Справа № 495/2165/15-к

ВИРОК
03.04.2015 м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої одноособово судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Широке, Білгород-Дністровського району, Одеської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, в силу ст. 89 КК України значиться таким, що не має судимості,
проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,-
сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
02.01.2015 року о 12.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у житловому приміщенні будинку АДРЕСА_1 , що належить потерпілому ОСОБА_5 , умисно з корисливих мотивів з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що останній вийшов з приміщення за дровами, з-під подушки, що знаходилась на ліжку, де потерпілий ОСОБА_5 відпочиває, та достовірно знаючи, що останній там зберігає особисті заощадження, таємно викрав 400 грн. Після чого з викраденими грошима з місця скоєння кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 зник, розпорядившись ними на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 400 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 винним визнав себе у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують його особистість.
Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне. 02.01.2015 року о 12.00 годині потерпілий ОСОБА_5 попросив його допомогти по господарству. Знаходячись в будинку потерпілого по АДРЕСА_1 він побачив, куди саме, потерпілий сховав гроші. Дочекавшись, коли він вийде з кімнати за дровами, взяв з-під подушки, що знаходилась на ліжку, шкатулку, в якій знаходились 400 грн. Після чого з викраденими грошима пішов та розпорядився ними на власний розсуд. На даний час він повернув викрадені грошові кошти потерпілому. Просив суд суворо його не карати оскільки потерпілий претензій до нього не має.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 185 ч.1 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але на момент вчинення кримінального правопорушення в силу ст. 89 КК України значиться таким, що не має судимості, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, на стадії досудового розслідування і в судовому засіданні давав правдиві показання, потерпілий претензій до нього не має, та враховується його думка щодо призначення обвинуваченому покарання на розсуд суду (а.с. 32-38).
Враховуючи пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, те, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, значиться таким що не має судимості, щиро розкаявся у скоєному, потерпілий претензій будь якого характеру до нього не має, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази, цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і на підставі санкції даної статті призначити покарання 1 (один) рік позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на досудовому слідстві не обирався.
Речові докази, цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.
СУДДЯ