Справа №
1-й ін ст.: Селіванова О.О.,
Категорія : ст. 236-2 КПК України Доповідач ап. інст.: Тимошевський В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Миколаївської області
у складі:

головуючого Царюка В.В.,

суддів Гулого В.П.,
Тимошевського В.П.,

за
участю прокурора Багірової
В .А.,

потерпілого ОСОБА_1

29
листопада 2007 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи за апеляцією
потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 грудня 2005 року, якою,
скарга

- ОСОБА_1 на постанову старшого
слідчого прокуратури Центрального району м.
Миколаєва від 10 жовтня 2005 року про закриття кримінальної справи у
відношенні службових осіб Миколаївського міського парку культури і відпочинку
«Перемога» та ДП

«Миколаївський морський торговий порт»,
в зв'язку з відсутністю в їх діях складу злочину , передбаченого ч.2 ст.
367 КК України, - залишена без
задоволення.

Постановою
старшого слідчого прокуратури Центрального району м. Миколаєва від 10 жовтня 2005 року , кримінальну справу порушену за фактом
службової недбалості службових осіб Миколаївського міського парка культури і
відпочинку «Перемога» та ДП «Миколаївський морський торговий порт»
закрито, в зв'язку з відсутністю в їх
діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.
367 КК України.

14
листопада 2005 року ОСОБА_1, звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою, в якій просив: - відновити строк на
оскарження постанови старшого слідчого прокуратури Центрального

району м. Миколаєва
від 10.10. 2005 року якою була закрита кримінальна справа №04510008 за фактом
смерті ОСОБА_2;

-
скасувати постанову старшого слідчого прокуратури Центрального району м. Миколаєва від 10.10. 2005 року про відмову в
порушенні кримінальної справи .

Відмовляючи
в задоволенні скарги, суддя послалася на
відсутність підстав для скасування постанови старшого слідчого, від 10.10.2005 року про закриття справи.

Суддя
також зазначила, що при закритті
кримінальної справи слідчий виконав всі вимоги передбачені ст.
ст. 213, 214 КПК України тому відсутні підстави для
відновлення слідства.

В
апеляції потерпілий ОСОБА_1, просить скасувати постанову судді Центрального районного
суду м. Миколаєва від 7 грудня 2005 року
про відмову в задоволенні скарги на постанову старшого слідчого прокуратури
Центрального района
м. Миколаєва від 10
жовтня 2005 року про закриття справи у відношенні службових осіб Миколаївського
міського парку культури і відпочинку «Перемога» і ДП «Миколаївський морський
торговий порт» порушеної за ч.2 ст. 367 КК України, а матеріали справи направити на додаткове
розслідування в прокуратуру Миколаївської області.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення потерпілого
ОСОБА_1 , який просив задовольнити
апеляцію, думку прокурора Багірової
В.А., про часткове задоволення апеляції
і про направлення матеріалів справи на новий судовий розгляд в той же суд, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню частково, з слідуючих підстав.

Відповідно
до вимог ч.4 ст. 236-6 КПК України розглянувши скаргу, суддя залежно від того, чи були при закритті справи виконані вимоги
статей 213 і 214 КГЖ України постанову слідчого, приймає одне з таких рішень:- залишає скаргу
без задоволення; - скасовує постанову про закриття справи і направляє справу
прокурору для відновлення слідства.

Ці
вимоги закону при розгляді скарги потерпілого ОСОБА_1 суддею не були виконані.

Висновки
суду про відмову потерпілому ОСОБА_1 в задоволенні його скарги на постанову
старшого слідчого прокуратури Центрального району м. Миколаєва від 10 жовтня 2005 року про
закриття кримінальної справи порушеної за фактом неналежного виконання
службовими особами Миколаївського міського парку культури і відпочинку
«Перемога» та ДП «Миколаївський морський торговий порт», є передчасними.

В
порушення вимог ст. 236-6 КПК України за результатами розгляду скарги (про скасування постанови
старшого слідчого від 10.10.2005 року) суддя, фактично не навела жодного мотиву прийнятого
рішення, формально вказала що слідчий
виконав всі вимоги передбачені ст. ст.
213, 214 КПК України.

Закриваючи
кримінальну справу суддя не звернула уваги (не дала оцінки) листу /№
14-03.012/847 від 13.11.2003 року Територіального Управління Держнагляд
охоронпраці України в Миколаївській області(т.З а.с. 25).3і змісту якого
видно, що начальник теруправління
Єропунов М. Л. доводив до відома голови Миколаївської облдержадміністрації
Гаркуші О.М. , що на виконання
відповідного доручення комісією з виїздом на місце перевірено наведені у заяві
факти та встановлено наступне: умови утримання та обладнання пляжу «Стрілка»
який є комунальною власністю територіальної громади м. Миколаєва і закріплений за Миколаївським
комбінатом комунальних підприємств управління житлово-комунального господарства
Миколаївського міськвиконкому не відповідають вимогам Правил охорони життя
людей на водних об'єктах України. Затверджених наказом Міністерства України з
питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської катастрофи
від 03.12.2201 року №272 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.02.2001 р. за №95/6383.

Межі
пляжу «Стрілка» визначено умовно, не
закріплено законодавчо. Прибережна територія не спланована. Пляж не
радіофікований. Відсутні стенди з матеріалами щодо попередження нещасних
випадків на воді. На акваторії пляжу при середній глибині 1-1, 2 метра
зафіксовані уступи та великі глибини від 2, 5 до 3, 8 метрів, які становлять небезпеку для людей. Межа
запливу не позначена буями. Мають місце виходу ґрунтових вод з низькою
температурою. У місцях заборонених для купання немає щитів з написами «КУПАТИСЯ
ЗАБОРОНЕНО», а небезпечні місця на
акваторії не позначені віхами або буями. Акт водолазного обстеження дна, паспорт підводної частини акваторії пляжу, карта виміру глибин, а також акт про придатність пляжу до
експлуатації відсутні.

Таким
чином, зі змісту даного листа
вбачається, що майже через 6 місяців
після події яка сталася 30.05. 2003 року з ОСОБА_1 на пляжі «Стрілка», прибережна територія пляжу не
спланована, відсутні відповідні стенди
про попередження нещасних випадків на воді,
також не вияснено питання чи була проведена перевірка виданого директору
Миколаївського комбінату комунальних підприємств ОСОБА_3 припису по усуненню
виявлених порушень, та сам хід їх
виконання.

Не було
взято до уваги і пояснення директора міського парку культури та відпочинку
«Перемога» ОСОБА_4,
даного
24.03.2004 р.

прокурору Центрального району м. Миколаєва Ільницькому І.В.(т.1, а.с. 136)з якого
випливає, що на 30.05. 2003 р. офіційно
техніка по експлуатації катамаранів оформлено не було. Але ОСОБА_5 реально
приступив до роботи ще за неділю до цього. Відкриття пляжу не пов'язано з
початком роботи катамаранів. Атракціон почав роботу десь з початку травня 2003
р. На той момент ОСОБА_5
працював за його (ОСОБА_4) усною вказівкою, були видані білети. ОСОБА_5 був ознайомлений
з правилами видачі і експлуатації катамаранів.

Суддею
не було взято до уваги і інструкцію користування маломірними самохідними
плавзасобами, чим повинна була
керуватися особа яка видавала плавзасіб(т. 1,
а.с. 137). Зі змісту інструкції
вбачається, що при користуванні водними
велосипедами забороняється:- видавати на прокат плавзасоби і кататися на них
дітям до 16 років без супроводу дорослих;- пірнати з плавзасобу.

Також не
було взято до уваги і додаток №1 до Правил охорони життя людей на водних
об'єктах України та Паспорту на відкриття і функціонування пляжу(т.2, а.с.
27), згідно якого функціонування пляжу
дозволено з 01.06. 2003 р. по 01.09. 2003 р.

В
примітці до вказаного Паспорту (від 28.05.2003 року, т.1 а.с. 169, зв.) головний державний
інспектор ДПРСВО по Миколаївській області зазначив, що відповідної ради товариства рятування на
воді не існує. ДПРСВО МНС України аварійно-рятувальна служба М. Миколаєва не
спроможна виконувати дії по рятуванню людей та обстеження акваторії водних
об'єктів.

Суддя не
перевірила й висновки старшого слідчого в постанові від 10.10. 2005 року (т.3,
а.с. 31) про те, що рятувальна служба
пляжу «Стрілка» починає свою роботу з моменту відкриття пляжу, а саме з 01.06. 2003 року, в зв'язку з чим рятувальна служба на пляжу
була відсутня. А також про те, що смерть
ОСОБА_2 30.05. 2003 року настала в наслідок порушення ним елементарних правил
поведінки на воді - купанні на пляжі «Стрілка» що не був введений в
експлуатацію.

Крім
того, при розгляді скарги, суддею не взято до уваги вимоги пунктів: 2,
3; 2, 6; 2, 7; 2, 9, розділу -2 Наказу
№272 від 03.12.2001 року. Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1
лютого 2002 року за №95/6383 «Про затвердження Правил охорони життя людей на
водних об'єктах України», в яких, -
згідно:

п.2, 3-
на кожному пляжі і в місцях масового відпочинку громадян з метою попередження
нещасних випадків і надання допомоги тим хто потрапив у біду на воді, підприємство , установа або організація за
якими закріплена відповідна територія утворюють сезонні відомчі рятувальні
пости, організовують постійне чергування
рятувальників;

2,6-забороняється
відкриття і функціонування оздоровчих закладів та пляжів загального
користування без обстеження і очистки акваторій пляжів , без наявності розгорнутого відомчого
рятувального поста, укомплектованого
підготовленими матросами - рятувальниками і оснащеного необхідним рятувальним
майном;

2, 7-
громадянам, які відпочивають у місцях
масового відпочинку, забороняється:
запливати за огороджувальні буї,
стрибати в воду зі споруд, не
пристосованих для цього і в місцях де невідомі глибина та стан дна, організовувати у воді ігри , пов'язані з
пірнанням, та захватом тих, хто купається;

2,
9-указівки працівників ДГТРСВО стосовно заходів безпеки на воді є обов'язковими
для адміністрації пляжів, інших закладів
відпочинку громадян.

Зважаючи
на те, що суддею не наведено жодного
мотиву прийнятого рішення і не дано оцінки постанові старшого слідчого
прокуратури Центрального району м. Миколаєва
від 10 жовтня 2005 року, чим допущено
суттєві порушення вимог кримінально-процесуального закону, рішення судді не може залишатися чинним і
підлягає скасуванню, з направленням
справи на новий судовий розгляд в той же суд.

Оскільки
у постанові суддя дала освою оцінку матеріалам справи і визначила свою думку
щодо оскаржуваного рішення слідчого,
новий розгляд справи належить провести в іншому складі суду.

Під час
нового розгляду справи, необхідно
врахувати вищевикладене, усунути вказані
недоліки та прийняти законне і обгрунтоване рішення.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
потерпілого ОСОБА_1 задовольнити частково. Постанову судді Центрального
районного суду м. Миколаєва від 07
грудня 2005 року, якою ОСОБА_1
відмовлено в задоволенні його скарги на постанову старшого слідчого прокуратури
Центрального району м. Миколаєва від 10
жовтня 2005 року про закриття кримінальної справи у відношенні службових осіб
Миколаївського міського парку культури і відпочинку «Перемога» та ДП
«Миколаївський морський торговий порт»,
за відсутністю в їх діях складу злочину передбаченого ч.2 ст.
367 КК України, скасувати.
Матеріали справи направити на новий судовий розгляд в той же суд, але в іншому складі суду.