Справа № 368/752/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/612/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 08.06.2015

УХВАЛА
Іменем України
08 червня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_7 та представника Кагарлицьког виправної колонії №115 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 27.04.2015 року, якою задоволено клопотання начальника Кагарлицької виправної колонії № 115 та замінено ОСОБА_7 не відбуту частину основного покарання у виді 1 року 11 місяців 1 дня позбавлення волі на 1 рік 11 місяців 1 день обмеження волі.

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком апеляційного суду Київської області від 10.02.2014 року ОСОБА_7 засуджений за ч.3 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. Ухвалою Вищого с спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.11.2014р. ОСОБА_7 призначене покарання пом`якшене до 3-х років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, яке засуджений відбуває у Кагарлицькій виправній колонії №115.

Начальник Кагарлицької виправної колонії № 115 звернувся з клопотанням, погодженим із спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації, про заміну ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 27.04.2015 року задоволено клопотання начальника Кагарлицької виправної колонії № 115 та замінено ОСОБА_7 не відбуту частину основного покарання у виді 1 року 11 місяців 1 дня позбавлення волі на 1 рік 11 місяців 1 день обмеження волі.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити ухвалу та замінити призначене йому покарання не на обмеження волі, а на виправні роботи. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд при заміні покарання не в повній мірі врахував поведінку засудженого під час відбування покарання, його ставлення до вчиненого, а також ту обставину, що він скоїв ненавмисне правопорушення та став на шлях виправлення. Звертає увагу суду на те, що є єдиним годувальником своєї сім`ї, оскільки його дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.

Заслухавши доповідь судді, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.ч.3,4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення , і можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Як вбачається з матеріалів справи, суд прийшов до вірного висновку щодо можливості заміни засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини основного покарання більш м`яким у зв`язку з тим, що він відбув більш ніж третину строку призначеного покарання за необережний тяжкий злочин та став на шлях виправлення.

Як випливає із вимог ст.57 КК України покарання у виді виправних робіт відбувається за місцем роботи засудженого, а у відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (п.12) можуть бути призначені лише працюючим особам.

Так як ОСОБА_7 не працює, а відбуває покарання у виправній колонії, то йому не може бути призначене у порядку ст.82 КК України покарання у виді виправних робіт за місцем роботи, а можливість призначення такого покарання під гарантії працевлаштування законодавством не передбачена.

З огляду на зазначене Кагарлицьким районним судом прийняте законне рішення про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді обмеження волі на той же строк.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують.

За таких обставин ухвала суду є законною.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 27.04.2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Суддя: Суддя: Суддя:

08 червня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_7 та представника Кагарлицьког виправної колонії №115 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 27.04.2015 року, якою задоволено клопотання начальника Кагарлицької виправної колонії № 115 та замінено ОСОБА_7 не відбуту частину основного покарання у виді 1 року 11 місяців 1 дня позбавлення волі на 1 рік 11 місяців 1 день обмеження волі.

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком апеляційного суду Київської області від 10.02.2014 року ОСОБА_7 засуджений за ч.3 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. Ухвалою Вищого с спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.11.2014р. ОСОБА_7 призначене покарання пом`якшене до 3-х років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, яке засуджений відбуває у Кагарлицькій виправній колонії №115.

Начальник Кагарлицької виправної колонії № 115 звернувся з клопотанням, погодженим із спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації, про заміну ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 27.04.2015 року задоволено клопотання начальника Кагарлицької виправної колонії № 115 та замінено ОСОБА_7 не відбуту частину основного покарання у виді 1 року 11 місяців 1 дня позбавлення волі на 1 рік 11 місяців 1 день обмеження волі.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити ухвалу та замінити призначене йому покарання не на обмеження волі, а на виправні роботи. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд при заміні покарання не в повній мірі врахував поведінку засудженого під час відбування покарання, його ставлення до вчиненого, а також ту обставину, що він скоїв ненавмисне правопорушення та став на шлях виправлення. Звертає увагу суду на те, що є єдиним годувальником своєї сім`ї, оскільки його дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.

Заслухавши доповідь судді, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.ч.3,4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення , і можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Як вбачається з матеріалів справи, суд прийшов до вірного висновку щодо можливості заміни засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини основного покарання більш м`яким у зв`язку з тим, що він відбув більш ніж третину строку призначеного покарання за необережний тяжкий злочин та став на шлях виправлення.

Як випливає із вимог ст.57 КК України покарання у виді виправних робіт відбувається за місцем роботи засудженого, а у відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (п.12) можуть бути призначені лише працюючим особам.

Так як ОСОБА_7 не працює, а відбуває покарання у виправній колонії, то йому не може бути призначене у порядку ст.82 КК України покарання у виді виправних робіт за місцем роботи, а можливість призначення такого покарання під гарантії працевлаштування законодавством не передбачена.

З огляду на зазначене Кагарлицьким районним судом прийняте законне рішення про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді обмеження волі на той же строк.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують.

За таких обставин ухвала суду є законною.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 27.04.2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Суддя: Суддя: Суддя: