АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
11а -277/ 2008 р. Головуючий
у 1 інстанції: Ткачук С. С.
ч.2 ст. 121 КК України Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня
2008 року колегія судців судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду
Донецької області у складі:

головуючого:
Галатина О.М.

суддів: Єстеніної
В.В., Легостаєва О.А.

за участю прокурора Єроклінцевої Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку кримінальну справу за

апеляцією засудженого
ОСОБА_1 на вирок
Ясинуватського міськрайонного суду

Донецької
області від 08 листопада 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, не судимого,

засуджено за
ч.2 ст. 121 КК України на 7 років
позбавлення волі,

ВСТАНОВИЛА:

2 листопада
2006 року, з 17 до 18 години ОСОБА_1
знаходячись біля будинку 51 по вул.
Колхозній в с Веселе
Ясинуватського району та побачивши брата ОСОБА_2, який в стані алкогольного сп'яніння лежав на землі, став піднімати останнього з землі щоб
відвести додому. Після невдалих спроб підняти брата і через неприязні стосунки
з тим, став бити ОСОБА_2, умисно завдаючи удари ногами по різних
частинах тіла останнього, заподіявши
синці зовнішньої поверхні лівого передпліччя в середній та нижній третині, тильної поверхні правої кісті, передньої поверхні обох колінних
суглобів, численні двосторонні переломи
ребер, пошкодження селезінки та брижі
тонкого кишечнику, що ускладнилися
шоком, тобто - тяжкі тілесні
пошкодження, небезпечні в момент
заподіяння.

Внаслідок
шоку, обумовленого сукупною травмою:
тупою травмою грудної клітини, що
супроводжувалася численними двосторонніми переломами ребер, тупою травмою живота , що супроводжувалася пошкодженнями селезінки
та брижі тонкого кишечнику, ІНФОРМАЦІЯ_1
наступила смерть ОСОБА_2.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1 просив вирок суду скасувати як незаконний і суворий
та звільнити його від відбування покарання відповідно до ст. 408 КПК України, посилаючись на фальсифікацію матеріалів
справи, односторонній та обвинувальний
уклін при розслідуванні та судовому розгляді справи; при обранні покарання суд
не взяв до уваги його стан здоров'я: переніс інсульт, став калікою.

2

Заслухавши
доповідача, прокурора, який не погодився з принесеною
апеляцією, вважаючи вирок суду законним
та обґрунтованим, дослідивши матеріали
кримінальної справи, колегія суддів
дійшла висновку про те, що принесена
апеляція задоволенню не підлягає за таких підстав.

Висновки
суду про доведеність винуватості засудженого у вчиненні злочину за обставин та
в обсязі, встановленому в судовому
засіданні та наведеному в мотивувальній частині вироку, підтверджується сукупністю узгоджених між
собою, стосовних, допустимих,
достовірних та достатніх доказів.

Так, незважаючи на непослідовну позицію засудженого
ОСОБА_1 в частині його показань про фактичні обставини по справі, зміну ним своїх показань про заподіяння
постраждалому ОСОБА_2 тілесних
пошкоджень, від яких той помер, суд першої інстанції дійшов мотивованого
висновку про те, що зміна засудженим своїх
показань є обрана ним тактика захисту, а
тому обгрунтовано взяв до уваги саме первинні показання засудженого та не взяв
до уваги інші його показання, виходячи з
того, що перші - повністю узгоджуються з
сукупністю інших доказів по справі, а
другі - спростовуються ними.

Так, засуджений на досудовому слідстві у явці з
повинною власноручно вказував на те, що
це він побив свого брата ОСОБА_2, нанісши тому удари долонею по обличчю та ногами в область
попереку та живота. (а.с. 2)

При
допиті в якості підозрюваного засуджений ОСОБА_1 конкретизував свої
показання, наголосивши на тому, що наніс ОСОБА_2 6 ударів ногами в область ребер, попереку,
живота та тазу. Свідком тому став ОСОБА_3, який і вжив заходів, присікаючи його дії. (а. с. 18)

Ці ж
показання ОСОБА_1 на досудовому слідстві підтвердив при відтворенні з його
участю, в присутності двох понятих, спеціаліста-криміналіста та статиста обставин
вчиненого злочину. (а.с. 30)

При
цьому, в усіх випадках засуджений
власноручно в протоколах наведених слідчих дій наводив про те, що зауважень на протоколи не має, показання дає добровільно.

В
подальшому, при допиті в якості
обвинуваченого ( а. с. 40 ), не
зрікаючись своїх показань про те, що це
він наніс своєму брату декілька ударів ногами,
ОСОБА_1 зауважив, що удари
наносив хворою лівою ногою, а тому ці
удари не могли бути сильними.

В
судовому засіданні засуджений знову змінив свої показання, пояснюючи про те, що він наносів удари правою ногою, його в цей час ніхто не бачив. Померти від
його ударів ОСОБА_2 не міг.
Вважає, що ОСОБА_2 побили інші
особи, він до його смерті причетності не
має, оскільки наносив удари хворими
ногами і від цього удари не могли бути сильними, (а.с. 123-124)

В той же
час, свідок ОСОБА_3.
На досудовому слідству пояснював про, що був свідком конфлікту між засудженим та
померлим і бачив, як ОСОБА_1 вдарив
ногою ОСОБА_2 по тулубу, коли той лежав на землі. Він припинив дії
засудженого і пішов геть. Вранці наступного дня він бачив ОСОБА_2 на тому ж місці, той був напівсвідомим, з рота йшла піна. Там же від ОСОБА_4 почув, що побив ОСОБА_2 А. ногами засуджений ОСОБА_1 ( а. с. 19)

Відповідно
до висновку судово-медичної експертизи менш ніж за добу до смерті ОСОБА_2 дією
тупих твердих предметів, яким могли бути
ноги людини, були заподіяні синці
зовнішньої поверхні лівого передпліччя в середній та нижній третині, тильної поверхні правої кісті, передньої поверхні обох колінних
суглобів, численні двосторонні переломи
ребер, пошкодження селезінки та брижі
тонкого кишечнику, що ускладнилися
шоком.

Удари
наносилися з силою достатньою для утворення тілесних пошкоджень, одне за другим у незначний проміжок часу.

Виявлені
на трупі ОСОБА_2 тілесні
пошкодження могли утворитися при обставинах,
на які вказував засуджений ОСОБА_1 при відтворенні з його участю
обставин злочину. (а. с. 51-53, 56-57)

3

Колегія
суддів також звертає увагу на те, що як
на досудовому слідстві, так і в судовому
засіданні засуджений ОСОБА_1 жодного разу не заявляв про фальсифікацію
матеріалів кримінальної справи чи будь-який тиск на нього.

Виходячи
з наведеного, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про доведеність винуватості засудженого ОСОБА_1 у
скоєні злочину в обсязі та за обставин,
встановлених в судовому засіданні,
надавши вчиненому злочину належну юридичну оцінку.

Покарання
засудженому ОСОБА_1 судом призначено відповідно до вимог ст. .65 КК України та п. 1 постанови
Пленуму Верховного Суду України „Про практику призначення судами кримінального
покарання" від 24 жовтня 2003 року,
до уваги прийняті ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_1 та обставини
справи, що пом'якшують покарання, а саме - ампутація обох стоп після
обмороження.

Підстав для
скасування чи зміни вироку суду колегія суддів не вбачає.

Враховуючи
викладене та керуючись ст. 357 КПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 відхилити; вирок Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області від 8 листопада 2007 року стосовно нього залишити без зміни.