справа 1 - 205 / 07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2007 року

Рівненський районний суд
Рівненської області

в особі головуючої судці Кушнір
Н.В.

при секретарі Хрусюк
Л.О.

з участю прокурора Ідрісова
P.M.

потерпілої ОСОБА_1

її законного представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Рівному кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця,
громадянина України, з
ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, неодруженого,
раніше не судимого,
невійськовозобов'язаного,
проживаючого по ІНФОРМАЦІЯ_4,

- у скоєнні злочину, передбаченого
ст. 128 КК України,

встановив:

15 квітня 2007 р. близько 19-ї год. в лісосмузі поблизу залізничної станції ІНФОРМАЦІЯ_5
ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, під час конфлікту на ґрунті
особистих неприязних відносин, взяв
ОСОБА_1 двома руками за долоню лівої руки і,
прокрутивши руку в праву сторону,
штовхнув потерпілу, від чого вона
впала спиною на дерев'яну колоду,
підставивши при цьому ліву руку,
якою вдарилась, внаслідок чого
отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої променевої
кістки в типовому місці зі зміщенням,
які відносяться до середнього ступеня тяжкості по критерію
довготривалості розладу здоров'я.

При вчиненні вищевказаних дій ОСОБА_3 не передбачав, що ОСОБА_1отримає тілесні ушкодження
середнього ступеня тяжкості, хоча
повинен був і міг передбачити подібні наслідки,
так як в обстановці, яка
склалася, можливість їх настання не
виключалася і була цілком ймовірною.

Підсудний свою вину у скоєному визнав повністю і
показав, що 15 квітня 2007 року близько
17-ї год.
він разом зі своїми друзями ОСОБА_4 та ОСОБА_5
знаходились в кафе ІНФОРМАЦІЯ_6, що
знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_5. За сусіднім столиком даного кафе він побачив двох
дівчат - ОСОБА_1 та ОСОБА_6. Декілька місяців до цього він зустрічався з
потерпілою, але вони посварились і до
даного часу не спілкувались. Він вирішив налагодити відносини з ОСОБА_1, тому підійшов до їхнього столика і під час розмови
запропонував дівчатам піти з ними в ліс для відпочинку. Коли дівчата
погодились, то він з хлопцями придбали
ще пива і всі разом пішли в сторону залізничної станції ІНФОРМАЦІЯ_2 в ліс. Близько 18 год. вони зайшли в ліс, де дівчата сіли
на

дерев'яні колоди, а він з хлопцями стали біля них пити пиво.
Ліворуч від ОСОБА_1знаходився ОСОБА_4,
який з нею про щось постійно розмовляв. Він став ревнувати ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 і вигнав останього та запропонував ОСОБА_1 відійти з ним в сторону.
Спочатку ОСОБА_1не погоджувалась з ним відходити, але він настоював на розмові з нею. Вони
відійшли приблизно на 5-7 метрів в сторону від їхньої компанії і він сів на
дерев'яну колоду, яка знаходилась на
тому місці та став до ОСОБА_1 казати, що
хоче з нею помиритися і зустрічатися далі. ОСОБА_1йому відповіла, що знає,
що він на даний час зустрічається з іншою дівчиною, на що він став заперечувати і між нами
розпочалась словесна суперечка. Вони стали ображати один одного нецензурними
словами. Він сказав в сторону ОСОБА_1 образливе слово, на яке вона штовхнула його рукою в руку і він
не втримався і впав з дерев'яної колоди на спину. Він розсердився на
потерпілу, тому піднявся і став підходити
до неї, а вона знову сказала в його
сторону образливе слово. Він підійшов до ОСОБА_1 і штовхнув її в ліву руку в
область плеча, щоб вона його не
ображала. Від даного поштовху ОСОБА_1впала на дерев'яну колоду, яка знаходилась в неї ззаду, на спину і при цьому підставила ліву руку.
Коли ОСОБА_1впала, то стала плакати і
казати, що їй болить рука і при цьому
трималась за ліву руку. Він не думав, що
в неї якісь серйозні проблеми з рукою,
так як не думав, що при падінні
вона може собі пошкодити руку. Почувши,
що потерпіла плакала, ОСОБА_6
підійшла до неї і допомогла піднятись. ОСОБА_1та ОСОБА_6 вийшли з лісу і пішли
в напрямку автобусної зупинки ІНФОРМАЦІЯ_2. Він не брав потерпілу за руку в
області зап'ястя і не прокручував їй руку,
а лише штовхав її. Наміру спричинити тілесні ушкодження їй в нього не
було. Він не передбачав, що, коли штовхне ОСОБА_1, то вона може впасти і зламати собі руку, так як не помічав в неї ззаду дерев'яної
колоди. Штовхав потерпілу він умисно,
щоб вона припинила його ображати,
але наслідків даного поштовху він не передбачав.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає,
що вина підсудного у скоєному повністю доведена.

У зв'язку з тим,
що учасники судового розгляду не оспорюють фактичні обставини
справи, суд вважає за можливе визнати
дослідження доказів щодо цих обставин недоцільним. При цьому дані факти вважаються дослідженими
та встановленими в судовому засіданні,
оскільки сторони вважають, що
фактичні обставини справи доведені наявними у справі доказами, які не потребують дослідження у ході судового
розгляду справи. При цьому суд переконався у тому, що підсудний правильно розуміє зміст всіх
обставин справи, які б підлягали б
доказуванню і ним не заперечуються і сумнівів у добровільності та істинності
його позиції немає. Підсудному роз'яснено,
що він при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин
справи буде позбавлений можливості оспорювати їх в апеляційному порядку.
Усвідомивши це, підсудний настояв на
істинності своєї позиції у визнанні вини і викладених обставинах справи.

Потерпіла ОСОБА_1підтвердила показання підсудного по суті
справи та додатково показала, що вдома
вона знаходилась два дні і не зверталась в лікарню, так як не думала, що в неї зламана рука. Так як рука ще більше
напухала і вона не відчувала покращення,
то звернулась в Рівненську районну лікарню ІНФОРМАЦІЯ_2, де було встановлено, що в неї перелом зап'ястя лівої руки і було
накладено гіпс. Даною подією їй
заподіяно фізичну та моральну шкоду, яку
підсудний зобов»язується відшкодувати.

Крім визнання підсудним своєї вини, його вина у скоєному підтверджується
зібраними по справі доказами,
дослідженими судом, зокрема
даними, які містяться в протоколах
огляду місця події / а.с. 7 /, допиту
свідків ОСОБА_4 / а.с. 21 /, ОСОБА_5 /
а.с. 20 /, ОСОБА_6/ а.с. 19 /, законного представника ОСОБА_2, очної ставки між обвинуваченим та потерпілою
/ а.с. 22-23 /, висновках
судово-медичної експертизи / а.с. 26-27 /,
додаткової судово-медичної експертизи / а.с. 31 /.

Таким
чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 необережно
наніс ОСОБА_1середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, тому його дії суд кваліфікує за ст. 128 КК України.

При обранні виду і визначенні міри покарання суд
враховує, що злочин, в якому обвинувачується підсудний, згідно
ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, він посередньо характеризується за місцем
проживання, раніше не судимий та не
притягувався до кримінальної відповідальності,
працездатний, на обліку в лікаря
нарколога чи психіатра не перебуває.

До обставин, що
обтяжують покарання підсудного, суд відносить
вчинення злочину особою, яка перебуває у
стані алкогольного сп'яніння.

Обставинами, що пом'якшують його покарання, суд визнає його щире каяття.

Таку сукупність обставин суд вважає підставою для
застосування відносно підсудного ст. 75
КК України з покладенням на нього певних обов'язків, оскільки,
враховуючи тяжкість злочину,
особу винного, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування
покарання, але в умовах постійного
контролю за його поведінкою з боку органів кримінально-виконавчої системи.

При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує
характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину,
виду і строку призначеного основного покарання, обставин,
що характеризують особу підсудного,
середовище, в якому він
перебуває.

На підставі наведеного та
керуючись ст. 323, 324,
335 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченному ст. 128 КК України і призначити покарання у
вигляді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ст. 75
КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить
нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Зобов'язати ОСОБА_3 повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи,
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Запобіжний захід підсудному до вступу вироку в законну
силу залишити попередній -підписка про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський районний суд протягом 15 діб з моменту
його проголошення.