Справа № 11-60/11 Головуючий у І інстанції Білий
Категорія - ст. 121 ч.2 КК України Доповідач Шахова О. Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів - Козака В.І., Борисенка І.П.

з участю прокурора - Артеменка О.С.

потерпілої - ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3

підсудний - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2010 року.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Куликівського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2010 року кримінальна справа по обвинуваченню

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України направлена прокурору Куликівського району Чернігівської області для проведення додаткового розслідування.

Органами досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 02 травня 2010 року, близько 21-ї години 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного спяніння та знаходячись за місцем свого постійного проживання та території господарства № 24 по вулиці Перемоги в селі Дрімайлівка, Куликівського району, на ґрунті особистих неприязних стосунків, в ході сварки, яка переросла в бійку наніс не менше одного удару відрізком дошки своєму синові ОСОБА_5, заподіявши тим самим останньому умисні тілесні ушкодження, від яких той помер 06.05.2010 року.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 388 від 31.05.2010 року у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми органів грудної клітки, забоїв та розриву тканини лівої легені, які утворилися від дії тупих предметів, не більше 3-4 діб до настання смерті, за ступенем тяжкості відносно живої людини мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та мають прямий причинний звязок з настанням смерті ОСОБА_5

Повертаючи справу на додаткове розслідування, суд вказав на незясовані обставини та протиріччя, які є істотними для справи і для їх зясовування необхідно провести певні слідчі дії, щоб усунути значну неповноту досудового слідства. У постанові суду зазначено, що підсудний в судовому засіданні відмовився від своїх показань, даних на досудовому слідстві, оскільки перебував в тяжкому хворобливому стані і не розумів, що говорив, крім того давав їх під дією психічного тиску працівників міліції. Свідок ОСОБА_6 не підтвердив свої показання на досудовому слідстві щодо нанесення ударів підсудним своєму сину, а тому необхідно призначити щодо цього свідка психолого-психіатричного експертизу для визначення впливу його стану на сприйняття ним обставин, в яких він приймав участь або був їх свідком, так як він має діагноз - легка розумова відсталість. Крім того, необхідно більш ретельно перевірити чи не здійснювався на його тиск зі сторони працівників міліції, про що він говорив в суді. Органами досудового слідства не було оглянуто, не досліджено та не дана детальна характеристика речового доказу фрагмента дошки. Також необхідно перевірити наявність прямих і непрямих свідків та наявність інших версій спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, враховуючи обставини справи, характеристики відносин підсудного та померлого.

Не погоджуючись з постановою суду прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції подав апеляцію, в якій просить скасувати постанову суду як необґрунтовану, а справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду. Вважає, що мотиви з яких кримінальну справу направлено на додаткове розслідування безпідставні, тому що по справі проведені вичерпні слідчі дії, а неповнота досудового слідства може бути усунута у ході судового слідства. В ході судового слідства прокуратурою Куликівського району на вимогу суду проводилася перевірка за фактами щодо психічного тиску на ОСОБА_4 та ОСОБА_6 працівниками міліції при дачі ними показань, за результатами перевірки винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи, яка ніким не скасована, тому є доказом по справі. Зазначає, що вимога суду про допит лікаря щодо перевірки впливу хворобливого стану ОСОБА_4 на дачу ним показань може бути усунуто під час судового слідства. Також не є підставою направлення справи на додаткове розслідування проведення психолого-психіатричної експертизи відносно свідка ОСОБА_6, оскільки для проведення даної експертизи необхідне поміщення особи до медичного стаціонару і допускається лише за їх згоди, а суд може сам викликати в судове засідання експерта-психіатра для участі в допиті цієї особи. Таким чином, суд не обґрунтував належним чином необхідність направлення справи на додаткове розслідування.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляцію та просив її задовольнити з вказаних в ній підстав, пояснення потерпілої, засудженого та його захисника щодо законності рішення суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні. Якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому ст. 315-1 КПК України, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим.

Однак, суд першої інстанції, при прийнятті такого рішення при розгляді кримінальної справи щодо ОСОБА_4, не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону, не навівши при цьому в постанові переконливих мотивів прийнятого рішення.

Так, в постанові суду зазначено про необхідність проведення інших слідчих дій, які він вважав за необхідне провести в межах додаткового розслідування, але конкретно, які слідчі дії не зазначив, при цьому не навів переконливих доводів на користь того, що суд сам позбавлений можливості усунути зазначені недоліки досудового слідства шляхом призначення необхідних судових експертиз, дачі судових доручень тощо.

З приводу зазначеної у постанові суду необхідності призначення експертиз, допиту лікарів та інших свідків, суд у разі необхідності, мав змогу самостійно надати судові доручення, згідно ст. 315-1 КПК України, а також на підставі ретельних допитів свідків, дослідження матеріалів справи та доказів, здобутих в період судового слідства з'ясувати питання про обґрунтованість пред'явленого підсудному обвинувачення.

Сама відмова від раніше даних показань чи свідчень не тягне за собою обовязкове призначення судово-медичних чи психолого-психіатричних експертиз для зясування питань чи могла особа спотворювати обставини, в яких приймала участь, будучи хворою бронхітом або маючи діагноз легкої розумової відсталості. В разі такої необхідності суд може сам призначити експертизу або допитати лікаря в якості спеціаліста. Суд, в разі наявних суперечностей, мав змогу самостійно усунути їх на підставі ретельних допитів підсудного, потерпілого, свідків, дослідженням інших доказів. У разі зміни підсудним показань, даних під час досудового слідства, суд повинен зясувати причину цього, ретельно перевірити всі його показання і дати їм належну оцінку.

В кожному конкретному випадку суд, згідно з вимогами ст.ст.65,67 КПК, як і слідчий, виходячи з фактичних даних : показань свідків, потерпілих, підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, висновків експертиз, речових доказів, протоколів слідчих дій і судових дій, протоколів з відповідними додатками, складеними уповноваженими органами за результатами оперативно-розшукових заходів та інших документів встановлює наявність або відсутність суспільно-небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння. Слідчий, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Щодо сумніву в неналежній перевірці прокуратурою дій працівників міліції, то в цьому випадку суд має можливість і сам перевірити дані факти шляхом допиту тих свідків, яких він зазначив в постанові або у відповідності зі ст.315-1 КПК надати судові доручення. Результати перевірки прокурором, як розяснює Пленум ВС України в постанові „Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування не є обовязковим для суду і підлягають оцінці разом з іншими доказами.

Щодо речового доказу по справі дошки, то суд сам зробив висновки законності вилучення даного речового доказу, який був належним чином упакований і опечатаний, відповідності даним огляду місця події. Згідно висновків медико-криміналістичної експертизи (а.с.125-127) не виключена можливість нанесення удару однією з бокових сторін наданого на дослідження фрагмента деревяної дошки. Що конкретно, які саме обставини щодо речового доказу необхідно було слідству провірити, як вказав суд в постанові він не зазначив.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи головуючий по даній справі раніше приймав участь по двох кримінальних справах відносно підсудного ОСОБА_4 в якості його захисника (вироки судів на а.с.162,191). Дані обставини, як вважає колегія суддів, були підставою для заявлення суддею Білим М.М. самовідводу, так як при наявності обставин, які викликають сумнів в обєктивності судді, відповідно ст.54 КПК, він не може брати участь у розгляді кримінальної справи. І згідно ст. 370 КПК це є істотним порушенням вимог КПК України і підставою для скасування рішення суду.

З огляду на все вищенаведене, колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення про направлення справи на додаткове розслідування є незаконним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд, під час якого необхідно ретельно перевірити всі докази по справі, дати їм всебічну оцінку і в залежності від цього, прийняти рішення, яке б відповідало вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом 1 інстанції - задовольнити.

Постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2010 року про повернення кримінальної справи щодо ОСОБА_4 на додаткове розслідування - скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд, в іншому складі суду.

СУДДІ:

ОСОБА_7 ОСОБА_1 ОСОБА_8