Ухвала

іменем україни

20 січня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Широян Т.А.,

суддів Шилової Т.С., Матієк Т.В.,

при секретарі МедицькійУ.І.,

за участю прокурора Деруна А.І.

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційними скаргами захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 та самого засудженого на вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 березня 2014 року.

Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 листопада 2013 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, такого, що не має судимості, засуджено

за ч. 3 ст. 368 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій представника влади строком на 3 роки та з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та на нього покладені обов'язки згідно пунктів 2-4 ст. 76 КК України.

На підставі ст. 54 КК України ОСОБА_2 позбавлено 10 рангу 5 категорії державного службовця.

Зазначено додаткові покарання у виді: позбавлення права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій представника влади строком на 3 роки з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності та позбавлення ОСОБА_2 10 рангу 5 категорії державного службовця виконувати самостійно.

ОСОБА_2 , засуджений за те, що він, будучи призначеним та працюючи з 14 липня 2011 року на посаді заступника голови Кіровоградської районної адміністрації Кіровоградської області працюючи, будучи службовою особою, що займає відповідальне становище, за обставин викладених у вироку, вимагав та отримав 18 січня 2013 року від представника ТОВ «Інформаційний торговий дім - ЛС» ОСОБА_3 у якості хабара телевізор марки «Самсунг UE 40 EN 5007», вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи складає 4678, 50 грн., за організацію, підготовку і прискорення видачі розпорядження про погодження надання в оренду ТОВ «Інформаційно-торговий дім ЛС» земельної ділянки.

Вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 березня 2014 року вирок районного суду щодо ОСОБА_2 в частині призначеного за ч. 3 ст. 368 КК України покарання скасований.

ОСОБА_2 призначено покарання за ч. 3 ст. 368 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій представника влади строком на 3 роки з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності.

На підставі ст. 54 КК України ОСОБА_2 позбавлено 10 рангу 5 категорії державного службовця.

У іншій частині вирок суду щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

В касаційних скаргах обвинувачений та його захисник, скарги яких є однаковими за змістом та вимогами, просять вирок апеляційного суду змінити та призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, стверджуючи, що призначене ОСОБА_2 покарання є занадто суворим,і таким що не відповідає вимогам ст. 65-67 КК України. Стверджують, що судом при призначенні ОСОБА_2 покарання у виді реального позбавлення волі не дано належної оцінки обставинам вчиненого ним злочину, а також даним про його особу. Просять взяти до уваги, що ОСОБА_2 визнаний інвалідом 2 групи, має тяжкі захворювання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора на спростування доводів касаційних скарг обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали провадження та доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 в отриманні хабара при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 368 КК України, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами.

Ці обставини та кримінально-правова оцінка дій обвинуваченого в касаційних скаргах не оскаржується, з цього приводу не надійшло касаційних скарг і від інших учасників судового процесу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування судових рішень, у провадженні не встановлено.

При призначенні ОСОБА_2 покарання апеляційним судом враховані характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу засудженого, пом'якшуючі покарання обставини - повне визнання своєї вини та щире каяття. Крім того, судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання.

За таких обставин суд правильно призначив ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі.

Мотивуючи необхідність призначення ОСОБА_2 покарання у виді реального позбавлення волі апеляційний суд послався на значення у суспільстві посади, яку займав обвинувачений під час вчинення злочину, тоді як ця обставина є складовою складу злочину, за який його засуджено.

Разом із тим, правильно навівши обставини, які характеризують обвинуваченого, а також стан його здоров'я, суд не дав їм належної оцінки, надавши перевагу тяжкості вчиненого ним злочину, не дотримавшись при цьому у повній мірі вимог ст. 65-67 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого і обставини, визнані судом такими, що пом'якшують покарання ( визнання засудженим своєї вини, щире каяття, позитивні характеристики з місця роботи та проживання, утримання матері похилого віку, яка потребує постійного стороннього догляду, а також те, що станом на 16 квітня 2014 року він визнаний інвалідом 2 групи, страждає на тяжкі захворювання - цукровий діабет 2 виду, є інсулінозалежним), дають підстави вважати, що виправлення засудженого та попередження нових злочинів можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.

Оскільки, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 77 КК України, додаткове покарання у виді конфіскації майна, що є власністю засудженого, не застосовується, з вироку апеляційного суду слід виключити рішення про застосування до ОСОБА_2 додаткового покарання у виді конфіскації всього майна, що є його власністю.

Таким чином, вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_2 підлягає зміні.

Керуючись статтями 436-438 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційні скарги захисника та обвинуваченого ОСОБА_2 задовольнити.

Вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 березня 2014 року щодо ОСОБА_2 змінити.

Вважати ОСОБА_2 засудженим за ч. 3 ст. 368 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій представника влади строком на 3 роки без конфіскації майна та з позбавленням на підставі ст.54 КК України 10 рангу 5 категорії державного службовця.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки та на підставі ст. 76 КК України покласти на нього обов'язки згідно пунктів 2-4 ст. 76 КК України.

В іншій частині вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_2 залишити без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

Т.С. Шилова Т.А. Широян Т.В. Матієк