Справа № 731/468/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/25/2015
Категорія - ч.2 ст.296 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000099 за апеляційною скаргою заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 вересня 2014 року,

Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , освіта неповна вища, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, згідно ст.89 КК України раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин; за ч.2 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі п. в ст.1 Закону України від 08.04.2014 року „Про амністію у 2014 році, ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , освіта середня, не працює, одружений, раніше судимий 19.04.2010 року вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області за ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Полтавського районного суду від 04.10.2013 року на невідбутий строк 1 рік 6 місяців,

засуджений за ч.2 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та невідбутого покарання за попереднім вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 19.04.2010 року ОСОБА_12 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду від 19 вересня 2014 року щодо ОСОБА_12 набрав чинності 19 листопада 2014 року.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 07 травня 2014 року, близько 19.45 год., ОСОБА_12 групою осіб спільно з ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у громадському місці, біля магазину „Світанок, за адресою: смт. Варва, вул. 900-річчя Варви, 88 А, в присутності сторонніх осіб безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушивши громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, зірвав шашку таксі з належного ОСОБА_13 автомобіля марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 . Після цього ОСОБА_12 безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушивши громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, тримаючи руками за тулуб ОСОБА_14 , перекинувши його через себе та кинув з прискоренням на асфальт, від чого ОСОБА_14 вдарився лівою частиною потилиці, лівим ліктем та правою гомілкою. Після цього ОСОБА_12 наніс ОСОБА_14 декілька ударів кулаком по голові. Даними діями ОСОБА_12 спричинив ОСОБА_14 легкі тілесні ушкодження.

07 травня 2014 року, близько 19.50 год., ОСОБА_8 групою осіб спільно з ОСОБА_12 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у громадському місці, біля магазину „Світанок, за адресою: смт. Варва, вул. 900-річчя Варви, 88 А, в присутності сторонніх осіб безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушивши громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, продовжив розпочату ОСОБА_12 бійку, в ході якої наніс ОСОБА_14 удар ногою в область лівого коліна, чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження. В цей час ОСОБА_12 з хуліганських спонукань та явної неповаги до суспільства, без дозволу ОСОБА_14 перемістив його мопед марки «Viper» та кинув на асфальтне покриття.

07 травня 2014 року, близько 20.15 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля магазину „Світанок, за адресою: смт. Варва, вул. 900-річчя Варви, 88 А, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_15 один удар ногою в лівий бік тулуба, чим спричинив останній легкі тілесні ушкодження.

Не погодившись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, кваліфікацію його дій, просить скасувати вирок місцевого суду в частині призначеного покарання, в зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним та призначити покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт строком 200 годин; за ч.2 ст.296 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування скарги зазначає, що згідно змісту ст.12 Закону України „Про амністію у 2014 році, дія даного закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності даним Законом. Тобто, суд першої інстанції, застосовуючи до обвинуваченого п. «в» ст.1 Закону України „Про амністію у 2014 році, не дотримався вищевказаної норми та безпідставно звільнив ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, так як кримінальні правопорушення обвинуваченим скоєні після набрання чинності вищевказаним актом амністії.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які просили вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А :

07 травня 2014 року, близько 19.45 год., ОСОБА_12 групою осіб спільно з ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у громадському місці, біля магазину „Світанок, за адресою: смт. Варва, вул. 900-річчя Варви, 88 А, в присутності сторонніх осіб безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушивши громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, зірвав шашку таксі з належного ОСОБА_13 автомобіля марки „ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 . Після цього ОСОБА_12 безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушивши громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, тримаючи руками за тулуб ОСОБА_14 , перекинувши його через себе та кинув з прискоренням на асфальт, від чого ОСОБА_14 вдарився лівою частиною потилиці, лівим ліктем та правою гомілкою. Після цього ОСОБА_12 наніс ОСОБА_14 декілька ударів кулаком по голові. Даними діями ОСОБА_12 спричинив ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді набряку м`яких тканин у потиличній області зліва з множинними саднами на його фоні, три садна в нижній третині правої гомілки по задньо-зовнішній поверхні та два садна по розгинальній поверхні лівого ліктьового суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

07 травня 2014 року, близько 19.50 год., ОСОБА_8 групою осіб спільно з ОСОБА_12 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у громадському місці, біля магазину „Світанок, за адресою: смт. Варва, вул. 900-річчя Варви, 88 А, в присутності сторонніх осіб безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушивши громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, продовжив розпочату ОСОБА_12 бійку, в ході якої наніс ОСОБА_14 удар ногою в область лівого коліна, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді двох саден та набряку м`яких тканин передньої поверхні лівого стегна з переходом на колінний суглоб, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. У цей час ОСОБА_12 з хуліганських спонукань та явної неповаги до суспільства без дозволу ОСОБА_14 перемістив його мопед марки «Viper» та кинув на асфальтне покриття.

07 травня 2014 року, близько 20.15 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля магазину „Світанок, за адресою: смт. Варва, вул. 900-річчя Варви, 88 А, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_15 , один удар ногою в лівий бік тулуба, чим спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді синця з набряком м`яких тканин в поперековій області зліва, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ч.2 ст.296 КК України, не визнав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, кваліфікація його дій відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджений доказами, дослідженими судом, і в апеляційній скарзі не оскаржується.

За таких обставин, місцевий суд обґрунтовано визнав ОСОБА_8 винним в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, і правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.125 та ч.2 ст.296 КК України.

Однак, призначаючи обвинуваченому покарання та в подальшому звільняючи його від призначеного покарання на підставі акту амністії, суд першої інстанції допустився помилки, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.12 Закону України „Про амністію у 2014 році, дія даного закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення 07 травня 2014 року, тобто після набрання чинності Законом України від 08.04.2014 року „Про амністію у 2014 році (набрав чинності 19 квітня 2014 року).

Таким чином, застосувавши до обвинуваченого положення п. „в ст.1 Закону України „Про амністію у 2014 році, місцевий суд неповно дослідив обставини кримінального провадження та безпідставно звільнив ОСОБА_8 від призначеного покарання на підставі акту амністії.

А тому, вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_8 покарання підлягає скасуванню.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , колегією суддів не встановлено.

Обставина, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, відповідно до положень ст.65 КК України, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень; дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину; обставину, що обтяжує покарання скоєння злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння; відсутність обставин, що пом`якшують покарання; колегія судів приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкцій частин статей КК України, за якими його притягнуто до кримінальної відповідальності, з урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Крім того, згідно ч. 4 статті 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статі, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів провадження, вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23.10.2014 року, який залишено без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 11 грудня 2014 року, ОСОБА_8 визнаний винним за ч.2 ст.125 КК України та йому призначено покарання у виді арешту строком три місяці.

Таким чином, остаточне покарання ОСОБА_8 необхідно призначити, з урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України, а саме шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду від 23 жовтня 2014 року більш суворим покаранням за цим вироком.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

З А С У Д И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 вересня 2014 року щодо ОСОБА_8 - скасувати в частині призначеного покарання.

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ч.2 ст.296 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин;

- за ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2014 року, більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з часу його фактичного затримання.

У решті вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 вересня 2014 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4