Справа № 1-1106/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2011 року

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Скоріна А.В.

при секретарі - Бакуменко О.В., Кошик М.Й.

з участю прокурора - Марунича О.В., Кравчука С.В.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

у скоєні злочину, передбаченому ст.190 ч.1 КК України.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, 17.12.2010 року, приблизно в 18 годин, знаходячись по пр-ту Л. Курбаса, 9-Г в м. Києві, шляхом обману, заволодів чужим майном, яке належить гр-ну ОСОБА_3

При цьому ОСОБА_2, 17.12.2010 року, приблизно в 17 годин 30 хвилин, разом зі своїм знайомим ОСОБА_4, знаходились біля будинку № 9-Г по пр-ту Л. Курбаса в м. Києві, де спілкувалися між собою. Цього ж дня, приблизно в 17 годин 50 хвилин, коли гр-н ОСОБА_4, знаходячись за вказаною адресою, побачив та прослідував до свого раніше знайомого гр-на ОСОБА_3, який стояв неподалік, то ОСОБА_2, також прослідував за останнім, де почав з ними розмовляти. Під час розмови, ОСОБА_2 побачив у гр-на ОСОБА_3 мобільний телефон НОКІА 1616, яким вирішив заволодіти шахрайським шляхом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом шахрайських дій, ОСОБА_2 під приводом зателефонувати, попросив свого знайомого ОСОБА_4, щоб останній взяв для нього у гр-на ОСОБА_3 належний останньому мобільний телефон НОКІА 1616. Тоді нічого не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_2, ОСОБА_4 погодився і попросив для останнього у гр-на ОСОБА_3 його мобільний телефон, щоб зателефонувати. Не підозрюючи про дійсні наміри ОСОБА_2 і будучи введеним в оману, гр-н ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 свій мобільний телефон НОКІА 1616. Коли ОСОБА_2 взяв вказаний мобільний телефон, то пообіцяв при цьому відразу ж після розмови повернути його назад, однак в дійсності не мав наміру виконувати обіцяне. Після цього ОСОБА_2, під приводом телефонної розмови почав відходити в напрямку вул. Г. Потапова в м. Києві, від гр-на ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які розмовляли між собою та не звертали на нього уваги. Відійшовши осторонь, ОСОБА_2 скориставшись тим що гр-н ОСОБА_3, не слідкує за ним, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, шляхом обману, заволодів чужим майном, яке належить гр-ну ОСОБА_3, а саме мобільним телефоном НОКІА 1616, ціною 300 гривень з сім-карткою оператора мобільного зв'язку Київстар, ціною 25 гривень на рахунку якої було 10 гривень., а всього заволодів майном ОСОБА_3 на загальну суму 335 грн., завдавши потерпілому матеріальну шкоду. З викраденим майном ОСОБА_2 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому йому складі злочину передбаченому ст.190 ч.1 КК України визнав повністю та показав, що 17.12.2010р., приблизно в 18 годин 00 хвилин, знаходячись на пр.Л.Курбаса, 9-Г в м.Києві, шляхом обману, заволодів мобільним телефоном Нокіа 1616, який належав гр.ОСОБА_3

Фактичні обставини справи, а саме час, дату, місце, спосіб скоєння злочинів, він не оспорює, щиро кається у скоєному.

Враховуючи повне визнання своєї вини підсудним, щире каяття у скоєному, суд вважає за недоцільне дослідження інших доказів по справі у відповідності до ст.ст.299 ч.3, 301-1 КПК України.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, зібрані по справі, суд знаходить винність підсудного доведеною повністю, юридичну кваліфікацію скоєного ним злочину проводить за ст.190 ч.1 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Вирішуючи питання про вид покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який раніше не судимий, не одружений, має постійне місце проживання, не працює, характеризується посередньо, обставини, що помякшують вину - щире каяття в скоєному та скоєння злочину неповнолітнім, обставин, що обтяжують вину, не встановлено, і вважає за необхідне обрати йому міру покарання у вигляді громадських робіт.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3, залишити без розгляду згідно ст.291 ч.1 КПК України, оскільки потерпілий не зявився в судове засідання і не підтримав свої позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323-324 КПК України,суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєні злочину, передбаченому ст.190 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 60 (шістдесят) годин.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_2 залишити без змін підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3, залишити без розгляду згідно ст.291 ч.1 КПК України, оскільки потерпілий не зявився в судове засідання і не підтримав свої позовні вимоги.

Апеляція на вирок може бути подана протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення через районний суд до Апеляційного суду м.Києва.

Суддя: