Справа № 301/1563/15-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" серпня 2015 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Іршава кримінальне провадження з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, з середньо-спеціальною освітою, працюючого водієм електромонтера-лінійника Закарпатського управління ПАТ «Електро», одруженого, уродженця с.Первомайськ Речинського району Гомельської області Республіки Білорусь, та мешканця АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовозобов`язаним, за результатами проходження військово-лікарської комісії, на підставі довідки військово-лікарської комісії від 02 червня 2015 визнаний придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, всупереч вимогам ст.65 Конституції України, ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14 січня 2015 року, затвердженого Законом України №113-VIII від 15 січня 2015 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», з метою ухилення від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 02 червня 2015 року, знаходячись в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого по АДРЕСА_2 відмовився від отримання повістки для явки на 08 годину 00 хвилин 04 червня 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військової служби за мобілізацією та не з`явився у вказаний час та місце збору для проходження військової служби за мобілізацією, таким чином ухилився від призову за мобілізацією.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову за мобілізацією.
03 серпня 2015 року в ході досудового розслідування між прокурором прокуратури Іршавського району Закарпатської області юристом 3-го класу ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду, згідно якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 336 КК України у виді двох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробовуванням, якщо протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України. Крім того, згідно умов даної угоди підозрюваному роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду повністю, визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.
Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості та її відповідність вимогам чинного КПК України, суд дійшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згоду сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дату її укладення та підписи сторін, укладення даної угоди сторонами є добровільним, то суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання ОСОБА_4 винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до п.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 336 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного і обставини, що пом`якшують покарання, а саме: його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначити ОСОБА_4 за ст. 336 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає обов`язки відповідно до п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання. .
Згідно ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити підозрюваному та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.
Головуюча суддя : ОСОБА_1