Справа № 357/7473/15-к
1-кп/357/569/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.06.2015р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю старшого прокурора прокуратури м.Біла Церква ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 обвинувальний акт, який надійшов 28.05.2015 року від старшого прокурора прокуратури м.Біла Церква Київської області у кримінальному провадженні №0001640 від 23.04.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Душанбе Таджикістан, гр. України, освіта вища, одруженого, працюючого директором ТОВ «Святослав плюс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Білоцерківському ОМВК, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.267 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 в невстановлений слідством час в жовтні 2013 року, за місцем знаходження ТОВ «Святослав плюс», що за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гайок, 4, на території Білоцерківського авіаремонтного заводу, придбав у невстановленої слідством особи 17 приладів - авіаційних радіоізотопних сигналізаторів обледеніння «РИО-ЗА».

Відповідно до додатку 2 Технічного регламенту закритих джерел іонізуючого випромінювання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.07 № 1382, датчики обледеніння «РИО-ЗА» оснащені радіонуклідом стронцій-90(S г90)-ітрій-90(У90) з паспортною активністю 9,3x108 Бк та відносяться до 5 категорії закритого джерела.

Відповідно до п. 18 Порядку державної реєстрації джерел іонізуючого випромінювання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2000 № 1718, реєстрація ДІВ у Державному регістрі джерел іонізуючого випромінювання у разі їх постачання здійснюється у такому порядку: організації -постачальники ДІВ (посередники), які провадять діяльність на території України, після придбання ДІВ, але не пізніше ніж 10 днів з дати їх отримання, подають до Головного реєстрового центру повідомлення за формою 2; якщо протягом 10 днів ДІВ було реалізовано, посередник не пізніше ніж 10 днів з дати відчуження ДІВ надсилає повідомлення за формою 2 до Головного реєстрового центру Державного регістру джерел іонізуючого випромінювання та реєстрового центру за місцезнаходженням одержувача ДІВ.

Однак, ОСОБА_4 , в порушення п. 18 Порядку державної реєстрації джерел іонізуючого випромінювання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2000 № 1718 після придбання ним 17 приладів - авіаційних радіоізотопних сигналізаторів обледеніння «РИО-ЗА» до Головного реєстрового центру інформацію про придбання ним вказаних приладів не надав.

В подальшому, 30.10.2013р. ОСОБА_4 , з метою отримання прибутку від реалізації вказаних 17 приладів - авіаційних радіоізотопних сигналізаторів обледеніння «РИО-ЗА», знаходячись за місцем фактичного знаходження ТОВ «Святослав плюс» за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Гайок, 4 на території Білоцерківського авіаремонтного заводу, відповідно до договору купівлі-продажу від 16.10.13р., укладеного між ТОВ «Святослав плюс» в особі директора ОСОБА_4 та ТОВ «Авіаційна компанія «Авіаком», фактично реалізував вказані прилади до ТОВ «Авіаційна компанія «Авіаком». Водночас, в порушення п. 18Порядку державної реєстрації джерел іонізуючого випромінювання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2000 № 1718, до Головного реєстрового центру Державного регістру джерел іонізуючого випромінювання та реєстрового центру за місцезнаходженням ТОВ «Авіаційна компанія «Авіаком» в м. Києві, ОСОБА_4 інформацію про реалізацію ним вказаних джерел іонізуючого випромінювання не надав, чим порушив правила поводження з радіоактивними матеріалами, що створило небезпеку настання тяжких наслідків у вигляді можливого безконтрольного та безоблікового використання ТОВ «Авіаційна компанія «Авіаком» джерел іонізуючого випромінювання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину і показав суду, що він дійсно придбав приблизно в 2013 році у незнайомого йому чоловіка 17 приладів авіаційних сигналізаторів обледеніння, які продав авіаційній компанії «Авіаком», про що не повідомив

реєстровий центр Державного регістру джерел іонізуючого випромінювання, в чому в даний час розкаюється.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи

обвинувачений ОСОБА_4 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч.3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд з врахуванням позиції обвинуваченого прийшов до висновку щодо недоцільності дослідження доказів щодо обставин вчинення злочину обвинуваченим, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, заслухавши обвинувальну промову прокурора, оглянувши та дослідивши характеризуючі обвинуваченого матеріали справи, суд прийшов до висновку та вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі, його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства, оскільки своїми умисними діями, які виразилися у порушенні правил обліку радіоактивних матеріалів, що створило небезпеку настання тяжких наслідків, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 267 КК України .

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_4 раніше не судимий, одружений, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в Білоцерківському психоневрологічному диспансері не перебуває.

У скоєному ОСОБА_4 щиро розкаюється наведену обставину суд вважає такою, що пом`якшує відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи наведене, обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає що для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 йому слід призначити покарання в межах санкції ст.267 ч.1 КК України у виді штрафу.

Речовий доказ у справі, керівництво по експлуатації РИО-3 слід залишити при матеріалах кримінального провадження, судові витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 267 ч.1 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., в дохід держави.

Речовий доказ у справі, керівництво по експлуатації РИО-3 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5 Закаблук