11-кп/775/7/2015(м)
221/298/13- к

Головуючий у суді 1-й інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.186 ч.1 КК України
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі судове провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Волноваського районного суду Донецької області від 14 березня 2013 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Волновахи Донецької області, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше судимий 25.10.2011 р. Волноваським районним судом Донецької області за ст. 297 ч. 2 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за ч. 1 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді штрафу в сумі 1190 грн. на користь держави. Згідно ст.ст. 71, 72 КК України покарання за даним вироком суду та за вироком Волноваського районного суду Донецької області від 25.10.2011 р. виконувати самостійно, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

8 жовтня 2012 року біля 23.00год. ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в якості гостя у будинку АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у ОСОБА_10 мобільний телефон «Нокія С5-03» вартістю 900 грн. з сім-карткою оператора МТС вартістю 10 грн., який належав потерпілому ОСОБА_9 , після чого відкрито для ОСОБА_10 поклав мобільний телефон в свою шкарпетку, одягнену на ліву ногу і пішов з будинку, не реагуючи на її вимогу повернути телефон, а після виявлення останньою у обвинуваченого телефону, відштовхнув її від себе і з викраденим з місця злочину зник, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 910 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості; ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним за ч.1 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 1190 грн. штрафу. На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України, остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у виді 3 років обмеження волі та штрафу в розмірі 1190 грн., який виконувати самостійно.

Посилається на те, що злочин вчинено в період іспитового строку. Стверджує, що у вироку не приведені показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_9 .

Крім того вказує, що суд не призначив остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, пославшись на необхідність самостійного виконання вироків у зв`язку з призначенням за останнім вироком покарання у вигляді штрафу.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу прокурора задовольнити, обвинуваченого і захисника та потерпілого, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою Верховного Суду N7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернуто увагу судів на те, що за сукупністю вироків (ст. 71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий здочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

При застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попе¬реднім вироком із посиланням на ст. 71 КК України.

При визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України, до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком. Суд повинен точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.

При призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання, заміна покарань провадиться за правилами, передбаченими ст. 72 КК України. Коли за злочини, що утворюють сукупність призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф і позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

Як встановлено вироком суду, ОСОБА_7 засуджений за кримінальне правопорушення, яке скоїв 8 жовтня 2012 року (вирок не оскаржувався обвинуваченим).

Крім того встановлено, що ОСОБА_7 вироком від 25.10.2011 р. Волноваським районним судом Донецької області засуджений за ч.2 ст. 297 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки.

Тобто ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення у період іспитового строку.

Тому при визначенні остаточного покарання, суду необхідно застосувати ст.ст. 71,72,78 КК України.

В зв`язку з наведеним, вирок Волноваського районного суду Донецької області від 14 березня 2013 року відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів

З А С У Д И Л А:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 1190 грн. штрафу. На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України, остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у виді 3 років обмеження волі з відбуванням в кримінально - виконавчій установі відкритого типу та штрафу в розмірі 1190 грн.

Відповідно до ст. 72 КК України покарання у вигляді штрафу виконувати самостійно.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення.

Судді: ОСОБА_4 ОСОБА_3 ОСОБА_2