Провадження № 1-кп/161/498/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 21 липня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000063, що надійшло з прокуратури м. Луцька 03.07.2015 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, неодруженого, українця, гр.України, раніше судимого, зокрема:

10.09.2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст. 185 ч.1 КК України до громадських робіт на строк 200 годин.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 будучи засудженим 10 вересня 2014 року, згідно вироку Луцького міськрайонного суду за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, з 08.12.2014 року поставлений на облік в Луцьким МВ КВІ УДПтС Україна у Волинській області, будучи письмово ознайомленим з умовами відбуванням покарання у вигляді громадських робіт, а також про передбачену ч.2 ст.389 КК України кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, 08.12.2014 року направлений для відбування покарання в ЖКП №2 м. Луцька, умисно, з метою ухилення від встановленого вироком Луцького міськрайонного суду покарання у вигляді громадських робіт за вчинений злочин, з 24.12.2014 року до 28.05.2015 року, без поважних причин, не з`являвся до ЖКП №2 у м. Луцьку для відпрацювання громадських робіт, таким чином злісно ухилився від виконання громадських робіт, чим порушив встановлені ст.ст. 36, 37, 40 КВК України, обов`язки, порядок та умови відбування покарання і станом на 24.06.2015 року не відпрацювавши 192 годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України, тобто своїми умисними діями, які виразилися в умисному ухиленні від відбуття громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Під час судового провадження між прокурором прокуратури м. Луцька ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 21 липня 2015 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.2 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди: ОСОБА_5 буде призначене покарання за ст.389 ч.2 КК України у виді 1 місяця арешту. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання згідно вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.09.2014 року в виді 192 години громадських робіт, що у відповідності з ст.72 КК України відповідає 24 дням арешту та призначити йому остаточне покарання в виді арешту строк на 1 місяць 10 днів.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії кримінальних правопорушень невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури м. Луцька ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 ..

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України (в редакції 2012 р.), суд, -

З А С У Д И В :
Угоду від 21 липня 2015 року по кримінальному провадженні №0000063 про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури м. Луцька ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.389 ч.2 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцьким міськрайонним судом Волинської області від 10.09.2014 року, перевівши за правилами ст. 72 КК України менш суворий вид покарання в більш суворий, виходячи із співвідношення, що одному дню арешту відповідають 8 годин громадських робіт, і остаточно призначити до відбування ОСОБА_5 3 (три) місяці 10(десять) днів арешту .

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий: