Справа № 1-145/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 грудня 2010 року. Кременчуцький районний суд Полтавської області

в складі : головуючого судді Кузнецова А.В.

при секретарі Альошкіній О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і

житель ІНФОРМАЦІЯ_2, українець,

громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розведений, не судимий, працює

ВАТ «Колісний завод», наладчик,

в скоєні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця

с. Воскресенка Сумської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5,

пенсіонер, одружений, не судимій, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2

в скоєні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 умисно завдав удари, які завдали болю і не спричинили тілесних ушкоджень та ОСОБА_2 умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження.

Так, 30 березня 2010 року приблизно о 17-00 годин ОСОБА_1 разом з батьком ОСОБА_2 прибули до домоволодіння №10 по туп. Колгоспному в с. Піщане Кременчуцького району, з метою забрати речі, які є предметом цивільного спору про розподіл спільного майна подружжя.

В цей час в житловому будинку знаходилась ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка допомагала дочці ОСОБА_4 по господарству. Одночасно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до господарства прийшла дочка та онука ОСОБА_5 ОСОБА_3 відчинила двері і в будинок увійшли ОСОБА_5 та ОСОБА_1, останній намагався винести на подвіря телевізор, але цьому почала перешкоджати ОСОБА_3, вимагаючи залишити речі на місті до рішення суду. Однак ОСОБА_5 у відповідь поставив телевізор на підлогу та почав штовхати ОСОБА_3 двома руками в область груди спричинюючи фізичний біль. В цей момент до будинку зайшов ОСОБА_2 та нецензурно виражаючись наніс ОСОБА_3 удар кулаком в область лівого виску, від чого вона впала, а коли їй допомогли піднятися, то ОСОБА_3 намотала на руку шнур від телевізора перешкоджаючі ОСОБА_1 винести майно. Тоді ОСОБА_2 вдруге наніс ОСОБА_3 удар в область щелепи зліва, вдруге зваливши потерпілу на підлогу та зламавши зубний протез. Побачивши кров на обличчі ОСОБА_3 ОСОБА_2 втік з будинку, а ОСОБА_1 тримав вхідні двері, перешкоджаючі іншим вийти з будинку, після чого вони вдвох пішли обіцяючи ще повернутись.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_2, відповідно до висновку судово-медичної експертизи, ОСОБА_3 отримала легкі тілесні ушкодження, у вигляді крововиливу на голові, крововиливу під слизову з зсадниною слизової верхній губи, зсаднини слизової нижньої губи зліва.

Допитані в судовому засіданні:

- підсудний ОСОБА_1 свою вину не визнав і пояснив, що 30 березня 2010 року приблизно о 17-00 годин разом з батьком на велосипедах приїхав до будинку колишньої дружини з метою забрати свої речі, одночасно до нього повинен був приїхати майстер за інструментами. Вхід до двору був зачинений, тому він переліз через огорожу, відчинив двері та впустив батька. В будинку хтось був, але їм не відчиняли, коли прийшла його дочка ОСОБА_5, яка постукала «умовним стуком» і відчинила колишня теща ОСОБА_3 Він намагався забрати телевізор, однак дочка з тещею його не пускали, на його вимоги віддати власне майно не реагували, викликали колишню дружину ОСОБА_4 та її подруг, які напали на нього з батьком. Вони ні кого не чіпали, просили заспокоїтися та віддати речі. Хтось викликам міліцію, тому вони вирішили поїхати з будинку. При яких обставинах ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження не знає, на його думку тягала телевізор, впала і ударилась об нього чи об стіл обличчям, бо бачив потерпілу на полу поруч з телевізором;

- підсудний ОСОБА_2 свою вину також не визнав і пояснив, що підтверджує слова сина, дійсно 30 березня 2010 року приблизно о 17-00 годин разом на велосипедах приїхали до будинку колишньої невістки за речами, до будинку він не входив, а коли підійшов до входу то побачив, що сина оточили колишня дружина з подругами та лупцювали його, на підлозі лежала ОСОБА_3 з телевізором, подруги невістки накинулись на нього чи з сексуальними намірами чи з інших мотивів, син вирвався від жінок і вони поїхали додому, щодо тілесних ушкоджень у ОСОБА_3, теж вважає, що вона сама вдарилась об телевізор;

Однак, незважаючи на невизнання підсудними своєї вини, їх винність повністю підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- потерпіла ОСОБА_3 засвідчила, що 30 березня 2010 року вона перебувала в будинку де проживає її дочка ОСОБА_4, допомагала по господарству, ввечері в двері постукали, вона відчинила і увійшли онука ОСОБА_5 та колишній зять ОСОБА_1 Через деякий час почула крики внучки, щоб тато не забирав телевізор без рішення суду, пройшовши до коридору побачила ОСОБА_1, який намагався винести телевізор. На її зауваження, що майно судом не розділене зять не реагував, між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_1 поставив телевізор на підлогу та почав сильно штовхати її в гурди спричиняючи біль. В цей час до будинку забіг ОСОБА_2 та вдарив її кулаком в лівий висок, вона впала. Онука допомогла піднятися і побачивши, що зять все рівно питається винести телевізор, вона намотала шнур на руку. ОСОБА_1 узяв ніж та перерізав шнур, а ОСОБА_2 закричав чого з нею «панькатися» та ще раз вдарив її кулаком у щелепу. Від удару вона впала, з рота пішла кров та посипався зламаний протез. ОСОБА_2 втік з будинку, а ОСОБА_1 кинув телевізор на підлогу і став тримати вхідні двері, після чого пішов, обіцяючи ще повернутися;

- свідок ОСОБА_5 пояснила, що 30 березня 2010 року вона близько 18-00 годин повернулась додому з університету, побачила батька та діда ОСОБА_2, які заходили у двір, постукала, їй відкрила бабуся ОСОБА_3 вона пішла до кімнати перевдягатись, бабуся направилась до кухні, і згодом побачила, що батько виносить з хати телевізор. Вдвох з бабусею перегородили дорогу, казали батьку, що він не може цього робити до рішення суду, але ОСОБА_1 їх не слухав, поставив телевізор на підлогу і почав штовхати ОСОБА_3 у груди двома руками, забіг дід, вдарив бабусю по голові, вона впала, коли допомогла їй піднятись, то бабуся намотала шнур від телевізора на руку. Батько взяв ніж та перерізав шнур, прибігла мама ОСОБА_4, почала сперечатись з батьком, а дід ОСОБА_2 став кричати чого з ними «панькатися» і ще раз вдарив бабусю ОСОБА_3 по обличчю, вона знову впала, з рота пішла кров. ОСОБА_1 кинув телевізор на підлогу, закричав, щоб ОСОБА_2 тікав, дід вибіг з будинку, а батько став тримати вхідні двері перешкоджаючі виходу з будинку, потім вони пішли, але сказали, що ще прийдуть;

- свідок ОСОБА_2 показала, що 30 березня 2010 року їй на роботу зателефонувала дочка та повідомила, що батько з дідом виносять речі з хати. Коли вона прибігла додому, то побачила колишнього чоловіка ОСОБА_1 з яким виникла сварка, в коридорі були її мати ОСОБА_3 та колишній свекор ОСОБА_2, який на її очах вдарив матір в обличчя, вона впала та з рота побігла кров. Вона стала допомагати матері, ОСОБА_1 почав кричати своєму батькові, щоб він тікав, а сам тримав вхідні двері, щоб ні хто не міг вийти з будинку, пізніше вона побачили своїх співробітниць, які сварилися з ОСОБА_2 та викликала міліцію;

- свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засвідчили, що по телефону дізналися про сварку в

будинку їх співробітниці ОСОБА_2, коли прибігли, то побачили ОСОБА_3 з шишкою на виску, з рота текла кров, допомогли зібрати осколки зубного протезу, колишній чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_1 кричав на них, чого вони прийшли та виганяв з хати. Вони сіли на порозі і побачили, що із-за будинку вийшов ОСОБА_2, який накинувся на них нецензурно лаючись, потім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поїхали, дізнавшись, що викликали міліцію;

- свідок ОСОБА_8 показав, що на прохання ОСОБА_1 30 березня 2010 року близько 18-00 години підїхав до дому останнього в с. Піщане і побачив, що по двору ходить якийсь чоловік похилого віку, а з будинку чутні крики жінки, теж похилого віку, на телефонний дзвінок ОСОБА_1 не відповів, тому він поїхав по справах, а пізніше дізнався від ОСОБА_1, що він в міліції;

- даними висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_3 № 1218 від 18.10.2010 року,

згідно якого в неї виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на голові, крововиливу під слизову з зсадниною слизової верхній губи, зсаднини слизової нижньої губи зліва, яки утворились від дії тупих предметів в строк і при обставинах, які зазначила потерпіла і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. В області грудної клітини обєктивних ознаків тілесних ушкоджень не виявлено /а.с. /

та іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд дійшов до висновку про винність підсудного ОСОБА_2 у завданні умисне легкого тілесного ушкодження. Його дії підлягають кваліфікації за ст. 125 ч. 1 КК України.

Згідно скарги приватного звинувачення ОСОБА_3 підсудний ОСОБА_1 обвинувачується за ст. 125 ч. 1 КК України, однак суд вважає необхідним визнати його винним в умисному завданні ударів, які завдали болю і не спричинили тілесних ушкоджень, оскільки відповідно до висновку судово-медичної експертизи в області грудної клітини у потерпілої тілесних ушкоджень не виявлено. Його дії підлягають кваліфікації за ст. 126 ч. 1 КК України.

При цьому суд приймає за основу вироку пояснення потерпілої та свідків, які послідовні, співпадають з виявленими у ОСОБА_3 тілесними ушкодженнями, згідно висновку судово-медичної експертизи і вважає покази підсудних в судовому засіданні, які не визнають факт завдання ударів і спричинення тілесних ушкоджень, обраним способом захисту.

Обираючи міру покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особи винних ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які по місцю проживання, а ОСОБА_1 і по місцю роботи, характеризуються позитивно, раніше не судимі.

Обставин які помякшують вину підсудних судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує винність підсудних, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

З врахуванням наведеного та всіх обставин справи суд вважає, що підсудній ОСОБА_1 підлягає покаранню у вигляді виправних робіт з відрахуванням відсотків з заробітку в доход держави, а підсудний ОСОБА_2 до штрафу в доход держави.

Запобіжний захід необхідно залишити попередній.

По справі потерпілою ОСОБА_3 заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної і моральної шкоди. Підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вчинили як самостійні епізоди злочинів, тому повинні відповідати по предявленим позовам окремо, з врахуванням дій кожного з них.

Суд вважає, що потерпілою ОСОБА_3 доведено спричинення ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 23 грн., за проведення судово-медичного обстеження та 377 грн. витрат на протезування, згідно наданих квитанцій. Заподіяну моральну шкоду суд оцінює відповідно до отриманих потерпілою фізичних і моральних страждань, їх тривалість та вважає доведеним матеріальний еквівалент в сумі 800 грн. від дій ОСОБА_1 та 1500 грн. від дій ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 323, 324, 328 КПУ України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126 ч. 1 КК України й призначити йому покарання у вигляді 6 /шести/ місяців виправних робіт з відрахуванням десяти відсотків заробітку в доход держави.

Запобіжний захід до ОСОБА_1 залишити попередній підписку про невиїзд.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України й призначити йому покарання у вигляді штрафу в сумі 800 /вісімсот/ гривень в доход держави.

Запобіжний захід до ОСОБА_2 залишити попередній підписку про невиїзд.

Цивільний позов ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 400 грн. матеріальної та 1500 грн. моральної шкоди, з ОСОБА_1 800 грн. моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький райсуд протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення.

Суддя А. В. Кузнецов