В И Р О К

Іменем України

справа № 610/920/15-к

провадження 1-кп/610/127/2015

м. Балаклія 08.05.2015 року
Балаклійський районний суд Харківської області -
головуючий: ОСОБА_1 ,

за участі:
обвинувачених: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

прокурора: ОСОБА_12 ,

секретаря: ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000088 про обвинувачення:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Асіївка Балаклійського району Харківської області, без реєстрації проживаючого в АДРЕСА_1 ; громадянина України; з професійно-технічною освітою, за спеціальністю: механізатор, фрезерувальник 3р.; офіційно не працевлаштованого; розлученого; раніше судимого:
1)
24.02.1992р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 215-3 КК України до 2р. виправних робіт з утриманням 20% заробітку,

2) 06.05.1992р. Балаклійським районним судом Харківської області за ст. 17 ч. 2 ст. 215-3, 43 КК України до 1р. 8міс. позбавлення волі,

3) 18.11.1994р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 140 КК України до 5р. позбавлення волі з лікуванням від алкоголізму. На підставі Закону України «Про амністію» невідбута частина покарання скорочена на ? частину,

4) 16.03.1999р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 140, ст. 17 ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 145 КК України до 7р. позбавлення волі з лікуванням від алкоголізму,

5) 08.07.2005р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України (24.02.2005р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3р. позбавлення волі) до 3р. 3міс. позбавлення волі. За постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 31.08.2007р. від відбування покарання звільнений 10.09.2007р. умовно-достроково на невідбуту його частину 8міс. 23д.,

6) 13.02.2009р. Мар`їнським районним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 3р. 1міс. позбавлення волі,

7) 03.11.2011р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч.ч. 2, 2 ст.185 до 3р. позбавлення волі. Звільнений 19.07.2014р. з Темнівської ВК (№100) після відбуття покарання,

8) 05.03.2015р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4р. позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 27.04.2015р.,

під вартою з 22.01.2015р.,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; уродженця, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_1 ; громадянина України; з професійно-технічною освітою, за спеціальністю: електрик 3р.; офіційно не працевлаштованого; одруженого, має неповнолітнього сина 2003р.н.; такого, що в силу ст. 89 КК України судимості не має,
під вартою з 22.01.2015р.,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; уродженця, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_3 ; громадянина України; з професійно-технічною освітою, за спеціальністю: муляр, тесляр 2р.; офіційно не працевлаштованого; одруженого, має неповнолітню дочку 2013р.н.; раніше судимого:
10.01.2014р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 342 КК України до штрафу у розмірі 1700 гривень. Штраф не сплачений,
під вартою з 22.01.2015р.,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:

14 листопада 2014 року приблизно о 18.00год. в АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 , реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном, зламавши вхідні двері проник до ВІЛ-лабораторії КЗОЗ БРР «Балаклійська ЦКРЛ», з комори якої таємно, повторно викрав належні ОСОБА_7 : 3 пляшки шампанського «Советское» 0,7л по ціні 35грн./шт. на 105грн., 2 пляшки вермуту «Маренго» 0,5л по ціні 30грн./шт. на 60грн., коробку цукерок «Есферо» вартістю 52грн., банку кави «Нескафе голд» 50г вартістю 29грн., дезодорант чоловічий «Проспорт» 50мл вартістю 35грн., всього на 281 гривню, розпорядившись ними на свій розсуд.

На початку грудня 2014 року, точна дата не встановлена, в АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 , реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном, зламавши вхідні двері проник до ВІЛ-лабораторії КЗОЗ БРР «Балаклійська ЦКРЛ», з кімнати відпочинку якої таємно, повторно викрав належні ОСОБА_8 : ікону Казанської Божої Матері 15х19см вартістю 500грн., ікону Казанської Божої Матері 13х19см вартістю 500грн., ікону Св. Олександра Невського 6х7см вартістю 400грн., ікону Ангела Хранителя 10х16см вартістю 300грн., всього на 1700 гривень, розпорядившись ними на свій розсуд.

6 січня 2015 року, в денний час, в АДРЕСА_5 , ОСОБА_2 , реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном, відімкнувши замок проник до житлового будинку, звідки таємно, повторно викрав належні ОСОБА_9 : б/у каструлю алюмінієву 40л вартістю 282грн., б/у каструлю алюмінієву 10л вартістю 23грн., б/у велосипед «Україна» вартістю 280грн., б/у бідон алюмінієвий 40л вартістю 180грн, всього на 765 гривень, тиски слюсарні, 4-ри 2-х дюймових сантехнічні крани, вартість яких не встановлена, розпорядившись ними на свій розсуд.

8 січня 2015 року, в денний час, в АДРЕСА_5 , ОСОБА_2 , реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном, зірвавши замок проник до житлового будинку, звідки таємно, повторно викрав належні ОСОБА_9 : б/у велосипед «Україна» вартістю 280грн., б/у бідон алюмінієвий 40л вартістю 180грн., зламавши вхідні двері проник до приміщення гаражу, звідки таємно, повторно викрав належний ОСОБА_9 : брухт чорного металу вагою 50кг вартістю 100грн., зірвавши замок проник до погребу, звідки таємно, повторно викрав належні ОСОБА_9 : 15кг картоплі по ціні 3,40грн./кг на 51грн., всього на 611 гривень, розпорядившись ними на свій розсуд.

22 січня 2015 року приблизно о 18.00год. в АДРЕСА_6 , ОСОБА_2 , який діяв повторно, разом з ОСОБА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою між собою і з ОСОБА_4 , які діяли вперше, вирішили відкрито викрасти сумку з її вмістом у ОСОБА_10 .

Реалізуючи цей умисел, ОСОБА_2 знаходився поруч з місцем злочину і спостерігав за навколишньою обстановкою, забезпечуючи безпеку інших співучасників при вчиненні злочину з метою подачі сигналу небезпеки у разі її виникнення задля унеможливлення їх викриття.

ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_10 , зробивши їй підніжку збив з ніг. Коли остання почала кликати на допомогу, ОСОБА_3 , з метою подолання її опору, вийшовши за межі домовленості з ОСОБА_2 і ОСОБА_4 щодо обсягу вчинення злочинних дій і таємно від них, вчинив напад на потерпілу ОСОБА_10 з метою заволодіння її майном, погрожуючи приставленим до її тулуба ножем застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я.

ОСОБА_4 вирвавши з рук потерпілої ОСОБА_10 жіночу сумку, вивернув її вміст на землю, з якого відкрито викрав гаманець не встановленої вартості з грошовими коштами у сумі 233 гривні, розпорядившись ними на свій розсуд.

22 січня 2015 року приблизно о 18.40год. в АДРЕСА_7 , ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою між собою і з ОСОБА_4 , діючи повторно, вирішили відкрито викрасти сумку і мобільний телефон у ОСОБА_11 .

Реалізуючи цей умисел, ОСОБА_2 знаходився поруч із місцем злочину і спостерігав за навколишньою обстановкою, забезпечуючи безпеку інших співучасників при вчиненні злочину з метою подачі сигналу небезпеки у разі її виникнення задля унеможливлення їх викриття.

ОСОБА_3 вирвав з рук потерпілої ОСОБА_11 жіночу сумку вартістю 182грн. з грошовими коштами у сумі 50грн, а ОСОБА_4 схватив потерпілу за шию і вирвав з її руки мобільний телефон марки «Nokia 7230» вартістю 341грн., всього на 573 гривні, розпорядившись ними на свій розсуд.
Обвинувачені у вчиненні інкримінованих їм злочинів винними себе визнали повністю і підтвердили факт вчинення злочинів при обставинах, викладених у даному вироку.
Виконавши вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події злочинів, винуватості обвинувачених у вчиненні злочинів.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за викладеними фактами:
за ч. 3 ст. 185 КК України, як

таємне викрадення чужого майна (крадіжка),

вчинена повторно, поєднана з проникненням у

приміщення (епізоди I, II),
за ч. 3 ст. 185 КК України, як

таємне викрадення чужого майна (крадіжка),

вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло (епізод III),
за ч. 3 ст. 185 КК України, як

таємне викрадення чужого майна (крадіжка),

вчинена повторно, поєднана з проникненням у

житло та сховище (епізод IV),
за ч. 2 ст. 186 КК України, як

відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб (епізоди V, VI).
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за викладеними фактами:
за ч. 1 ст. 187 КК України, як

напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) (епізод I),
за ч. 2 ст. 186 КК України, як

відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб (епізод II).
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеними фактами:
за ч. 2 ст. 186 КК України, як

відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб (епізод I),
за ч. 2 ст. 186 КК України, як

відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб (епізод II).

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.
Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_14 , при цьому встановлено, що він: раніше неодноразово судимий; офіційно не працевлаштований; за місцем проживання характеризується посередньо, у т.ч. як зловживаючий спиртним, що кореспондується із змістом судових вироків; не перебуває на обліках у психіатра і КВІ, з 2011р. перебуває на обліку у нарколога; розлучений; інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано (т. 3 а.с. 73-105, т. 1 а.с. 129).

В суді ОСОБА_14 винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, що на підставі ст.66 КК України визнається пом`якшуючою покарання обставиною.
Обставиною, що обтяжує покарання за епізодами V, VI, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Визначаючи ОСОБА_14 вид та міру покарання суд також виходить з того, що: ним вчинені 6-ть епізодів тяжких злочинів; до відшкодування завданої потерпілим матеріальної шкоди добровільно не приступив, до потерпілих за пробаченням в суді не звертався; враховує позицію потерпілих; його поведінку в суді, сприяння кримінальному провадженню.

Тому, з огляду на вчинення цих злочинів за наявності не знятих і не погашених у встановленому порядку 7-ми судимостей і значного кримінального досвіду, неодноразового відбування покарання у вигляді реального позбавлення волі, що свідчить про його виняткові зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість, вперте не бажання безповоротно відмовитися від злочинного способу життя і стати на шлях виправлення і перевиховання, і необхідність утримання його в умовах ізоляції від суспільства, покарання йому необхідно призначити диференційовано по відношенню до інших обвинувачених, а саме у перевищуючому мінімальні розмірах санкцій.

Внаслідок того, що має місце сукупність злочинів, суд вважає можливим визначити покарання за вчинені злочини шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за правилами ч. 1 ст. 70 КК України.

Дані злочини вчинені в одному ряду із злочинами, за який ОСОБА_2 засуджений за вироком від 05.03.2015р. і до ухвалення вказаного вироку, має місце сукупність злочинів, тому суд вважає можливим визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 05.03.2015р. (4р. позбавлення волі) більш суворим за цим вироком, в порядку ч. 4 ст. 70 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім як кара за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів.

Застосування більш суворих розмірів покарання, суд визнає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст.ст. 69, 75 КК України.
Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , при цьому встановлено, що він: такий, що в силу ст. 89 КК України судимості не має; офіційно не працевлаштований; за місцем проживання характеризується позитивно, за відсутності доведеності протилежного, наявна характеристика видана не за фактичним місцем проживання і навіть не за місцем реєстрації, об`єктивними даними не підтверджена, що визнав прокурор; не перебуває на обліках психіатра, нарколога і КВІ (у т.ч. на час вчинення злочинів); одружений, має на утриманні неповнолітнього сина 2003р.н., відносно якого не позбавлений батьківських прав, проживає з сім`єю; інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано (т. 3 а.с. 118-138, т. 1 а.с. 130, 136).

В суді ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, щиро розкаявся, самостійно відшкодувавши потерпілим завдану шкоду, що на підставі ст.66 КК України визнається пом`якшуючими покарання обставинами.
Обставиною, що обтяжує покарання за обома епізодами, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Визначаючи ОСОБА_3 вид та міру покарання суд також виходить з того, що: ним вчинені 2-ва епізоди тяжких злочинів; враховує поведінку обвинуваченого в суді, сприяння кримінальному провадженню, позицію потерпілої ОСОБА_10 , яка у т.ч. письмово вказала про відшкодування ним матеріальної і моральної шкоди, відсутність до нього претензій, призначення покарання з випробуванням (т. 1 а.с. 65), потерпілої ОСОБА_11 , яка не наполягала на суворому покаранні і поклалася на розсуд суду, звернення до потерпілих за пробаченням, тому покарання необхідно призначити у дещо перевищуючих мінімальні розмірах санкцій (від 3-х за ст. 187 КК і 4-х років позбавлення волі за ст. 186 КК), дійшовши висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у вигляді позбавлення волі, при застосуванні ст.ст.75, 76 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням, однак вже на максимальний термін і покладанням обов`язків, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів.

Застосування більш суворих розмірів покарання, ізоляції від суспільства суд визнає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст. 69 КК України.

Внаслідок того, що має місце сукупність злочинів, суд вважає можливим визначити покарання за вчинені злочини шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за правилами ч. 1 ст. 70 КК України.
Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він: раніше судимий; офіційно не працевлаштований; за місцем проживання характеризується посередньо, у т.ч. як зловживаючий спиртним, що кореспондується із змістом судових рішень щодо нього; не перебуває на обліках нарколога, психіатра і КВІ; одружений, має неповнолітню дочку 2013р.н., відносно якої не позбавлений батьківських прав, проживає разом із сім`єю; інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано (т. 3 а.с. 144-172, т. 1 а.с. 128, 130, 134).

В суді ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, що на підставі ст.66 КК України визнається пом`якшуючою покарання обставиною.
Обставин, що обтяжують покарання, суд не убачає.

Визначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання суд також виходить з того, що: ним вчинені 2-ва епізоди тяжких злочинів; враховує поведінку обвинуваченого в суді, сприяння кримінальному провадженню, позицію потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні і поклалися на розсуд суду, звернення до потерпілих за пробаченням, тому покарання необхідно призначити у дещо перевищуючому мінімальний розмірі санкції (від 4-х років позбавлення волі), дійшовши висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у вигляді позбавлення волі, при застосуванні ст.ст.75, 76 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням, однак вже на максимальний термін і покладанням обов`язків, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів.

Застосування більш суворих розмірів покарання, ізоляції від суспільства суд визнає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст. 69 КК України.

Має місце сукупність вироків. Раніше призначене 10.01.2014р. Ленінським районним судом м. Харкова ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу не відбуте, тому враховуючи різнорідність покарань і у відповідності до вимог ч. 3 ст. 72 КК України це покарання підлягає самостійному виконанню.

З урахуванням покарання, що призначається обвинуваченим запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою ОСОБА_2 , у т.ч. для забезпечення виконання даного вироку, до набрання ним законної сили, необхідно залишити в силі, а ОСОБА_3 і ОСОБА_4 скасувати.

Час досудового тримання під вартою, у відповідності із ч. 5 ст. 72 КК України, підлягає заліку в строк покарання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування завданої злочином матеріальної і моральної шкоди від 27.03.2015р., як поданий після початку 20.03.2015р. судового розгляду, за правилами ч.ч. 1, 7 ст. 128 КПК України підлягає залишенню без розгляду.

Судові витрати, пов`язані з проведенням дактилоскопічних, товарознавчих, мистецтвознавчої, холодної зброї, трасологічної експертиз стягнути з обвинувачених на користь держави. Порядок стягнення визначається в залежності від участі обвинувачених у вчиненні конкретного злочину.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, -

з а с у д и в:

1)
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши йому покарання за:

· ч. 3 ст. 185 КК України 4 роки позбавлення волі,

· ч. 2 ст. 186 КК України 5 років позбавлення волі.

1)
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

2) На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 05.03.2015р. у вигляді 4р. позбавлення, волі більш суворим за цим вироком, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

3) ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши йому покарання за:

· ч. 1 ст. 187 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

· ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

1)
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

2) На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього обов`язки.

3) У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

4) ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

5) На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього обов`язки.

6) У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

7) Покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень, призначене ОСОБА_4 10.01.2014р. Ленінським районним судом м. Харкова виконувати самостійно.

8) До набрання вироком законної сили застосовані до обвинувачених запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою: ОСОБА_2 - залишити в силі, а ОСОБА_3 і ОСОБА_4 скасувати, звільнивши з-під варти в залі суду.

9) Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обчислювати з моменту початку досудового тримання під вартою, тобто з 22.01.2015р.

10) Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 залишити без розгляду, роз`яснивши право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

11) Судові витрати на користь держави: в сумі 1843,04 гривень в дольовому порядку, порівну, стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; в сумі 785,40 гривень стягнути з ОСОБА_2 .

12) Речові докази: предмети злочинів, що були передані на зберігання потерпілим вважати повернутими законним володільцям; монтировку, що зберігається в Балаклійському РВ ГУМВС України в Харківській області за квитанцією № 005481 від 23.02.2015р. - знищити; печатки, шапки, що зберігаються там же за квитанцією № 005482 від 23.02.2015р. - знищити, перепустку повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , а у разі відмови отримати знищити, дисконтні і банківські картки та гроші в сумі 205грн., що зберігаються в матеріалах справи повернути потерпілій ОСОБА_10 ; 2-ва ножі, що зберігається в Балаклійському РВ ГУМВС України в Харківській області за квитанцією № 005484 від 10.03.2015р. знищити.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до апеляційного суду Харківської області, через Балаклійський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення. Обвинувачені мають право подати клопотання про помилування, доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції, ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Головуючий ОСОБА_1