Справа
№1-1312007р. ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2007 року
Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді - Ященко М.А.
Шевченко Н.В. з уч. прокурора -
Семеняченко Н.О потерпілого -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Кременчуці справу про обвинувачення
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
Кременчуцького району, українця, громадянина України, освіта середня
професійно-технічна, не одруженого, працюючого ІНФОРМАЦІЯ_2 в Потоківському
комунальному господарству ,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше не судимого,
у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -
року, близько 08 години 45 хвилин, керуючи
за довіреністю автомобілем „ЗАЗ-968
М" д.р.н. НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_3 та рухаючись зі швидкістю не менше 72,4 кмгод. в
напрямку від вул. Московської до вул. 60
років Жовтня в м. Кременчуці, в світлий час доби, по сухому
асфальтобетонному покриттю, в сиру похмуру погоду, по середній (другій) смузі
руху, водій ОСОБА_2 не впорався з керуванням та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4, який переходив
дорогу справа наліво відносно руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2.
В результаті ДТП потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні
ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітки, що викликала множинні
перелами ребер та ускладнилась плевропульмональним шоком, в результаті яких,
згідно з висновками судово-медичної експертизи № 863/1 від 07.11.2005
року потерпілий на місці пригоди помер.
сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 12.3 "Правил
дорожнього руху України" згідно якого, "У разі виникнення небезпеки
для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен
негайно вжити заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу
або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди", п.12.4 „Правил
дорожнього руху України", згідно якого „У населених пунктах рух
транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км /год." та п. 12.9 „Правил
дорожнього руху", яким водієві забороняється „перевищувати максимальну
швидкість зазначену в пунктах 12.4-12.7
на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на
транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до
підпункту „и" п.13.3 Правил дорожнього руху України"
ОСОБА_2 вказаних правил дорожнього руху знаходяться в причинному зв'язку з
подією ДТП та настанням
смерті потерпілого ОСОБА_4
вчиненні інкримінованого йому злочину підсудний ОСОБА_2 в суді визнав частково,
підтвердивши свої показанні, дані під час досудового слідства про те, що
керуючи на підставі доручення автомобілем „ЗАЗ-968 М" д.р.н. НОМЕР_1 та проїжджаючи
перехрестя вул. Київської з вул. Московською на світлофорі він не зупинився,
оскільки на цей час там горіло зелене світло. Він рухався по середній смузі
руху, в потоці транспортних засобів зі швидкістю близько 70 км/год. Попереду
нього, по його смузі руху та ліворуч від нього, по лівій смузі руху, рухалися
легкові автомобілі, на правому узбіччі, на зупинці громадського транспорту
„Автопарк" стояли два мікроавтобуси „Газель". Коли він під'їжджав до
цих двох мікроавтобусів, спереду першого з них вибіг чоловік низького зросту і
почав швидко перебігати проїзну частину. Даного пішохода він побачив на
відразу натиснув на гальма і намагався об'їхати його справа, почувши звук
гальма, пішохід зупинився на його смузі руху, внаслідок чого він здійснив
передньою лівою частиною свого
автомобіля наїзд на нього, від чого пішохода відкинуло на
ліву смугу руху. Трохи проїхавши після цього автомобіль під його керуванням
зупинився. Свою вину він визнає частково тому, що він не бачив пішохода,
низького на зріст, який раптово вибіг із-за маршрутного мікроавтобуса, перетинаючи
проїзну частину не на пішохідному переході. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 в частині
стягнення матеріальної шкоди визнає повністю, в частині стягнення моральної
покладаючись на розсуд суду.
часткове визнання вини підсудним у вчиненні необережного тяжкого злочину, суд
вважає що його винність повністю підтверджується дослідженими судом,
перевіреними та співставленими доказами, які є належними, допустимими та
суді потерпілого ОСОБА_1,
який засвідчив, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, являється його братом, був інвалідом 2 групи та
проживав разом з ним, як член сім'ї. Брат був невеликого зросту, близько 1,50 м., мав
нормальний стан здоров'я, вищу освіту. 20.09.2005
року брат пішов на прогулянку і додому не повернувся. Пізніше він дізнався,
що брат загинув в результаті ДТП.
В результаті загибелі брата йому заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 3343 грн. 70 коп., моральну
шкоду в розмірі 5000 грн., 100 грн. він
витратив на юридичну допомогу. Дані суми він просить суд стягнути з підсудного.
Дослідженими в суді письмовими доказами:
протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі
схемою та фототаблицею від 20.08.2005 року, згідно з
яким зафіксовано обстановку ДТП,
кінцеве та взаємне розміщення транспортного засобу, трупа та слідів на
проїзній частині (а.с. 2.14);
протоколом огляду та перевірки технічного стану
транспорту від 20.09.2005
року, згідно з яким було зафіксовано технічний стан автомобіля „ЗАЗ 968 М", д.р.н. НОМЕР_1 та механічні
пошкодження на ньому (а.с. 15-16);
протоколом відтворення обстановки та обставин пригоди від
схемами на нього, згідно з яким ОСОБА_2 показав обстановку та механізм ДТП на місці пригоди
висновком судово-медичної експертизи № 863/1 від 04.10.2006 року, в якому
вказано причину смерті потерпілого -
трупа травма грудної клітки, яка викликала множинні перелами ребер та
ускладнилися плевро-пульмональним шоком. Вказані тілесні ушкодження виникли від
дії тупих предметів, можливо в результаті удару виступаючими частинами
автомобіля, що рухався (а.с. 73);
висновками автотехнічної експертизи № 446 від 08.07.2006 року, згідно з
якими в даній дорожній ситуації водій автомобіля „ЗАЗ-968 М" ОСОБА_2 при
умові руху з максимальною допустимою у населеному пункті швидкістю 60 км/год. і при
умові своєчасного застосування термінового гальмування мав би технічну
можливість шляхом термінового гальмування в умовах даної пригоди уникнути
наїзду на пішохода ОСОБА_4,
його дії не відповідали вимогам п.п. 12.3,
12.4, 12.9 „б" „Правил дорожнього руху України" і
знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з пригодою і її
настанням (а.с. 83-91) та
іншими дослідженими судом доказами в їх сукупності.
підсудного ОСОБА_2., які виразились в порушенні п.п. 12.3, 12.4, 12.9 "Правил
дорожнього руху України" особою, яка керує транспортним засобом, що
спричинили загибель ОСОБА_4,
суд кваліфікує за ч.2 ст. 286
кваліфікації суд виходив з того, що: -
подія ДТП в результаті
якої загинув ОСОБА_4 знаходилась
в причинному зв'язку з порушенням підсудним п.п. 12.3, 12.4, 12.9 "Правил дорожнього руху
України", а показання ОСОБА_2. про те, що він не бачив пішохода, який
раптово вибіг із-за маршрутного мікроавтобуса не на пішохідному переході не
спростовують того, що основною причиною ДТП
та загибелі потерпілого ОСОБА_4
стало перевищення водієм ОСОБА_2 встановленої швидкості руху.
питання про обрання підсудному ОСОБА_2 міри покарання суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до тяжких, особу підсудного,
який раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем роботи та
проживання, його вік та стан здоров'я, та ту обставину що злочин вчинено ним з
необережності у виді злочинної недбалості.
пом'якшують покарання підсудного суд визнає сприяння розкриттю злочину,
позитивні характеристики з місця роботи та проживання.
обтяжують покарання судом не встановлено.
викладеного суд вважає що для виправлення підсудного та попередження вчинення
ним нових злочинів, йому має бути призначене необхідне і достатнє покарання у
виді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції статті передбачаючої
відповідальність за скоєне, без позбавлення права керувати транспортними
засобами, яке підсудний повинен відбувати в установі кримінально-виконавчої
справі цивільний позов потерпілого ОСОБА_1
в частині відшкодування матеріальної шкоди та витрат на юридичну допомогу
суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі, а в частині відшкодування
моральної шкоди - частково,
виходячи з характеру та обсягу перенесених потерпілим моральних страждань,
викликаних смертю брата, майнового стану підсудного та виходячи з принципів
розумності та справедливості, стягнувши зазначені грошові суми безпосередньо з
підсудного, який керував транспортним засобом на підставі довіреності.
справі - автомобіль
„ЗАЗ-968 М", д.р.н НОМЕР_1, який
знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних
ДАІ УМВС України в Полтавській області, (а. с. 110) необхідно
передати власнику ОСОБА_3
Керуючись ст. ст. 323,
324 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 268 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років
позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
вироком законної сили міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 залишити
попередню-підписку про невиїзд.

Цивільний позов
потерпілого ОСОБА_1 в
частині стягнення матеріальної шкоди та витрат на юридичну допомогу
задовольнити повністю, а в частині стягнення моральної шкоди - частково,
стягнувши з засудженого ОСОБА_2 на його користь 3343 грн. 70
коп. матеріальної шкоди, 100
грн. витрат на юридичну допомогу та 3000
грн. моральної шкоди, а всього 6443
грн. 70 коп.

Речові докази по
справі (автомобіль „ЗАЗ-968 М", д.р.н НОМЕР_1, який знаходиться на зберіганні на майданчику
тимчасового утримання транспортних засобів 2-го MB ДАІ УМВС України в Полтавській області, (а. с. 110) - передати
власнику ОСОБА_3

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з часу
проголошення.