Справа № 1-55/10
Провадження №без н/п
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2010 року Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Ярмоленка В.Г.,

при секретарі Ільніцькій С.В.

з участю прокурора Гойдало О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3 цієї ж області АДРЕСА_1, бухгалтера комунального підприємства «Малинтеплоенерго», українки, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженої, громадянки України, не працюючої, не судимої,

за ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2009 року близько 18-ї години ОСОБА_1 біля під»їзду та в під»їзді будинку № 27 по вул. Українських повстанців у місті Малині заподіяла умисні легкі тілесні ушкодження неповнолітнім ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за наступних обставин.

Того дня підсудна виявила на вхідних дверях своєї квартири № 7 за зазначеною вище адресою напис непристойного образливого змісту.

Підозрюючи в його виконанні дітей, які гралися біля будинку вона вийшла з будинку та підійшовши до групи дітей біля під»їзду, вона, на грунті неприязних стосунків, схопила неповнолітнього ОСОБА_2 за шию та нанесла йому декілька ударів по голові та обличчю.

Застосовуючи насильство, за руку потягла його в під»їзд будинку, щоб з»ясувати, хто зробив напис на дверях.

Дізнавшись, що це могла зробити неповнолітня ОСОБА_3, біля під»їзду будинку, схопила її за волосся та завела до під»їзду, де на грунті неприязних стосунків нанесла їй два удара рукою в обличчя.

Внаслідок побиття неповнолітніх потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були заподіяні тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості без короткочасного розладу здоров»я.

Підсудна ОСОБА_1 повністю визнала вину.

Пояснила, що 15.06.2009 року виявивши на вхідних дверях своєї квартири непристойний напис, який було виконано майонезом, вона, будучи обуреною, вийшла з квартири та підійшла до групи дітей, що знаходились біля будинку.

Підозрюючи у вчиненні напису ОСОБА_2, вона схопила його за шию та два рази вдарила рукою по обличчю.

Взяла його за руку та повела в під»їзд будинку, щоб вияснити, хто це написав.

Дізнавшись, що таке могла зробити ОСОБА_3, вона біля будинку підійшла до неї, схопила за коси та повела в під»їзд, де виясняла причину вчинення нею такого напису.

Та заперечувала свою причетність до цього.

Вона вдарила ОСОБА_3 два рази рукою в обличчя, після чого викликала працівників міліції.

З пояснень потерпілого ОСОБА_2 видно, що 15.06.2009 року він разом з ОСОБА_3 та іншими дітьми знаходився біля будинку № 27 по вул. Українських повстанців м. Малин.

Біля 18-ї години до них підходила підсудна та виясняла, хто написав на її дверях непристойне слово.

Затим схопила його за шию та нанесла декілька ударів рукою по обличчю та в голову.

За руку повела його в підїзд будинку, де продовжувала виясняти, хто це зробив.

На це він відповів, що напис могла зробити ОСОБА_3, бо вона питала в дітей, в кого є майонез.

Відпустивши його, підсудна підійшла до ОСОБА_3, яка стояла біля під»їзду та завела в підїзд.

Там вдарила декілька разів рукою в обличчя, розбивши їй губу.

Заперечив, що вчиняв напис на дверях.

Як пояснила потерпіла ОСОБА_3 біля 18-ї години 15.06.2009 року до групи дітей, в якій була вона та ОСОБА_2 підходила підсудна та розпитувала, хто написав на її дверях образливе слово.

Схопивши за шию Павленка, вдарила його два рази рукою в обличчя, декілька разів в голову та повела в підїзд будинку.

Потім підійшла до неї та, звинувачуючи в написанні на дверях, за коси потягла в підїзд, де нанесла два удари рукою в обличчя.

Після втручання батька ОСОБА_2, відпустила її.

Потерпіла заперечила факт написання нею на дверях підсудної непристойного слова.

З показань свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 видно, що 15.06.2009 року підсудна побила неповнолітніх потерпілих, заподіявши ним тілесні ушкодження.

Так, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 очевидці події ствердили, що ОСОБА_1 підходила до групи дітей. Схопила рукою за шию ОСОБА_2 та нанесла йому удари рукою в обличчя та голову.

Потім, схопивши за волосся ОСОБА_3 завела її в під»їзд будинку.

Як посвідчив свідок ОСОБА_6 батько потерпілого, - підсудна в під»їзді будинку утримувала за руку його сина та звинувачувала його в написанні непристойного слова на дверях.

Затим, схопила за коси ОСОБА_3 завела та її в підїзд, де вдарила рукою по обличчю.

Як видно з показань свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, виявивши на вхідних дверях своєї квартири непристойний напис, підсудна припустила, що це могли зробити діти, які грались біля їх будинку та ходила до них розбиратись.

Згідно протоколу огляду місця події від 15.06.2009 року (а.с. 9) на вхідних дверях квартири підсудної виявлено напис білою кремовидною речовиною «Суки».

Під час відтворення обстановки та обставин події з участю підсудної (а.с. 30) вона розповіла та продемонструвала основні обставини побиття нею обох потерпілих.

Згідно висновку судово медичної експертизи (а.с. 56) потерпілому ОСОБА_2 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді осаднень шиї, кінцівки, синцю тулуба.

Потерпілій ОСОБА_10 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді осаднення обличчя та губи (а.с. 60).

Ці ушкодження відносяться до категорії легкого ступеню тяжкості без короткочасного розладу здоров»я.

На підставі наведеного суд приходить до висновку щодо винності ОСОБА_1 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень неповнолітнім ОСОБА_2 та ОСОБА_3, кваліфікуючи ці її дії за ч. 1 ст. 125 КК України.

Підсудна повністю визнала вину та розкаялась в скоєному. Раніше вона не судима та позитивно характеризується.

Ці обставини помякшують її відповідальність.

При призначенні покарання підсудній суд виходить із загальних засад, визначених ст.. 65 КПК України.

Враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що помякшують покарання.

Приймаються до уваги, що злочин учинено відносно двох неповнолітніх дітей.

При цьому суд враховує, що не доведено по справі факти протиправної поведінки самих потерпілих щодо підсудної.

Обираючи підсудній покарання у виді штрафу, суд рахує, що воно є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 підлягає до частково задоволення з таких підстав.

Відповідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Вина відповідачки ОСОБА_1 у заподіянні шкоди ОСОБА_3 встановлена цим вироком та не заперечується останньою.

Суд визнає, що моральна шкода заподіяна неправомірними діями підсудної неповнолітній ОСОБА_3 і полягає в наступному:

- у фізичному болю та стражданнях, які остання зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї;

- у душевних стражданнях пережитих нею у зв»язку з цим;

- у приниженні її честі, гідності як дитини.

При цьому враховується вік потерпілої, яка є неповнолітньою, особливості її психіки та непідготовленість до стресових явищ, повязаних з неправомірним застосуванням щодо неї насильства.

Виходячи з цього, керуючись принципом розумності й достатності, суд визнає розмір морального відшкодування потерпілій в сумі 1500 гривень.

Керуючись ст. ст. 323, 324, 327 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

визнати винною ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в сумі 700 гривень

Строк покарання рахувати із часу звернення вироку до виконання.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_11 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь неповнолітньої ОСОБА_3 1500 гривень компенсації моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 15 діб.

Суддя В.Г. Ярмоленко