Справа № 373/428/15-к
В И Р О К
Іменем України
27 квітня 2015 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001291 від 31.12.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Михайлівка Росія, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу 89 КК України не судимого,

за ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 30.12.2014 року, близько 16 години, не маючи посвідчення подія, тобто права керування транспортними засобами, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи мотоциклом марки ИЖ 6114105, державний номер НОМЕР_1 , з несправним ручним гальмом, у селі Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області, рухаючись по вулиці Дружби у напрямку військового містечка села Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області зі швидкістю близько 40 км/год, порушуючи п.п 2.3 б), д), 2.9 а), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, будучи неуважним до дорожньої обстановки, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан керованого транспортного засобу, щоб маги змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечного інтервалу та дистанції, допустив наїзд на велосипедистку ОСОБА_5 , яка керувала велосипедом марки «Україна» та рухалася у попутному напрямку попереду якомога ближче до правого краю проїжджої частини.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №1 від 27.01.2015 року, ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: лінійного перелому виличної луски справа, забою головного мозку в правій виличній долі з геморрагічним компонентом, корковий забій в правій середньолобній області, транссудат в клиновидній пазусі, що спричинені від дії тупою твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі), якими могли бути виступаючі частини транспортних засобів, що рухались, з падінням па дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження, у своїй сукупності, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

Порушення п.п. 2.3 б), д), 2.9 а), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, перебувають в прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.

ОСОБА_4 своїми необережними діями, що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, заподіяв потерпілій тяжке тілесне ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 286 КК України.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, визнав повністю та показав, що він, 30.12.2014 року, близько 16 години, відвозив по місцю роботи, брата своєї співмешканки ОСОБА_6 мотоциклом ИЖ 6114105, де було несправне ручне гальмо, не маючи посвідчення водія. В той день він вживав пиво. З ними також в мотоциклі, як пасажир, їхав ОСОБА_7 . По дорозі в село Дівички, відволікся, з`їхав на обочину, не дотримався безпечного інтервалу і дистанції, і допустив наїзд на велосипеда, яким керувала ОСОБА_5 . Оскільки у нього та у пасажирів не було телефонів, то він зупиняв машини, щоб надати медичну допомогу ОСОБА_5 . Водій машини, який під`їхав до місця події, повідомив міліцію та викликав швидку допомогу. Він жалкує про те, що сталось, матеріальну шкоду відшкодує потерпілій і щиро розкаюється у скоєному.

Справа розглядалась в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Під час судового розгляду за згодою учасників судового провадження, за ухвалою суду, визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичних обставин кримінального провадження, правильно розуміючи зміст ч.3 ст. 349 КПК України.

Докази вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, є допустимими, достатніми, об`єктивними та такими, що не суперечать один одному.

Таким чином, з урахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_4 під час судового розгляду, відсутності будь-яких суперечностей по кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце і це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, оскільки він своїми необережними діями, що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, заподіяв потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 за вчинений злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України підлягає покаранню.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, що він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, його матеріальний стан, думку потерпілої в письмовій заяві щодо його покарання.

Пом`якшуючими обставинами суд рахує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючою обставиною суд рахує вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При таких обставинах, суд вважає можливим призначити йому покарання без позбавлення волі, застосовуючи ст. 75 КК України.

Враховуючи, що у обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні документи на право керування транспортними засобами і він ніколи їх не отримував, суд вважає додаткову міру про позбавлення права керування транспортним засобом не застосовувати.

Витрати, понесені з проведенням інженерно-технічної експертизи за №5-01/42 від 23.01.2015 року, вартість якої складає 491 (чотириста дев`яносто одна) гривня 40 копійок, слід стягнути на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання:

· за ч.2 ст. 286 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим терміном на 2 (два) роки.

В силу ст. 76 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: мотоцикл марки ИЖ 6114105, державний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на майданчику тимчасового утримання за адресою: вулиця Лагерна, 36 в місті Переяслав-Хмельницькому Київської області, повернути ОСОБА_4 , а велосипед «Україна», що знаходиться на майданчику тимчасового утримання за адресою: вулиця Лагерна, 36 в місті Переяслав-Хмельницькому Київської області, повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 491 (чотириста дев`яносто одна) гривня 40 копійок витрат за проведення інженерно-технічних експертиз.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Головуючий суддя: ОСОБА_1