвинуваченого, а саме те, що останній не працює, та вважає за можливе стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого моральну шкоду в сумі 4000 грн., а в іншій частині позову, слід відмовити.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в сумі 1400 / одна тисяча чотириста / грн. у дохід держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, заявлений ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5 майнову шкоду в сумі 475 грн. 61 коп. /чотириста сімдесят п`ять / грн. 61 коп., та моральну шкоду в сумі 4000 / чотири тисячі / грн.

В іншій частині позову ОСОБА_5 відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1