АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/529/15 Справа № 201/4109/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. 172 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

скаржника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою ПП «ЦЕСІЯ» в особі директора ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_9 та накладено арешт на грошові кошти у вигляді зупинення видаткових операцій по рахунку № НОМЕР_1 (код 980), відкритого ПП «ЦЕСІЯ» () в АТ «УКРСИББАНК» (МФО 351005), в розмірі 74,3 млн. грн., за винятком видаткових операцій пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди, а так само по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та видатків пов`язаних з виплатою заробітної плати.

Зобов`язано службових осіб вказаної банківської установи зробити відмітку в ухвалі суду із вказівкою дати й часу її надання в банківську установу, а також дати, часу її виконання й суми арештованих коштів.

Зобов`язано посадових осіб банку направити до ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області розташованого за адресою: вул. Симферопольська, 17-а, м. Дніпропетровськ, виписку (довідку) із зазначенням на рахунку № НОМЕР_1 (код 980) ПП «ЦЕСІЯ» (), який відкритий в ПАТ «УКРСИББАНК» (МФО 300023), залишку грошових коштів на момент пред`явлення постанови суду, та щотижнево направляти до ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області дані про надходження грошових коштів на вищезазначений рахунок.

Доручено накладення арешту на грошові кошти старшому слідчому з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_9 , слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000020, а також оперативним співробітникам податкової міліції ГУ ДФС у Дніпропетровській області, за дорученням слідчого.

Свої висновки слідчий суддя мотивує дослідженням матеріалів клопотання та матеріалів кримінального провадження, у зв`язку з чим дані, викладені в цих матеріалах, дають підстави для висновку про те, що з метою забезпечення відшкодування завданих збитків державі, забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів та з метою встановлення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення накладення арешту на майно є необхідним.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, директор ПП «ЦЕСІЯ» ОСОБА_10 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, скасувати арешт накладений на грошові кошти у вигляді зупинення видаткових операцій по рахунку № НОМЕР_1 (код 980), АТ «УКРСИББАНК», що належать ПП «ЦЕСІЯ» () у розмірі 74,3 мнл. грн.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги директор ПП «ЦЕСІЯ» ОСОБА_10 , зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права. Так, з оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчим не доведено будь-яких правових підстав для арешту грошових коштів по рахунку підприємства. Крім того, в оскаржуваній ухвалі слідчого судді відсутні будь-які докази про причетність саме ПП «ЦЕСІЯ» до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212, ч.5 ст. 191 КК України. Зазначає, що посадові особи ПП «ЦЕСІЯ» не повідомлялись про підозру, вони не є підозрюваними, та не є особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану суспільно небезпечними діяннями, та саме ПП «ЦЕСІЯ» (згідно ухвали суду) не є юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження та також до підприємства не заявлено цивільного позову. Звертає увагу на те, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно ПП «ЦЕСІЯ», суд не звернув увагу, що в порушення вимог ст. 214 КПК України, ніякі відомості стосовно посадових осіб зазначеного підприємства до ЄРДР не внесено, ніякої попередньої кваліфікації їх діям не надано. А в силу ч.2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Також, вказує на те, що слідчим суддею не прийнято до уваги, що грошові кошти ПП «ЦЕСІЯ» у відповідності до вимог ч.2 ст. 167 КПК України не використовувались підприємством як засіб для вчинення чи схилення до вчинення кримінального правопорушення, не є предметом кримінального правопорушення, не одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та не є доходом від них.

Крім того, скаржник заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді місцевого суду, при цьому посилаючись на те, що ухвала суду винесена без їх участі, про її існування вони дізналися від співробітників АТ «УКРСИББАНК» під час спроби провести поточні розрахунки, при цьому представник скаржника вернувся 15 квітня звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з заявою про видачу копії ухвали, і лише 22 квітня 2015 року ним було отримано копію оскаржуваної ухвали.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника скаржника, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, з`ясувавши позицію слідчого, який також просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання особою копії судового рішення.

Колегія суддів, вважає за необхідне задовольнити клопотання скаржника про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді місцевого суду та розглянути подану апеляційну скаргу, так як, строк на оскарження судового рішення ними було пропущено з поважних причин.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, 23 травня 2014 року відомості про вчинення кримінальних правопорушень за ознаками ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 та знаходиться в провадженні Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ДПП «Кривбаспромводопостачання» () діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, при веденні фінансово-господарської діяльності зазначеного підприємства, в період 2010-2014 років безпідставно перерахували грошові кошти, що належать ДПП «Кривбаспромводопостачання» на розрахункові рахунки ДП «Дніпромашзбагачення» в загальній сумі 74,3 млн. грн., начебто за надання останнім послуг з використання корисної моделі № 45263 «Спосіб керування насосною станцією» (Патент), яка начебто дозволяє економити електроенергію на підприємстві, що відображали у податковій звітності та фінансово-господарських документах ДПП «Кривбаспромводопостачання», чим здійснили привласнення і розтрату грошових коштів ДПП «Кривбаспромводопостачання» в особливо великих розмірах.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчим суддею встановлено, що отримані на банківські рахунки від КП ДОР «Аульський водовід» та ДПП «Кривбаспромводопостачання» грошові кошти за нібито використання корисної моделі, ДП «Дніпромашзбагачення» () перерахувало на рахунки пов`язаних підприємств у вигляді фінансової допомоги, в тому числі й ПП «ЦЕСІЯ» ().

Таке рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає передчасним та таким, що винесене з істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися або розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані,виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Виходячи зі змісту ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до вимог ч. 2, 3, 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, а тому з висновками слідчого судді про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, колегія суддів погодитись не може, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції, якою у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у вигляді грошових коштів слід відмовити.

Апеляційним переглядом встановлено, що посадові особи ПП «ЦЕСІЯ» про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України не повідомлялось. Крім того, матеріали кримінального провадження не містять й заявлених цивільних позовів.

Так, подане клопотання не містить чітких підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт тимчасово вилученого майна, не викладено обставин та не доведено, чи є підстави вважати, що майно у вигляді грошових коштів відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Крім того, задовольняючи клопотання про накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя не звернув увагу, що відомості до ЄРДР внесені не відносно посадових осіб підприємства, на грошові кошти якого слідчий просить накласти арешт.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Вартість майна, яке належить арештовувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Колегія суддів вважає, що зазначені норми закону не в повній мірі були враховані судом, а тому слідчий суддя безпідставно прийняв оскаржуване рішення.

Таким чином, оскільки матеріали кримінального провадження не містять інформації щодо статусу службових осіб Приватного підприємства «ЦЕСІЯ» з огляду на приписи ч. 1 ст. 170 КПК України, крім того, слідчим в порушення вимог ч. 3 ст. 170 КПК України також не було доведено, для забезпечення якого цивільного позову він просить накласти арешт на грошові кошти Приватного підприємства «ЦЕСІЯ», колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Враховуючи, що при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею були порушені зазначені вище норми кримінального процесуального закону, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - скасувати.
Керуючись ст.ст. 170-174, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу директора Приватного підприємства «ЦЕСІЯ» ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_9 та накладено арешт на грошові кошти у вигляді зупинення видаткових операцій по рахунку № НОМЕР_1 (код 980), відкритого ПП «ЦЕСІЯ» () в АТ «УКРСИББАНК» (МФО 351005), в розмірі 74,3 млн. грн., за винятком видаткових операцій пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди, а так само по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та видатків пов`язаних з виплатою заробітної плати, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою старшому слідчому з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_9 , в клопотанні, погодженому зі старшим прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_11 , про арешт та тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти у вигляді зупинення видаткових операцій по рахунку № НОМЕР_1 (код 980), відкритого ПП «ЦЕСІЯ» () в АТ «УКРСИББАНК» (МФО 351005), в розмірі 74,3 млн. грн., за винятком видаткових операцій пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди, а так само по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та видатків пов`язаних з виплатою заробітної плати, - відмовити в повному обсязі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4