Справа 1-8/2008 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17
червня 2008 року м.
Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області
в складі: головуючої судді - Линник О.С., при секретарі - Долі Н.В., з
участю прокурора - Козловського
Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянець кримінальну
справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Тростянець Сумської області, громадянки
України, освіта вища, неодружена, працює СПД ФО, мешкає АДРЕСА_1, в силу ст. 89 КК України
раніше не судима,

у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 366 ч.1, 191 ч.3
КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2., уродженця м. Тростянець Сумської області,
громадянина України, освіта середня, неодружений, працює СПД ФО, мешкає по
АДРЕСА_1, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1з 05 червня 2004 року зареєстрована як приватний підприємець у
Тростянецькому відділенні Охтирської МДПІ. У червні 2005 року у м. Тростянець
ОСОБА_1., як приватний підприємець з метою отримання її сином ОСОБА_2, у
Сумському обласному комунальному підприємстві “Фонд інвестування об'єктів
соціальної сфери та промисловості” кредиту в сумі 10000 грн. на купівлю будинку
по програмі “Власний дім”, вчинила службове підроблення - внесла до офіційного
документу завідомо неправдиві відомості. Зокрема, ПП ОСОБА_1. склала довідку
про те, що її син ОСОБА_2. дійсно працює у ПП ОСОБА_1. на посаді тракториста та
за період з липня 2004 року по червень 2005 року йому було нараховано заробітну
плату у розмірі 5750 грн., отримано 5017 грн. В дійсності ж ОСОБА_2. у трудових
відносинах з ПП ОСОБА_1. не перебував, а займався власною підприємницькою
діяльністю.

29 березня 2006 року у м. Тростянець ОСОБА_1. звернулася до Тростянецького
відділення № 3237 ВАТ “Державний ощадний банк України” з питання надання їй
кредиту в сумі 5000 грн. за умовами “Положення про кредитування фізичних осіб”
та надала для цього необхідні документи. Зокрема, ОСОБА_1., як приватний
підприємець, видала та надала до банку дві довідки про отримання її сином,
ОСОБА_3, який виступав поручителем при отриманні даного кредиту і працював у ПП ОСОБА_1., заробітної плати з
вересня по листопад 2005 р. та з грудня 2005 р. по лютий 2006 р. у сумі 4095
грн. Насправді ОСОБА_3за вказаний період отримав заробітну плату у сумі 2441
грн. 82 коп.

Крім того, ОСОБА_1., яка зареєстрована як приватний підприємець, вчинила
злочин при наступних обставинах.

Відповідно до п.3 “Порядку надання роботодавцю дотації на створення
додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних”, затвердженого
наказом Міністерства праці та соціальної політики України №1 від 10.01.01 р.
(далі - Порядок) дотація - це кошти Фонду загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на випадок безробіття для покриття витрат на
заробітну плату осіб, працевлаштованих за направленням державної служби
зайнятості, надані роботодавцю, що створює додаткові робочі місця для
працевлаштування безробітних.

Згідно п. 4 вказаного Порядку дотація може надаватися роботодавцю за умови
працевлаштування на строк понад два роки безробітних, які перебували на обліку
в державній службі зайнятості як безробітні не менше 6 місяців.

Відповідно до п.7 Порядку дотація надається щомісячно протягом року у
розмірі фактичних витрат на заробітну плату прийнятих за направленням державної
служби зайнятості осіб.

29 грудня 2004 року ОСОБА_1., з
метою заволодіння грошовими коштами у вигляді дотації на створення робочих
місць для працевлаштування безробітних, подала заяву в Тростянецький районний
центр зайнятості населення щодо надання згоди на працевлаштування безробітних
при умові надання дотації на створення додаткових робочих місць в кількості 4
підсобних робітників.

30 грудня 2004 р. на засіданні комісії з питань доцільності надання
роботодавцям дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування
безробітних було прийняте рішення про укладення такого договору з приватним
підприємцем ОСОБА_1.

10 січня 2005 року між ОСОБА_1. та Тростянецьким районним центром
зайнятості був укладений договір № 6/05 щодо надання дотації на створення
додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних, в якому зазначено,
що ОСОБА_1., як роботодавець, створює додаткові робочі місця та працевлаштовує
на них безробітних за направленням служби зайнятості, а Фонд, у свою чергу,
зобов'язується до 25 числа кожного місяця протягом року перераховувати на
рахунок роботодавця дотацію в розмірі фактичних витрат на заробітну плату
прийнятих працівників.

З метою підтвердження факту працевлаштування безробітних ОСОБА_4. та
ОСОБА_5., які фактично не являлися найманими працівниками ПП ОСОБА_1. та
зарплату не отримували, остання зробила записи у трудових книжках вказаних осіб
щодо їх працевлаштування, уклала з ними трудові договори № 4 від 04.01.05 р. та
№ 16 від 10.01.05 р. відповідно.

Для підтвердження фактів виплати заробітної плати ОСОБА_4. та ОСОБА_5.,
ОСОБА_1. щомісячно протягом січня 2005 р. - січня 2006 р. надавала до
Тростянецького районного центру зайнятості довідки про виплату вказаним особам
заробітної плати. На підставі вказаних документів ОСОБА_1. щомісячно, протягом
вказаного періоду, отримувала грошові кошти у вигляді дотації на створення
додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних ОСОБА_4. та ОСОБА_5.,
а саме в січні 2005 р. - 991, 34 грн., у лютому 2005 р. - 1014,80 грн., у
березні 2005 р- 1053,81 грн., у квітні 2005 р. - 1095,03 грн., у травні 2005 р.
- 1188,70 грн., у червні 2005 р. - 1136,16 грн., у липні 2005 р. - 1321,03
грн., у серпні 2005 р. - 1350,43 грн., у вересні 2005 р. - 1334,13 грн., у
жовтні 2005 р. 1354,29 грн., у листопаді
2005 р. - 1356,35 грн., у грудні 2005 р. - 1288,54 грн., у січні 2006 р. -
304,50 грн.

Всього протягом вказаного періоду
ОСОБА_1., діючи повторно привласнила грошових коштів Фонду
загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок
безробіття на загальну суму 14789,11 грн.

Крім цього, ОСОБА_1., як фізична
особа - підприємець, за попередньою змовою з ОСОБА_2, який зареєстрований 25
червня 2004 р. як фізична особа - підприємець, розподіливши між собою обов'язки
привласнила грошові кошти, що належать Фонду загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на випадок безробіття у вигляді дотації та
створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних при
наступних обставинах.

У кінці 2004 р. ОСОБА_2. домовився з ОСОБА_6 щодо працевлаштування
останнього у якості найманого працівника. ОСОБА_6. надав ОСОБА_2. свою трудову
книжку, у якій останній зробив запис щодо працевлаштування. Крім цього,
ОСОБА_2. виписав на ім'я ОСОБА_7 трудову книжку та зробив у ній запис щодо його
працевлаштування.

29 грудня 2004 р. ОСОБА_1. з метою заволодіння грошовими коштами у вигляді
дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних
власноручно склала заяву на ім'я директора Тростянецького районного центру
зайнятості щодо надання згоди на працевлаштування безробітних при умові надання
дотації на створення додаткових робочих місць в кількості 4 підсобних робітників,
і зазначену заяву підписав ОСОБА_2. та надав її до Тростянецького РЦЗ.

30 грудня 2004 р. на засіданні комісії з питань доцільності надання
роботодавцям дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування
безробітних було прийняте рішення про укладення відповідного договору з
приватним підприємцем ОСОБА_2. та 04 січня 2005 р. між ним та Тростянецьким РЦЗ
був укладений договір №2/05 щодо надання дотації на створення додаткових
робочих місць для працевлаштування безробітних, відповідно до якого
роботодавець створює такі місця та працевлаштовує на них безробітних за
направленням служби зайнятості, а Фонд повинен до 20 числа кожного місяця
протягом року перераховувати на рахунок роботодавця дотацію в розмірі фактичних
витрат на заробітну плату прийнятих працівників.

З метою підтвердження факту працевлаштування безробітних ОСОБА_6. та
ОСОБА_7., які фактично не являлись найманими працівниками ПП ОСОБА_2., і
заробітну плату не отримували, останній уклав з ними трудові договори № 5 від
04.01.05 р. та № 6 від 04.01.05 р. відповідно, які ОСОБА_1. надала до
Тростянецького РЦЗ.

Для підтвердження факту виплати заробітної плати вказаним працівникам
ОСОБА_1. за змовою з ОСОБА_2. щомісячно протягом січня 2005 р. - січня 2006 р.
надавала до Тростянецького РЦЗ довідки про виплати вказаним особам заробітної
плати. На підставі вказаних документів ОСОБА_1. за довіреністю складеною
ОСОБА_2., щомісячно протягом вказаного періоду отримувала грошові кошти у
вигляді дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування
безробітних ОСОБА_6. та ОСОБА_7., а саме в січні 2005 р. - 1075,44 грн., у
лютому 2005 р. - 1014,80 грн., у березні 2005 р- 1053,81 грн., у квітні 2005 р.
- 1095,03 грн., у травні 2005 р. - 1103,32 грн., у червні 2005 р. - 1188,70
грн., у липні 2005 р. - 1321,03 грн., у серпні 2005 р. - 1350,43 грн., у
вересні 2005 р. - 1334,13 грн., у жовтні 2005 р. 1354,29 грн., у листопаді 2005 р. - 1356,35 грн., у грудні
2005 р. - 1289,45 грн., у січні 2006 р. - 199,48 грн.

Всього протягом вказаного періоду ОСОБА_1., діючи повторно за попередньою
змовою з ОСОБА_2. привласнили грошових коштів Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування України на випадок безробіття на загальну
суму 14736,26 грн.

Таким чином, ОСОБА_1. привласнила чужого майна на загальну суму 29525,37
грн.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_1. свою вину у скоєнні злочинів,
передбачених ст. ст. 366 ч.1, 191 ч.3 КК України не визнала та показала, що
приблизно у 2002 р. її син ОСОБА_2подав заяву для отримання кредиту у фонді
“Власний дім” на купівлю будинку. Шукаючи відповідні будинки, він подав заяви з
необхідними документами до фонду, але йому кредиту не давали. У 2003 р. він
знайшов відповідний будинок в с. Тучне і знову звернувся до фонду для отримання
кредиту, де необхідно було подати необхідні документи, в тому числі і довідку
про доходи. Видача кредиту затягнулася до 2005 р. Вони з сином прийшли до фонду
і надали всі необхідні документи, в тому числі і довідку про доходи підприємця
ОСОБА_2. Потім їй пояснили, що для отримання кредиту, як фізичній
особі,ОСОБА_2 кредит не видадуть,
оскільки він є підприємцем. Після цього, бажаючи, щоб її сину все - таки видали
кредит, вона виписала йому довідку про доходи, в якій вказала, що ОСОБА_2працює
у ПП ОСОБА_1. та одержує заробітну плату. В результаті її син отримав кредит і
погашає його без заборгованості. Вважає, що дії посадовців Фонду були
незаконні, чим її примусили видати таку довідку.

У 2005 р. вона звернулася в Ощадбанк з метою отримання споживчого кредиту,
який був виданий на початку 2006 р. При цьому їй були висунуті умови, щоб при
підготовці документів нею була надана інформація про двох поручителів.
Поручителями були її сини ОСОБА_8та ОСОБА_3, та необхідно було надати довідки
про їх доходи. На ОСОБА_8вона надала довідку про доходи як приватного
підприємця, а на ОСОБА_3а - довідку про отримання ним заробітної плати, бо на
той момент ОСОБА_3 постійно працював у неї трактористом. При видачі такої
довідки вона приблизно порахувала суму заробітної плати, що виплатила ОСОБА_3у.
Також потрібно було вказати розмір стягнутих податків, що вона також вказала
приблизно. Така інформація була записана у табелях нарахування заробітної
плати, які зберігалися у неї вдома, але вона ними не користувалася, оскільки
через посівну був постійний брак часу. У банку їй надали бланки і зразки, які
вона заповнила та здала в банк, а саме дві довідки про доходи ОСОБА_3. Одна
довідка про доходи з вересня по листопад 2005 р., а друга з грудня 2005 р. по
лютий 2006 р. При цьому вона першу вона здала помилково, бо то була чернетка.
Обом синам вона про це не говорила. Однак довідку про доходи ОСОБА_8відмовились
приймати, пояснивши це тим, що необхідна довідка про заробітну плату фізичної
особи. Тому вона була вимушена скласти довідку про заробітну плату ОСОБА_8.

25 червня 2004 р. вона зареєструвалися як фізична особа - підприємець, з
метою вирощувати птицю у своєму господарстві уАДРЕСА_1, а саме курчат - 1000
штук та мала теплиці розміром 72 м. кв. та 96 м. кв. Дізнавшись в кінці 2004 р.
про можливість отримання дотації на створення додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних та порядок отримання дотації від Тростянецького
РЦЗ, вона вирішила прийняти до себе найманих працівників - безробітних на
дотаційних умовах. У Центрі зайнятості вона зустріла свого сина та дізналась,
що він також зареєстрований приватним підприємцем, та хоче прийняти і до себе
найманих працівників із числа безробітних. Вона запропонувала йому допомогти в
оформленні документів, бо у ОСОБА_8поганий почерк. До ОСОБА_8були прийняті
ОСОБА_6., його батько, та ОСОБА_7., які надали свої трудові книжки та з ними
були укладені трудові договори та зроблені відповідні записи. До себе вона
оформила ОСОБА_5. та ОСОБА_4., з якими також були укладені трудові договори та
у їх трудових книжках зроблені відповідні записи. У січні 2005 р. між нею та
центром зайнятості був укладений договір, який регулював працевлаштування
безробітних та отримання відповідної дотації. Такий же договір був укладений і
між її сином ОСОБА_2. та центром зайнятості. Заробітна плата працівників була
обговорена у договорі. З ОСОБА_5у них була домовленість, що він буде на своїй
пасіці у с. Мартинівка розводити для них бджіл та викачувати мед, тобто
займатися бджільництвом. За свою роботу він повинен був отримувати оплату відповідно
до кінцевого результату. Так як працівники ВДСБЕЗ почали перевіряти отримання
дотацій вона не знає, чи розвів ОСОБА_5для них бджіл чи ні, через що оплата з
ним не була проведена. У січні 2005 р. ОСОБА_4 кілька разів вийшов на роботу, а
потім відпросився на учбову сесію, однак на роботу більше не повертався, через
що з ним оплата не була проведена.
Замість себе ОСОБА_4. домовився із своїм знайомим - ОСОБА_9, який ходив
на роботу до ОСОБА_1. та отримував заробітну плату. У відомостях на отримана зарплати
розписувався особисто ОСОБА_4. Її колишній чоловік ОСОБА_6. та ОСОБА_7., які
працювали у сина, займалися ремонтом техніки, працювали при проведенні польових
робіт у с. Тучне. Спочатку на роботу вони виходили кожен день, а потім по мірі
необхідності. При цьому була домовленість, що у рахунок заробітної плати їм
будуть надаватися послуги. Послуг їм надавали більше, ніж була їх заробітна
плата. ОСОБА_1. видавала ОСОБА_6. та ОСОБА_7 зарплату, а вони її віддавали
ОСОБА_2. назад, таким чином розпоряджалися своїми коштами. Для отримання
дотації кожного місяця ОСОБА_1 надавали до Тростянецького центру зайнятості
відомості про виплату найманим працівникам заробітної плати, після чого
проводилися нарахування дотацій, які вона отримувала і за себе, і за свого сина
за довіреністю, так як вона вела всю документацію. Ці кошти витрачалися на
виплату заробітної плати, податки, паливно -мастильні матеріали, запчастини та
інше. Найманих робітників вони з сином оформляли до себе на роботу з метою
отримання дотації, ніякої змови з сином щодо заволодіння грошовими коштами не
було, так як вони з середини 2004 р. з сином фактично не спілкувалися.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2свою вину у скоєнні злочину
не визнав повністю, просив його виправдати та показав, що з 25 червня 2004 р.
він зареєстрований як приватний підприємець, та в с. Тучне Тростянецького
району займався підприємницькою діяльністю, де в нього є 9 га землі, а
уАДРЕСА_1 мати - ОСОБА_1. вирощувала курчат та мала теплиці розміром 72 м. кв.
та 96 м. кв. Всю документацію щодо підприємницької діяльності як його, так і
свою вела особисто його мати - ОСОБА_1. Спочатку у нього працював один чоловік,
а потім у центрі зайнятості запропонували оформити собі найманих людей, які
перебувають у них на обліку. Він випадково зустрівся із матір'ю у центрі
зайнятості, яка йому запропонувала бути у нього бухгалтером, на що він
погодився. Крім цього взяли на роботу ще 4 чоловік, з якими уклали трудові
договори, зареєстрували їх у центрі зайнятості та зробили відповідні записи у
їхніх трудових книжках. Серед найманих працівників був його батько - ОСОБА_6.
та його прийомний син - ОСОБА_7., які самі просили обробити їх землю, бо
техніки у них не було. Заробітну плату він їм виплачував, яку вони одразу
віддавали йому назад, за надані їм послуги.

Незважаючи на невизнання вини підсудною ОСОБА_1. у скоєнні службового
підроблення, її винність підтверджується такими доказами.

Допитаний у судовому засіданні у
якості свідка ОСОБА_10 показав, що він працює на посаді начальника Тростянецької
філії СОКП “Фонд інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості”, яка
надає довгострокові пільгові кредити жителям сільської місцевості на
будівництво, завершення будівництва та купівлю житла. Два роки тому назад
ОСОБА_2. звернувся до них з приводу отримання кредиту на купівлю житла в с.
Тучне. Він подав всі необхідні документи та отримав кредит, який погашає та до
нього немає ніяких претензій. Сумнівів щодо правильності оформлення кредиту у
них не було ніяких. Крім всіх документів ним була надана довідка про заробітну
плату, яка була невелика, але достатня для отримання кредиту. У довідці було
вказано, що він працює у фермерському господарстві механізатором.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_11 показала, що вона працює
провідним економістом по кредитуванню в Тростянецькому відділенні “Ощадбанку”.
До її обов'язків входить оформлення кредиту юридичним та фізичним особам. У
березні 2006 р. до неї звернулась ОСОБА_1. з приводу оформлення кредиту в сумі
5000 грн. на споживчі потреби. Вона надала ОСОБА_1. перелік всіх документів,
які були потрібні для отримання кредиту. Крім зазначених документів необхідно
було подати документи на поручителів та довідки про їх заробітну плату. Через
деякий час ОСОБА_1. надала всі необхідні документи як на себе, так і на
поручителів. Також були надані довідки про доходи на ОСОБА_3 Григоровича за
період з вересня 2005 по лютий 2006 р., які надала особисто ОСОБА_1. В її
особовій справі знаходяться тільки оригінали документів, чернеток там не має і
не було. ОСОБА_1. отримала кредит і на цей час достроково погасила його. Ніяких
претензій Ощадбанк до неї не має.

ОСОБА_2показав, що всі питання щодо отримання ним кредиту вирішувала його
мати, яка і оформляла всі документи, він особисто тим не переймався.

ОСОБА_3відмовився від дачі свідчень, відповідно до ст. 63 Конституції
України.

Як вбачається із довідок Охтирської МДПІ, ОСОБА_1. та ОСОБА_2зареєстровані
з 05.06.2004 року у податковій інспекції як приватні підприємці (а.с. а.с.31,
52 т.3).

25 червня 2004 року ОСОБА_1. видано свідоцтво про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця (а.с.79 т.3).

У довідці про заробітну плату, яку
склала ОСОБА_1, та подала до Сумського обласного комунального підприємства
“Фонд інвестування соціальної сфери та промисловості” вказано, що ОСОБА_2 дійсно працює в ОСОБА_1.
постійно на посаді тракториста-механіка
та йому нараховано заробітну плату за період із липня 2004 р. по травень 2005
року - 5750 грн., ним отримано за вказаний період - 5017 грн. (а.с.44 т.3).

Судом встановлено, що 01 липня 2005 року між ОСОБА_2 на СОКП “Фонд
інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості” був укладений договір
на отримання кредиту під реконструкцію житла в с.Тучне вул. Чкалова, 52 Тростянецького району у розмірі 10000 грн.
строком на шість років (а.с.45-47 т. 3), на підставі документів, які подані до
Фонду (а.с.83-86 т.3) та вказана сума кредиту була перерахована ОСОБА_2.
27.07.2005 року (а.с.49 т.3).

Як вбачається із листів директора Тростянецького РЦЗ, начальника Управління
Пенсійного Фонду в Тростянецькому районі - ОСОБА_2не був працевлаштований до
ОСОБА_1. як найманий працівник ( а.с.88,89, 92, 93т.3).

Із листа керуючого філією-відділенням ВАТ “Державний ощадний банк України”
на начальника Тростянецького РВ УМВС вбачається, що керівництво звернулось із
проханням перевірити дійсність довідок від 29.03.06 р. №3 та №4 про заробітну
плату поручителя ОСОБА_3 у ПП ОСОБА_1.,
які були надані для отримання кредиту (а.с.22 т.3).

Вказані довідки досліджені у судовому засіданні (а.с.23,24 т.3), із яких
вбачається, що ОСОБА_3з 01.09.05 р. постійно працює трактористом у ОСОБА_1. та
отримував зарплату за вересень 2005 р. - 1100 грн., за жовтень 2005 р. - 1000
грн., листопад 2005 року - 500 грн., за грудень 2005 року - 480 грн, за січень
2006 року - 515,60 грн., за лютий 2006 року - 500 грн.

Зі звітів та прикладених до них
документів, які подала ОСОБА_1. до Тростянецького РЦЗ для відшкодування витрат
на дотацію вбачається, що фактично прибутки, які отримані ОСОБА_3 складають - у
вересні 2005 р. - 21,82 грн., у жовтні 2005 р. - 480 грн., у листопаді 2005 р.
- 480 грн., у грудні 2005 р. - 480 грн., у січні 2006 р. - 495,02 грн., у
лютому 2006 р. - 485,76 грн. ( а.с.а.с.98-114 т.3).

Також, незважаючи на невизнання вини підсудними у скоєнні привласнення
чужого майна їх винність доводиться дослідженими у судовому засіданні
наступними доказами.

Так, на досудовому слідстві ОСОБА_2. давав покази, про те, що вони
одночасно із матір'ю зареєструвались приватними підприємцями 25 червня 2004
року, так як у нього є 9 га землі у с. Тучне, а всю документацію по
підприємницькій діяльності вела його мати - ОСОБА_1. Ще по АДРЕСА_1 вони
вирощували курчат, були теплиці. У 2004 р. мати у ЦЗН дізналась про можливість
отримання дотацій на працевлаштованих безробітних, про що розповіла і йому,
після чого вони вирішили оформити до себе таких працівників на дотаційних
умовах. ОСОБА_6. та ОСОБА_7. самі попросились до нього на роботу, із якими він
уклав трудові договори, та домовився із ними про те, що гроші, як зарплату, вони
отримувати не будуть, так як у рахунок оплати праці їм будуть надаватися
послуги: вспашка землі, інші роботи по підготовці землі до посіву, збирання
врожаю, перевезення та інше. Хоча гроші вони не отримували, у відомостях про
отримання зарплати вони розписувалися, та їм надавались послуги, вартість яких
була навіть більша за їх заробіток. Вказував, що фактично всією документацією
займалась його мати, вона ж отримувала та використовувала дотаційні кошти
(а.с.333-334 т.1). Аналогічні покази
давала на досудовому слідстві і ОСОБА_1. ( а.с.319-320 т.1).

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 дав відмінні покази, від тих, що
давав на досудовому слідстві, вказуючи на те, що він підписав протокол і не
читав, що там написано. У судовому засіданні показав, що дійсно він, та син
його теперішньої дружини - ОСОБА_7. попросились до ОСОБА_2. на роботу, так як у
нього не було своєї техніки для обробітку землі, вспашки землі, перевозки сіна,
тощо. Вони працювали із ОСОБА_7. на польових роботах, за що отримували кошти ,
які привозила ОСОБА_1., та вони їх одразу віддавали ОСОБА_2. в рахунок наданих
їм послуг.

На досудовому слідстві свідок вказував на те, що ні він, ні ОСОБА_7.
заробітної плати не отримували, іноді допомагали синові у польових роботах, про
те, що син отримує дотацію із ЦЗН на оплату його праці свідок не знав (
а.с.271-272 т.1).

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_6., даних у судовому
засіданні, так як він є близьким родичем підсудного ОСОБА_2. - його батьком,
через що змінив покази на його користь.

Допитаний на досудовому слідстві свідок ОСОБА_7. показував, що він стояв на
обліку в центрі зайнятості населення як безробітний, і про те, що він був
оформлений у якості найманого працівника до ОСОБА_2. дізнався лише у 2006 році,
коли ОСОБА_6. приніс йому оформлену трудову книжку. Іноді, на прохання ОСОБА_2.
свідок допомагав йому у полі, а ОСОБА_2. допомагав родині свідка: пахав город,
привозив сіно. Заробітної плати від ОСОБА_2. він не отримував, про те, що
виплачувалась дотація за його
працевлаштування свідок не знав ( а.с.273-274 т.1).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5. показував, що у центрі
зайнятості він зустрівся із ОСОБА_1., яка запропонувала йому влаштуватись до
неї на роботу, однак свідок відмовився, бо необхідно було доглядати його пасіку,
але ОСОБА_1завірила його, що працювати йому не потрібно буде, зарплати він
також не буде отримувати, а у його трудовій книжці лише буде запис про його
працевлаштування у ОСОБА_1. ОСОБА_5. віддав трудову книжку ОСОБА_1., підписав
договір. Після того він розписався у чистих бланках на отримання зарплати, де
суми зазначені не були. Ніякої роботи у
ОСОБА_1. він не виконував та зарплату не отримував. Одного разу до нього
приїздила ОСОБА_1. із сином, запитувала,
як він розводить бджіл, однак ніякої угоди він із ОСОБА_1. з приводу розведення
бджіл не укладав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4. показав, що він перебував на обліку у
ЦЗН як безробітний. У січні 2005 року йому дали направлення на працевлаштування
до ПП ОСОБА_1.. Він двічі вийшов на роботу у поле, допомагав ОСОБА_2., а потім
почалась учбова сесія у Харківському бізнес-коледжі і він домовився із ОСОБА_9
І., щоб він працював у ОСОБА_1. замість нього, із чим погодилась і
ОСОБА_1. Після учбової сесії у свідка
почалась практика, потім - державні іспити і на роботу до ОСОБА_1. він більше
не вийшов. ОСОБА_9. приносин до свідка відомості про нарахування та виплату
зарплати, де він розписувався, а гроші отримував ОСОБА_9.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_9. показав, що у 2005 році він зустрів
знайомого ОСОБА_4., який запропонував йому вийти замість нього на роботу до
ОСОБА_1., через необхідність виїхати на сесію.
Свідок пішов до ОСОБА_1., побачив обсяг робіт і погодився працювати.
Свідок доглядав за птицею, робив теплиці, допомагав ОСОБА_2. у полі пахати та
сіяти, декілька разів їздили на пасіку до ОСОБА_5.. Фактично робив цілий 2005
рік, за що отримував кошти. Відомості на зарплату носив ОСОБА_4., де він
розписувався. Хотів працевлаштуватися у ОСОБА_1. офіційно, але роботодавець обіцяла
йому оформлення трудових відносин лише після звільнення з роботи ОСОБА_4.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_12., ОСОБА_13., ОСОБА_14.,
посадовці Тростянецького районного центру зайнятості населення показали, що надання дотацій на створення робочих місць проводиться згідно
із ЗУ “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок
безробіття”, методичних рекомендацій. Приватні підприємці ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. надавали РЦЗ всі документи у
повній відповідності із вимогами закону, були проведені із роботодавцями
взаємозвірки, порушень не було виявлено. Підсудні надавали всі необхідні
документи на відшкодування витрат на виплачену заробітну плату та суми
сплачених податків і обов'язкових платежів, на підставі чого їм перераховувались
дотаційні кошти.

Крім показів свідків, винність підсудних у скоєному злочині повністю
підтверджується матеріалами кримінальної справи: свідоцтвами про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. та ОСОБА_2. (а.с.а.с. 53, 54
т.1), довідками Охтирської МДПІ, про те, що ОСОБА_1. та ОСОБА_2зареєстровані з
05.06.2004 року у податковій інспекції як приватні підприємці (а.с.56 т.1),
заявами ОСОБА_1. та ОСОБА_2. про те, що вони дають згоду на працевлаштування
безробітних, у тому числі ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_7., ОСОБА_6., відповідно,
при умові надання дотацій на створення додаткових робочих місць (а.с.а. 64, 131
т.1).

Відповідно до протоколу № 37 від 30.12.04 р. на засіданні комісії з питань
доцільності надання роботодавцям дотації на створення додаткових робочих місць
для працевлаштування безробітних прийняте рішення про укладення договору з ПП
ОСОБА_2. та ОСОБА_1. ( а.с.65 т.1).

Між Тростянецьким РЦЗ та ПП ОСОБА_1. були укладені договори № 35 від
04.01.05 та № 605 від 10.01.05 р. про створення роботодавцем додаткових
робочих місць та працевлаштування на них безробітних ОСОБА_4. та ОСОБА_5.,
відповідно, та зобов'язання Фонда перераховувати дотацію в розмірі фактичних
витрат на заробітну плату працівників (а.с. а.с. 68-70, 74-76 т.1).

Аналогічний договір був укладений Тростянецьким РЦЗ і з ОСОБА_2. від 04.01.05 р. № 205 щодо працевлаштування
ОСОБА_7. та ОСОБА_6. ( а.с. 134-136 т.1).

Тростянецьким РЦЗ були видані накази про надання дотацій ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. на створення нових робочих місць для працевлаштування безробітних
ОСОБА_5., ОСОБА_4., ОСОБА_2., ОСОБА_7. (а.с. а.с. 93, 113, 156 т.1).

До Тростянецького РЦЗ ОСОБА_1. та ОСОБА_2. були подані відомості про нараховану та виплачену
заробітну плату за січень-грудень 2005 р. працівникам, які працюють на
дотаційних умовах (а.с. а.с.114-126, 169-181
т.1).

Із довідки Тростянецького РЦЗ про перераховане відшкодування по дотації
приватному підприємцю ОСОБА_1. з 01.01.05 р. по 01.03.06 р. вбачається, що за
працевлаштування ОСОБА_4. приватним
підприємцем було отримано 6869,82 грн, а за ОСОБА_5. - 7919,29 грн. (а.с.130
т.1).

ОСОБА_2. отримав від Тростянецького РЦЗ у період із 01.01.05 р. по 01.03.06
р. дотаційних коштів за працевлаштування ОСОБА_6. - 7866,44 грн., а за
працевлаштування ОСОБА_7. - 6869,82 грн., що підтверджується довідкою
Тростянецького РЦЗ (а.с. 185 т.1).

Між ОСОБА_1. та найманими працівниками
ОСОБА_4. і ОСОБА_5. були укладені трудові договори 04.01.05 р. та
10.01.05 р. відповідно, які зареєстровані в РЦЗ ( а.с.а.с. 82,83 т.1).

Між ОСОБА_2. та працівниками ОСОБА_7. і ОСОБА_6. були укладені трудові
договори 04.01.05 р. ( а.с.142, 144 т.1).

У трудових книжках ОСОБА_5. та ОСОБА_6. містяться записи про їх
працевлаштування до ПП ОСОБА_1. та ПП ОСОБА_2., відповідно (а.с.90-91, 164
т.1).

Із дослідженої у судовому засіданні трудової книжки ОСОБА_4. вбачається, що
він з 26.01.05 р. по 04.02.05 р. був працевлаштований на роботу тимчасово
картонажником на ЗАТ “Крафт Фудз
Україна”, із 18.03.05 р. по 22.07.05 р.
працював бухгалтером в ТОВ АФ “Восход” та
із 08.08.05 р. знову був працевлаштований вантажником на ЗАТ “КФУ” (а.с.103-105 т.1).

Судом також досліджені платіжні відомості
на видачу заробітної плати працівникам у ПП ОСОБА_1. та у ПП ОСОБА_2.,
які працювали на дотаційних робочих місцях протягом січня 2005 року по лютий 2006 року та табелі обліку
використання робочого часу за вказаний період, із яких дійсно вбачається, що
вони складені підсудною ОСОБА_1., та свідки ОСОБА_5., ОСОБА_4., ОСОБА_6.
підтвердили у судовому засіданні свої підписи у відомостях (а.с. а.с 194-229
т.1).

Суд вважає викладені вище досліджені докази такими, що відповідають
фактичним обставинам справі, так як вони узгоджуються між собою, не містять
суперечностей, і у суду не має сумнівів щодо їх достовірності.

Суд не приймає у якості доказу заяву ОСОБА_7., складену 07.06.07 р. на
нотаріальному бланку, де справжність підпису ОСОБА_7. засвідчена нотаріусом
(а.с.146 т.4), оскільки суд неодноразово викликах вказаного свідка у судове
засідання, виносив постанови про доставку його приводом, однак допитати його не
видалось можливим, оскільки у місці постійного проживання вказана особа була
відсутня, та із пояснень матері встановлено, що ОСОБА_7. перебуває на
заробітках, та його адреса суду не повідомлялась. З огляду на вказане судом прийняті
його покази, дані на досудовому слідстві, і судом не встановлено, що під час
допиту вказаного свідка були допущені порушення кримінально-процесуального
законодавства.

При таких обставинах, заслухавши покази підсудних, дослідивши покази
свідків, матеріали справи, суд вважає, що дії підсудних ОСОБА_1. та ОСОБА_2. вірно кваліфіковані за
ч.3 ст. 191 КК України, так як вони своїми умисними діями вчинили привласнення
чужого майна, яке перебувало у їх віданні, вчинене повторно, за попередньою
змовою групою осіб, та дії ОСОБА_1. вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 366 КК
України, так як вона вчинила службове підроблення, тобто внесення службовою
особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше
підроблення документів, а також складання і видачу завідомо неправдивих
документів.

При призначенні покарання підсудним суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного злочину, його тяжкість, особи підсудних, та
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_1. за місцем проживання характеризується позитивно, в силу ст.
89 КК України раніше не судима.

До пом'якшуючих провину обставин суд відносить виключно позитивні
характеризуючі дані підсудної та її стан здоров'я, що підтверджується медичною
документацією, лікарняними листами.

ОСОБА_2. притягується до кримінальної відповідальності вперше, за місцем
проживання характеризується позитивно.

До пом'якшуючих провину обставин підсудного суд відносить позитивну
характеристику та наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_3.,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Обставин, що обтяжують покарання підсудних судом не встановлено.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, декілька обставин, що
пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з
урахуванням особи винної ОСОБА_1. суд вважає за можливе застосувати до
підсудної статтю 69 КК України та призначити основне покарання нижче, від
найнижчої межі, передбаченої санкцією інкримінованої статті. Суд вважає за
доцільне застосувати до підсудної обмеження волі, та таке покарання буде
достатнє та необхідне для її виправлення та попередження нових злочинів. Також
суд вважає, що необхідно застосувати до підсудної додаткову міру покарання у
виді позбавлення права займатись підприємницькою діяльністю на певний строк.

При призначенні покарання за сукупністю злочинів також слід застосувати ст.
70 КК України, та визначити остаточне
покарання підсудній шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи тяжкість вчиненого підсудною ОСОБА_1. злочину, особу винної, а
саме, наявність декількох пом'якшуючих вину обставин, наявність ряду
захворювань, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженої без
відбування покарання, визначивши їй іспитовий строк та поклавши на неї
обов'язки, передбачені ст.76 КК України.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, декілька обставин, що
пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з
урахуванням особи підсудного ОСОБА_2. суд вважає за можливе застосувати до
нього статтю 69 КК України та призначити основне покарання нижче, від найнижчої
межі, передбаченої санкцією інкримінованої статті. Суд вважає, також на
підставі ст. 69 КК України не застосовувати до ОСОБА_2. додаткове покарання, з
урахуванням наявності на його утриманні двох малолітніх дітей.

Враховуючи тяжкість вчиненого підсудним ОСОБА_2. злочину, особу винного, а
саме, наявність декількох пом'якшуючих вину обставин, те, що притягується до
кримінальної відповідальності вперше, суд дійшов висновку про можливість
виправлення підсудного без відбування покарання, визначивши йому іспитовий
строк та поклавши на нього обов'язки, передбачені ст.76 КК України.

Запобіжний захід підсудним до вступу вироку в законну силу необхідно
залишити попередній - підписку про
невиїзд та строк відбування покарання
рахувати із моменту оголошення вироку.

Суд вважає, що позовні вимоги прокурора, заявлені в інтересах
Тростянецького ЦЗН про стягнення суми заподіяних збитків у розмірі 29525,37
грн. підлягає задоволенню у повному обсязі, так як дійсно вина підсудних у
скоєнні злочину доведена повністю.

Як передбачено Порядком про надання роботодавцю дотації на створення
додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних, затвердженого
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №1 від 10.01.2001
року роботодавець несе відповідальність
за забезпечення гарантії зайнятості осіб, прийнятих на роботу з наданням
роботодавцю дотації, достовірність даних, що є підставою для визначення розміру
дотації, та використання дотації. У разі недостовірності поданих роботодавцем
даних, використання дотації з порушенням законодавства центр зайнятості
припиняє виплату дотації. Роботодавець добровільно чи на підставі рішення суду
повинен відшкодувати Фонду заподіяну шкоду.

Матеріалами справи встановлено, що Тростянецьким РЦЗ були перераховані на
рахунки ОСОБА_1. та ОСОБА_2. дотаційні кошти на відшкодування виплаченої
заробітної плати та нарахувань на заробітну плату працівникам ОСОБА_5.,
ОСОБА_4., ОСОБА_6., ОСОБА_7., а саме у розмірі 14789,11 грн. - ОСОБА_1., 14736,26
грн. - ОСОБА_2. Вказані кошти не були
виплачені найманим працівникам, що являється використанням дотації із
порушенням законодавства. Привласнення вказаних коштів відбувалось внаслідок
спільних дій підсудних, за їх попередньою змовою, тому необхідно стягнути із
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. у солідарному порядку суму перерахованих коштів ОСОБА_2. -
14736,26 грн., та із ОСОБА_1. - 14789,11 грн.

Накладений арешт на майно ОСОБА_2. - трактор ЮМЗ-6 державний номер НОМЕР_1,
орієнтовною вартістю 10000 грн., необхідно залишити у рахунок забезпечення
виконання рішення суду в частині задоволення позовних вимог прокурора.

Речові докази необхідно залишити при матеріалах справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 366 КК
України та ч.3 ст. 191 КК України, та по цьому закону призначити їй покарання:

за ч.1 ст. 366 КК України у виді обмеження волі строком на один рік із
позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на один рік;

за ч.3 ст. 191 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді
обмеження волі строком на два роки із позбавленням права займатися
підприємницькою діяльністю строком на два роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_1 у виді
обмеження волі строком на два роки із позбавленням права займатися
підприємницькою діяльністю строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1від відбування основного
покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на один рік, якщо
вона не вчинить нового злочину і виконає
покладені на неї обов'язки, передбачені ст.76 КК України:

1) повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи,

2) не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,

3) періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Строк відбуття покарання рахувати з часу оголошення вироку.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_1. залишити
попередній - підписку про невиїзд.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 191 КК
України, та по цьому закону призначити йому покарання із застосуванням ст. 69
КК України у виді обмеження волі строком на один рік без позбавленням права
обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування основного покарання
у виді обмеження волі з випробуванням строком на один рік, якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені
на нього обов'язки, передбачені ст.76 КК України:

1)повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи,

2)не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи,

3)періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Строк відбуття покарання рахувати з часу оголошення вироку.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_2. залишити
попередній - підписку про невиїзд.

Цивільний позов прокурора в інтересах Тростянецького районного центру
зайнятості населення задовольнити повністю, стягнути на користь Тростянецького
районного центру зайнятості населення 14736,26 грн. із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
солідарному порядку, та 14789,11 грн. із ОСОБА_1.

Речові докази залишити при матеріалах справи.

Трактор ЮМЗ-6, 1979 року випуску, двигун Д-65, НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_1, переданий на зберігання ОСОБА_2.
залишити під арештом для забезпечення цивільного позову.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через
Тростянецький районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя