Справа № 589/949/15-к
Провадження № 1-в/589/138/15
УХВАЛА

24 квітня 2015 р.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Шосткинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області (№66) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Шостка Сумської області клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, освіта професійно-технічна, до відбуття покарання працював водієм у ТОВ «Артан», неодруженого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.06.2013 Голосіївським районним судом міста Києва за ч.2 ст.185, ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки три місяці;

- 16.07.2013 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ч.1, 4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців,

- про застосування амністії,-

ВСТАНОВИВ:
24 лютого 2015 року адвокат ОСОБА_5 звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області в інтересах засудженого ОСОБА_6 із клопотанням про застосування відносно останнього Закону України «Про амністію у 2014 році» №1185-VII від 08 квітня 2014 року (далі Закон №1185-VII).

В обґрунтування подання зазначено, що засуджений відбуває покарання за вироком ухваленим 16 липня 2013 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, де його визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.307 та ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців, а тому вважає, що підпадає під дію ст.6 Закону №1185-VII, а саме скорочення наполовину не відбутої частини покарання засудженим.

Представник Шосткинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області (№66) ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 не підтримала та додатково пояснила, що не вбачає підстав для застосування Закону №1185-VII відносно засудженого ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, обґрунтовуючи заперечення тим, що, оскільки ОСОБА_6 був двічі судимий за вчинення тяжких злочинів, а тому, амністія до засудженого не застосовується.

Представник спостережної комісії при Шосткинський районній державній адміністрації Сумської області у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час його проведення повідомлений належним чином.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій клопотання підтримав та просить справу розглянути за його відсутності, у послугах захисника потреби не має. Пам`ятка про права і обов`язки засудженому вручено. Судом ухвалено провести розгляд клопотання за відсутності засудженого, у т.ч. з огляду на утримання його в умовах ізоляції від суспільства.

Адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином. Крім того, 10 березня 2015 року надіслав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. (а.с.20).

Суд, вислухавши представника Шосткинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області (№66), а також, думку прокурора, дослідивши матеріали додані до клопотання та особову справу засудженого ОСОБА_6 , приходить до наступних висновків.

Так, із вироку Голосіївського районного суду міста Києва ухваленого 05 червня 2013 року вбачається, що ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України і призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді двох років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.186 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточно ОСОБА_6 покарання у виді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі.

Із вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області ухваленого 16 липня 2013 року вбачається, що ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.1 ст.309 КК України у виді двох років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 05 червня 2013 року, більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч.1, 2 ст.86 КК України, амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року за №392/96-ВР (далі Закон №392/96-ВР), амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Відповідно до п. «в» ст.4 Закону №392/96-ВР, амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Відповідно до ст.8 Закону №1185-VII, амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону №392/96-ВР.

Закон №1185-VII набрав законної сили 19 квітня 2014 року.

Відповідно до п. «в» ч.2 ст.9 Закону №1185-VII, застосування цього Закону здійснюється щодо засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, - за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника.

Відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.2 ст.186 КК України, за який ОСОБА_6 засуджений вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 05 червня 2013 року відноситься до умисних тяжких злочинів. Крім того, відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.2 ст.307 КК України, за який ОСОБА_6 засуджений вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 липня 2013 року відноситься також до умисного тяжкого злочину.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання, оскільки ОСОБА_6 має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, а тому відповідно до п. «в» ст.4 Закону №392/96-ВР та ч.1 ст.8 Закону №1185-VII до нього не може бути застосована амністія.

Керуючись ст.8 10 Закону України «Про амністію у 2014 році» №1185-VII від 08 квітня 2014 року, ст.1, 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року за №392/96-ВР, ст.74, 86 КК України, ст.369-372, 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про застосування амністії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1