Справа № 11- 966
Категорія: ст.307ч.2, 309ч.2 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня
2007р. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ

Апеляційного суду Київської обл. в складі:

Головуючого -
Миколюка О.В.

Суддів -Нагорного A.M., Черкасова В.М.

з участю
прокурора - Богомаза С.А.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за

апеляцією помічника
Барившівського міжрайрнного прокурора
на вирок

Березанського
міського суду Київської обл.
від 25.06.2007р.

Цим
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

народження, уроженець і житель Броварського району
Київської обл., раніше
неодноразово судимий, засуджений
за ст.307ч.2 КК
України до 5
років позбавлення волі,
з конфіскацією майна, за ст.309ч.2 КК України на 2 роки позбавлення
волі. Остаточне покарання відповідно до ст.70 КК України визначене - 5 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.
Відповідно до ст.96
КК України до
засудженого застосоване примусове лікування від наркоманії в місцях
позбавлення волі.

ОСОБА_1визнано винним і засуджено за те, що він разом з ОСОБА_2., справа
стосовно якої виділена в окреме провадження, 4.03.2007р. в м. Яготині незаконно
придбали у невстановленої слідством особи опій ацетильований , масою в
перерахунку на суху речовину 0,787г.

Даний наркотичний засіб вони, повертаючись додому в м. Бровари,
-частково вжили.

По дорозі з м. Яготина ОСОБА_1., на найнятому автомобілі близько,
22год.30хв. під"їхав до огорожі Березанської виправної колонії №95, і за
попередньою домовленістю з невстановленою особою, - перекинув пляшку з
ацетильованим опієм, масою в перерахунку на суху речовину 0,787г., після чого -
був затриманий.

В поданій апеляції прокурор не оспорює доведеність вини, обставини справи і
міру покарання засудженому, але вважає необгрунтованим призначення засудженому
примусового лікування від наркоманії. Прокурор вказує, що наркоманія, на яку
згідно висновку судово-медичної експертиз страждає засуджений, - не є хворобою,
що становить небезпеку для здоров'я інших осіб.

Прокурор просить вирок суду змінити, виключити з вироку рішення суду про
застосування щодо ОСОБА_1примусового лікування від наркоманії.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, перевіривши
доводи апеляції і матеріали справи, колегія суддів вважає апеляцію
обгрунтованою.

Як вбачається з вироку суду і матеріалів справи, суд повно, всебічно і
об"єктивно дослідив всі
докази і обставини
справи, надав їм
належну

юридичну оцінку
і обгрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини і правильність
юридичної кваліфікації дій засудженого. Однак, приймаючи рішення про
призначення засудженому примусового лікування від наркоманії, суд виходив з
висновку судово-медичної експертизи про те, що засуджений ОСОБА_1. потребує
такого лікування. Втім, відповідно вимог ст.96 КК України, таке лікування може
бути призначене лише за умови, що хвороба, на яку страждає засуджений, -
становить небезпеку для здоров"я інших осіб. З матеріалів справи і
зібраних доказів така небезпека від хвороби, на яку страждає ОСОБА_1. - не
вбачається. Тому висновок суду про призначення засудженому примусового
лікування від наркоманії не грунтується на законі і має бути скасованим.

На
підставі викладеного, керуючись
ст.365,366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
помічника Баришівського міжрайонного прокурора задовольни ти. Вирок
Баришівського районного суду Київської обл.
від 25.0б.2007р. стосовно ОСОБА_1- змінити. Рішення суду про застосуван ня
стосовно ОСОБА_1ст.9б КК України і призначення стосовно нього примусового
лікування від наркоманії - скасувати.

В решті вирок залишити без змін.