Справа № 1306/5374/2012
Провадження №1/1306/300/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2013 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді Курус Р.І.

з участю секретаря - Возняк І.І.,

прокурора - Левицького М.,

захисника підсудного ОСОБА_1 - адвоката
ОСОБА_2, підсудних - ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
потерпілої ОСОБА_4, представника
потерпілої - адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Дрогобичі
кримінальну справу про обвинувачення:

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Опака Дрогобицького району Львівської
області, українця, громадянина України,
з середньотехнічною освітою,
зареєстрованого як фізична-особа
підприємець, одруженого, на утриманні 2
неповнолітніх дітей, згідно вимог ст. 89
КК України раніше не судимого,
зареєстрованого АДРЕСА_1, фактично
проживаючого АДРЕСА_2,

- у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України,

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та
жителя АДРЕСА_3, українця, громадянина
України, з вищою освітою, працюючого на
посаді директора Сторонянської
загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів,
одруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК
України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3, будучи зареєстрованим
приватним підприємцем та здійснюючи
підприємницьку діяльність в сфері
харчування дітей у школах та
дошкільних навчальних закладах, в
порушення вимог ст. ст. 43, 45, 46
Конституції України, ст. ст. 2, 5-1, 21, 22, 24,
24-1, 29, 50, 94, 95 Кодексу Законів про працю
України, ст. ст. 1, 5, 12, 15, 30 Закону України
"Про оплату праці" з 05 березня 2008 року по
грудень 2008 року використовував найману
працю ОСОБА_4, без укладення трудової
угоди та реєстрації її в Дрогобицькому
міськрайонному центрі зайнятості та
без поширення на неї гарантій,
передбачених законодавством про працю.
Зокрема, щодо належних, безпечних та
здорових умов праці, на заробітну
плату, не нижчу від визначеної законом,
на захист від незаконного звільнення,
на своєчасне одержання винагороди за
працю, на відпочинок, гарантії
максимальної тривалості робочого часу,
мінімальної тривалості відпочинку та
оплачуваної щорічної відпустки,
вихідних та святкових днів, отримання
права на соціальну допомогу у разі
тимчасової непрацездатності,
безробіття, нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань.

ОСОБА_1, працюючи згідно наказу №154 від
13.07.2007 року на посаді директора
Сторонянської загальноосвітньої школи
І-ІІ ст. Дрогобицького району, будучи
службовою особою, достовірно знаючи
яку посаду він займає та те, що у
структурі Сторонянської ЗОШ І-ІІ ст.
працює на 0,5 ставки опалювачем та 0,5
ставки технічним працівником ОСОБА_4,
маючи намір на привласнення коштів
останньої, діючи умисно, маючи доступ
до бухгалтерських документів, підробив
підписи від імені ОСОБА_4 у відомостях
про виплату заробітної плати, що є
офіційними документами, а саме - в графі
"підпис про одержання" у відомості про
виплату грошей №О-00000447 за квітень 2011
року по Сторонянській ЗОШ І-ІІ ст.
Дрогобицького району та у графі "підпис
про одержання" в відомості на виплату
грошей № О-00001283 за червень 2011 року по
Сторонянській ЗОШ І-ІІ ст.
Дрогобицького району, що потягло
привласнення нарахованих по цих
відомостях коштів.

Крім цього ОСОБА_1, працюючи згідно
наказу № 154 від 13.07.2007 року на посаді
директора Сторонянської
загальноосвітньої школи І-ІІ ст.
Дрогобицького району, будучи службовою
особою, маючи намір на привласнення та
розтрату грошових коштів ОСОБА_4 шляхом
зловживання своїм службовим
становищем, впродовж січня - квітня 2011
року, червня-серпня 2011 року та січня 2012
року, з корисливих мотивів, з метою
особистого збагачення, маючи доступ до
бухгалтерських документів, привласнив
частину заробітної плати, яку повинна
була отримувати ОСОБА_4 у квітні 2011 року
в сумі 803,02 грн. та у червні 2011 року - 562,21
грн., та розтратив частину заробітної
плату, яку повинна була отримувати
ОСОБА_4 у січні 2011 року в сумі 1082,37 грн., у
лютому 2011 року - 782,37 грн., у березні 2011
року - 782,59 грн., у липні 2011 року - 855,65 грн.,
у серпні 2011 року - 562,21 грн., у січні 2012
року - 629,99 грн. Всього ОСОБА_1, з метою
особистого збагачення, з корисливого
мотиву, привласнив та розтратив
належну ОСОБА_4 частину заробітної
плати - грошові кошти на загальну суму
6060,41 грн.

Підсудний ОСОБА_3 своєї винності у
вчиненні інкримінованого йому злочину
не визнав і суду пояснив, що дійсно на
протязі 2008 року був зареєстрований як
приватний підприємець і знаходився на
спрощеній системі оподаткування. В
період з березня 2008 року по грудень 2008
року на підставі договору №7 про
спільну діяльність, укладеного між ним
та ФОП ОСОБА_6 01.01.2008 року, доставляв
продукти харчування до шкільної
їдальні Сторонянської школи. Ніякого
трудового договору з ОСОБА_4 не укладав,
позаяк остання не перебувала з ним у
трудових відносинах, не виконувала на
його прохання ніякої роботи. Вважав, що
оскільки ОСОБА_4 перебуває у приміщенні
шкільної їдальні, а тому повинна бути
саме там працевлаштована. Крім цього,
на його прохання укласти трудовий
договір остання відмовилась, мотивуючи
тим, що перебуває на обліку в центрі
зайнятості як безробітна, де отримує
непогані кошти. Вважає, що ОСОБА_4
обманним шляхом заволоділа його
грошовими коштами в сумі 10000,00 грн., а
тому просить його виправдати у
вчиненні інкримінованого злочину.

Підсудний ОСОБА_1 свою причетність до
вчинення інкримінованих йому злочинів
частково заперечив. Зазначив, що з
липня 2007 року працює на посаді
директора Сторонянської
загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів.
В період з 2007 навчального року посада
кухаря в школі була скорочена відділом
освіти у зв'язку з недостатньою
кількістю учнів, які повинні були
харчуватись у їдальні. Однак, на
прохання ОСОБА_4 її звільнення
відбулось не за скороченням, а за
угодою сторін, оскільки остання мала
намір стати на облік в центр зайнятості
як безробітна і отримувати там
допомогу по безробіттю, що і в
подальшому зробила.

Починаючи з 2007 року по 2010 рік
харчуванням дітей школи займалась
приватний підприємець ОСОБА_6, яка
щорічно укладала договори з відділом
освіти Дрогобицької РДА "Про закупівлю
послуг" та здійснювала постачання
готової їжі до школи.

Після звільнення зі школи ОСОБА_4, до
нього звернулись ОСОБА_6 та ОСОБА_3 з
проханням надати рекомендації щодо
працевлаштування ОСОБА_4, на що він
позитивно її охарактеризував,
познайомив їх, ті пояснили, що беруть її
на роботу, домовились з нею про
заробітну плату. В подальшому з 2008 року
по 2010 рік включно ОСОБА_4 продовжувала
виходити на роботу та виконувала усі
попередні обов'язки, зокрема, щодо
забезпечення харчування дітей,
працюючи у приватних підприємців.

Оскільки посада кухаря була виведена
зі штатного розпису, а ОСОБА_4 просила
її офіційно працевлаштувати на
будь-яку посаду, щоб мати відповідні
записи в трудовій книжці для
підтвердження трудового стажу, остання
була ним прийнята з 08.10.2010 року на 0,5
ставки опалювача та 0,5 ставки
технічного працівника згідно особисто
поданої заяви, про що ним було видано
відповідний наказ, в якому потерпіла
розписалась.

Починаючи з лютого 2011 року школа за
вказівки відділу освіти перейшла на
самостійну організацію харчування. При
цьому, відділом освіти не було введено
в штатний розпис посади кухаря, не
надавались ніякі продукти для
готування їжі. Оскільки діти повинні
були харчуватись (в інакшому випадку
школа була б закрита) він за
попередньою домовленістю з ОСОБА_4
поклав на неї, як опалювача, обов'язки
кухаря, про що видав відповідний наказ,
який довів до відома потерпілої. Крім
цього, між ними було досягнуто
домовленості про розмір зарплатні для
ОСОБА_4 в сумі по 1400 грн. щомісячно. На
вказаній посаді кухаря потерпіла без
будь-яких претензій працювала до
березня 2012 року, він особисто передавав
їй кошти за її роботу в сумі по 1400 грн.
щомісячно, згідно їхньої усної
домовленості. Оскільки потерпілій
згідно відомостей нараховувалась
зарплатня в значно меншому розмірі,
він, побоюючись закриття школи,
доплачував потерпілій зі своєї
зарплатні. Однак починаючи з 2012 року
ОСОБА_4 почала вимагати в нього ще
більше коштів, тому він повідомив
потерпілу, що остання буде отримувати
зарплатню по відомостях, що обурило
потерпілу і та написала заяву в
правоохоронні органи про невиплату ним
їй зарплатні.

Зазначив, що працюючи на посаді
директора Сторонянської шкоди, був
матеріально-відповідальною особою і в
його обов'язки, зокрема, входило
виплата заробітної плати працюючим по
відомостях, які складались
бухгалтерією відділу освіти
Дрогобицької РДА. Отримавши під звіт
кошти на виплату заробітної плати, він
на протязі трьохденного строку повинен
був передати їх працівникам, що і робив,
ніяких скарг на його дії від
працівників не надходило. Оскільки
ОСОБА_4 працювала в шкільній їдальні та
не могла через зайнятість прийти до
його кабінету для отримання заробітної
плати, на прохання останньої проставив
своєю рукою підписи від її імені у двох
відомостях про отримання нею
заробітної плати у квітні та червні 2011
року, однак кошти згідно цих відомостей
відразу ж повернув потерпілій. Міг
видати на прохання будь-якого
працівника, в т.ч. і потерпілої, згідно
письмової заяви заробітну плату комусь
іншому, однак такі заяви після видачі
зарплати не зберігав.

Ствердив, що заробітної плати ОСОБА_4 не
привласнював і не здійснював її
розтрати, щомісячно платив потерпілій
заробітну плату в значно більшому
розмірі, ніж нарахована. Вважає, що
потерпіла оговорює його, а тому просить
врахувати обставини, які склались в
школі (виведення посади кухаря зі штату
школи не ним, а відділом освіти, його
обов'язок, як директора, забезпечити
харчування учнів молодших класів) та
виправдати його у вчиненні
інкримінованих злочинів.

Незважаючи не невизнання своєї
винності підсудним ОСОБА_3 та часткове
визнання своєї винуватості підсудним
ОСОБА_1, їхня винуватість в межах
обвинувачення, визнаного судом
доведеним повністю підтверджується
зібраними по справі доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4,
яка суду пояснила, що 10.09.1982 року згідно
з наказом №96 вона була прийнята на
посаду кухаря в Сторонянську ЗОШ, де і
працює по даний час. В 2007 році посада
кухаря була скорочена директором
ОСОБА_1 і вона була звільнена з роботи
за угодою сторін, в той час як повинна
була бути звільнена з роботи по
скороченню штату. Відповідний запис
про таке звільнення, на її ж прохання,
вніс у її трудову книжку підсудний
ОСОБА_1, що дало їй можливість стати на
облік до центру зайнятості як
безробітна і отримувати допомогу по
безробіттю. На обліку в центрі
зайнятості перебувала з 17.09.2007 року по
04.09.2008 року. З вересня 2007 року по
березень 2008 року вона працювала в
приватного підприємця ОСОБА_7, який
займався поставкою продуктів
харчування до школи. Коштів від нього
не отримувала. Починаючи з березня 2008
року почала працювати у підприємця
ОСОБА_3, оскільки ФОП ОСОБА_6 мала
укладені договори з відділом освіти
Дрогобицької РДА на поставку товарів в
школи, в тому числі і в Сторонянську
загальноосвітню школу І-ІІ ступенів. В
свою чергу, ОСОБА_3 мав доручення
представляти інтереси ФОП ОСОБА_6 та
укладений договір про співпрацю.
Трудової книжки ФОП ОСОБА_3 вона не
подавала та з нею не укладались
будь-які договори про співпрацю. Також,
в даний період їй не надавались
відпустки, не виплачувались відпускні,
не платились будь-які премії, як
заохочення, не застосовувались
будь-які інші гарантії, крім виплати
заробітної плати "в конверті". Протягом
вказаного періоду та до жовтня 2010 року
продовжувала працювати в школі та
виконувала обов'язки кухаря, за що
отримувала заробітну плату від ОСОБА_3
в сумі по 300-700 грн. щомісячно. З жовтня
2010 року почалися неприємності із
виплатою заробітної плати. Тоді
підсудний ОСОБА_1 почав давати їй гроші
зі своєї кишені біля 300 грн. щомісячно.
Однак, у відомостях про отримання
заробітної плати вона не
розписувалась, розміру свого
посадового окладу також не знала. Через
це між нею та директором стали виникати
конфлікти, оскільки крім обов'язків
кухаря, на неї були покладені обов'язки
посудомийки, прибиральниці, опалювача,
вона змушена була обслуговувати буфет.
Неодноразово зверталась до директора
школи щодо врегулювання розміру та
часу виплати зарплати, на що ОСОБА_1 не
реагував, а тому звернулась в
правоохоронні органи. Під час
проведення розслідування довідалась,
що з жовтня 2010 року вона була прийнята
на 0,5 ставки опалювача та 0,5 ставки
технічного працівника. Однак,
починаючи з жовтня 2010 року по січень 2012
року вона не отримувала заробітної
плати згідно відомостей, у її трудовій
книжці відсутні записи щодо двох років
її трудового стажу. Двічі на рік вона
проходила медогляд, що підтверджує
факт її роботи на посаді кухаря, в
протилежному випадку її б недопустили
до роботи, складала меню шкільної
їдальні, оздоровчого літнього табору,
які затверджувались ОСОБА_1 Не
погоджується з пред'явленим ОСОБА_1
обвинуваченням в частині, що останній
привласнив її грошові кошти лише у
січні, лютому, березні, квітні, червні,
липні, серпні 2011 року, січні 2012 року,
оскільки не отримувала ні зарплати по
відомостях, ні відпускних за період з
жовтня по грудень 2010 року, а також ще й у
травні, вересні, жовтні, листопаді,
грудні 2011 року. При таких обставинах
просить задоволити її цивільний позов
(том 2 а.с. 154-157), стягнути з ОСОБА_1 на її
користь невиплачену її заробітну плату
в сумі 11671,41 грн. за 8 місяців 2010 року, 2011
та 2012 роки, зобов'язати ОСОБА_1 внести
відповідні записи у її трудову книжку
про її роботу на посаді кухаря за
період з 16 грудня 2008 року по 08 жовтня 2010
року. Також вважає, що діями підсудного
ОСОБА_1 їй заподіяно і моральної шкоди,
яка полягає у постійному нервовому
напруженні, порушенні нормального
ритму її життя і яку вона оцінює в 10000
грн. Підсудним ОСОБА_3 відшкодовано
заподіяну їй шкоду, а тому претензій до
нього у неї немає. Щодо виду і розміру
покарання підсудному ОСОБА_1 вважає, що
після вчиненого, останній не вправі
бути директором школи.

- показаннями свідка ОСОБА_8, яка
суду пояснила, що працює на посаді
бухгалтера по заробітній платі у
відділі освіти Дрогобицької районної
адміністрації з березня 2002 року. В її
функціональні обов'язки входить
нарахування заробітної плати
педагогічним та технічним працівникам
шкіл Дрогобицького району. Нарахування
заробітної плати здійснюється
відповідно до табелів виходу роботи
педагогічних та технічних працівників
шкіл, які складаються заступниками
шкіл та наказів, виданих дирекцією
школи або відділом освіти Дрогобицької
райдержадміністрації. Табелі виходу
роботи педагогічних та технічних
працівників шкіл, завірених печаткою
дирекцією школи, подаються у
бухгалтерію відділу освіти
Дрогобицької РДА щомісячно
заступниками директорів шкіл. Згідно
табелів виходу роботи та технічних
працівників Сторонянської ЗОШ 1-2
ступенів з 2008 року до початку
навчального 2012 року посада повара
(кухаря) відсутня. ОСОБА_4 з 08.10.2010 р.
прийнята на посаду опалювача на 0,5
ставки та довантажена 0,5 ставки
прибиральницею в Сторонянській ЗОШ
І-ІІ ступенів згідно наказу дирекції
школи. Крім цього, ОСОБА_4 з 18.04.2011 року
залишається бути працевлаштованою на
посаді опалювача на 0,5 ставки. Згідно
наказів про прийняття та табелів
виходу роботи технічних працівників
Сторонянської ЗОШ 1-2 ступенів ОСОБА_4
проводилося нарахування заробітної
плати в період з 2008 року по даний час
відповідно до займаної посади. Разом з
тим, потерпіла в період з 2008 року на
посаді повара (кухаря) не працювала у
зв'язку з відсутністю даної посади у
штатних розписах за вказаний період по
даній школі через недостатню кількість
учнів.

- показаннями свідка ОСОБА_9, яка
суду пояснила, що працює на посаді
провідного спеціаліста у відділі
освіти Дрогобицької
райдержадміністрації з 1994 року. З 2008
року по даний час також згідно
посадової інструкції виконує обов'язки
касира та являється
матеріально-відповідальною особою. В
її функціональні обов'язки входить
отримання коштів в банку згідно чека,
своєчасне їх оприбуткування та видача
їх згідно видаткового касового ордеру
підзвітній особі. Підзвітними особами
по одержанню заробітної плати
являються директори шкіл, які є
матеріально-відповідальними особами
згідно договору про повну матеріальну
відповідальність, укладеного з
відділом освіти Дрогобицької
райдержадміністрації. Директори шкіл
згідно видаткового касового ордеру
отримують кошти для виплати заробітної
плати безпосередньо у касі відділу
освіти Дрогобицької
райдержадміністрації. Поряд з цим,
відділом освіти Дрогобицької
райдержадміністрації надаються
відомості на виплату заробітної плати
працівникам шкіл. Згідно відомостей на
виплату заробітної плати директор
школи сам особисто проводить виплату
заробітної плати, з коштів отриманих
ним в підзвітність у касі відділу
освіти Дрогобицької РДА, кожному
працівнику, за що останні розписуються
у вказаних відомостях. Кожна особа
особисто ставить свій підпис у
відомості про отримання нею заробітної
плати. Після видачі заробітної плати
працівникам директором школи
складається авансовий звіт, який разом
з відомістю про виплату заробітної
плати здається в бухгалтерію відділу
освіти Дрогобицької
райдержадміністрації. ОСОБА_1, як
матеріально-відповідальна особа
отримував кошти для виплати заробітної
плати працівникам Сторонянської ЗОШ
І-ІІ ступенів у касі відділу освіти
Дрогобицької райдержадміністрації,
згідно видаткового касового ордеру, в
якому власноручно розписувався за
одержану суму. Поряд з цим, ОСОБА_1
отримував також відомість на виплату
заробітної плати працівникам
Сторонянської ЗОШ І-ІІ ступенів.
Відповідальність за виплату
заробітної плати працівникам школи
несе особисто сам директор школи. Як
саме здійснювалася директором
Сторонянської ЗОШ І-ІІ ступенів ОСОБА_1
виплата заробітної плати працівникам,
і чи підписувався кожен з працівників
особисто у відомості про отримання
заробітної плати їй нічого не відомо.
Після виплати заробітної плати
працівникам директор Сторонянської
ЗОШ І-ІІ ступенів власноручно на
відомості про заробітну плату пише
текст "Виплачено заробітну плату в
сумі, яка вказана в даній відомості",
завіряє дану відомість своїм особистим
підписом та скріплює печаткою
Сторонянської ЗОШ І-ІІ ступенів. До
кожної відомості директор додає
авансовий звіт, чим підтверджує
виплату заробітної плати.

- показаннями свідка ОСОБА_10, яка
суду пояснила, що працює економістом у
відділі освіти Дрогобицької районної
державної адміністрації з серпня 1989
року. В її функціональні обов'язки
входить розробка штатних розписів по
установах та школах району, розробка
кошторисів доходів та витрат по
установах та загальноосвітніх
навчальних закладах. Директором
Сторонянської ЗОШ І-ІІ ступенів є
ОСОБА_1, якому на початку кожного
календарного року доводиться до відома
типовий штатний розпис Сторонянської
ЗОШ І-ІІ ступенів в усній формі. Поряд з
цим, першого вересня кожного року
директором Сторонянської ЗОШ І-ІІ
ступенів надається свій штатний розпис
на обслуговуючий персонал з
розшифровками до нього, який
затверджується керівником відділу
освіти. Згідно штатних розписів даного
навчального закладу посада повара
(кухаря) в період з 2008 року по жовтень 2012
року була відсутня у зв'язку з
недостатньою кількістю учнів.

- показаннями свідка ОСОБА_11, яка
суду пояснила, що працює вчителем
початкових класів Сторонянської ЗОШ
І-ІІ ступенів. Заробітну плату в
Сторонянській ЗОШ І-ІІ ст. отримує
щомісячно, яку видає особисто директор
школи. При отриманні заробітної плати
вона особисто розписувалась у
відомості про отримання заробітної
плати. Навпроти прізвища ОСОБА_4 вона
жодного разу підпису не ставила.
Зазначила, що могла отримати заробітну
плату за когось з працівників лише
згідно письмового доручення. Жодних
претензій до директора з приводу
отримання зарплати у неї немає.
Ствердила, що в 2007 році посада кухаря в
школі була скорочена, однак на підставі
відповідних договорів, укладених
відділом освіти, харчуванням дітей
займались приватні підприємці.
Починаючи з 2008 року це був ОСОБА_3, який
привозив продукти харчування, а ОСОБА_4
займалась приготуванням страв. Їй на
кухні допомагали спочатку ОСОБА_12, а
потім ОСОБА_13 Яким чином вони
отримували заробітну плату і чи
отримували таку їй не відомо. Просить
суд врегулювати конфлікт, який стався
між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, якого вважає
хорошим керівником школи та просить
повернути їм їхнього директора у школу.

- аналогічними показаннями
свідків-педагогів Сторонянської
загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів,
а саме - ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_7,
ОСОБА_20, які підтвердили суду вчасне
отримання своєї заробітної плати
згідно відомостей, відсутність
претензій до директора ОСОБА_1 з
приводу її отримання, роботу ОСОБА_4 на
посаді кухаря, зокрема, в період з
початку 2007 навчального року по даний
час, доставку продуктів до школи в
період з березня по грудень 2008 року
ОСОБА_3 Позитивно охарактеризували
підсудного ОСОБА_1, якого хочуть бачити
директором школи, в якій працюють;

- аналогічними показаннями свідка
ОСОБА_21, даними на досудовому слідстві
та дослідженими в судовому засіданні

том 1 а.с. 180

- показаннями свідка ОСОБА_7, який
суду пояснив, що з вересня 2007 року по
березень 2008 року, будучи приватним
підприємцем, на підставі тендеру та
угоди між ним і відділом освіти
займався харчуванням дітей у
Сторонянській школі. Усно домовився з
ОСОБА_4 про приготування нею їжі для
учнів з доставлених ним продуктів, за
що сплачував їй заробітну плату в
обумовленому розмірі. В подальшому,
починаючи з березня 2008 року
харчуванням дітей почали займатись
ОСОБА_6 та ОСОБА_3, з якими почала
співпрацювати ОСОБА_4 Вважає, що
потерпіла говорить неправду щодо
невиплати їй саме ним зарплатні,
оскільки остання не ходила б тоді на
роботу безоплатно більше як півроку.
Зазначив, що перебував на посаді
директора Сторонянської школи і сам
особисто рекомендував останнього на цю
посаду, оскільки ОСОБА_1, працюючи
довгий час в школі, проявив себе
розумним вчителем, працьовитим,
вимогливим як до себе, так і до інших. Що
стосується потерпілої, то за час його
роботи на посаді директора, у нього
були з нею конфліктні ситуації з
приводу порушення останньою трудової
дисципліни.

- показаннями свідка ОСОБА_12, яка
суду пояснила, що з 2006 по 2010 рік
працювала у їдальні Сторонянської
школи помічником кухаря. Спочатку вона
була офіційно працевлаштована, але у 2007
році ставки кухаря та помічника кухаря
вже не було. Погодилась на прохання
ОСОБА_4 і продовжила працювати з 2007 року
її помічником, за що ОСОБА_4 їй платила
по 15 грн. на день. Звідки ОСОБА_4 брала ці
гроші, вона не знає, припускає, що їй
платив підприємець, який харчував
дітей у школі. Її робота полягала в
митті посуду, прибиранні та опаленні
їдальні. Зазначила, що саме ОСОБА_3
приїжджав у школу, привозив продукти,
бо він займався харчуванням дітей.
Підтвердила, що разом з ОСОБА_4
перебували на обліку у центрі
зайнятості з початку вересня 2007 року по
вересень 2008 року і протягом цього часу
працювали у шкільній їдальні, де
отримували зарплату. Зазначила, що була
звільнена з роботи в 2007 році за угодою
сторін і такий запис наявний в її
трудовій книжці. З 2011 року на посаді
помічника кухаря в їдальні почала
працювати племінниця потерпілої -
ОСОБА_13 Чому потерпіла заперечує факт
виплати саме нею їй зарплати, та що саме
вона запропонувала їй працювати її
помічником на вказаних вище умовах, їй
не зрозуміло.

- показаннями ОСОБА_13, яка суду
пояснила, що погодилась на пропозицію
своєї тітки ОСОБА_4 і в період з лютого
по грудень 2011 року неофіційно
працювала помічником кухаря в шкільній
їдальні Сторонянської школи. В той час
кухарем була її тітка - потерпіла по
справі. Саме остання видавала їй
заробітну плату в сумі 200-300 грн.
щомісячно, пояснюючи, що це їй передав
директор школи. Ніякої домовленості
про конкретний розмір зарплатні вона
ні з ким не мала. Хто в період 2011 року
займався харчування дітей в школі їй не
відомо, однак з 28.11.2012 року вона
офіційно працевлаштована у ФОП ОСОБА_3

- показаннями свідка ОСОБА_22, яка
суду пояснила, що працює на посаді
завідувача сектору ліцензування та
атестації шкіл Дрогобицької РДА.
Півтора року перебувала на посаді
начальника відділу освіти. Оскільки у
Сторонянській школі не було посади
кухаря через відсутність певної
кількості учнів, а тому відділом освіти
вказана посада у 2007 році була виведена
зі штатного розпису і саме відділом
освіти проводились тендери на поставку
продукції до школи та харчування дітей
приватними підприємцями. Ствердила, що
штатний розпис формує не директор
школи, а відділ освіти і такий
затверджується головою РДА. Починаючи
з 2012 навчального року в Сторонянській
школі було введено ставку кухаря.

- типовими штатними розписами,
затвердженими керівником відділу
освіти Дрогобицької РДА на 2008-2011 роки,
відповідно до яких посада повара
(кухаря) в Сторонянській школі -
відсутня

том 1 а.с. 21-24

- договором про повну матеріальну
відповідальність, укладеним 13.07.2007 року
між відділом освіти Дрогобицької РДА в
особі його керівника - ОСОБА_23 та
директором Сторонянської ЗОШ - ОСОБА_1,
відповідно до якого останній прийняв
на себе повну матеріальну
відповідальність за забезпечення
доручених йому підприємством
матеріальних цінностей, зобов'язався,
зокрема, вести облік, складати і
представляти у встановленому порядку
товарно-грошові та інші звіти про рух і
залишки доручених йому матеріальних
цінностей.

том 1 а.с. 25

- договором №2 про закупівлю
послуг від 05.03.2008 року з додатками до
нього, укладеними між відділом освіти
Дрогобицької РДА в особі його
керівника - ОСОБА_23 та ФОП ОСОБА_6,
відповідно до якого остання
зобов'язалась взяти на себе послуги
щодо постачання готової їжі до
Сторонянської школи з моменту
підписання договору та до 31.12.2008 року.

том 1 а.с. 30-33

- довідкою, виданою відділом
освіти Дрогобицької РДА від 15.03.2012 року
№236, згідно якої ОСОБА_4 дійсно працює
на посаді опалювача з 08.10.2010 року на 0,5
ставки в Сторонянській СЗШ І-ІІ ст., та
довантажена 0,5 ставки технічного
працівника (прибиральниця) згідно
наказу №17 від 08.10.2010 року. З 18.04.2011 року
залишається на посаді опалювача на 0,5
ставки згідно наказу № 31 від 18.04.2011 року

том 1 а.с. 100

- наказом №154 від 12.07.2007 року в.о.
начальника відділу освіти
Дрогобицької РДА, відповідно до якого
ОСОБА_1 переведено з посади вчителя
трудового навчання Сторонянської СЗШ
І-ІІ ст. на посаду директора цієї ж
школи з 13.07.2007 року .

том 1 а.с. 101

- довідкою, виданою відділом
освіти Дрогобицької РДА від 15.03.2012 року
№242, згідно якої ОСОБА_4 з 01.01.2008 року по
07.10.2010 року не працювала в
Сторонянської СШ І-ІІ ст. та не неї було
нарахувань заробітної плати згідно
картки - довідки № 418-мех.

том 1 а.с. 102

- наказом №51 від 31.08.2007 року
директора Сторонянської ЗОШ, згідно
якого ОСОБА_4 звільнено з посади кухаря
за угодою сторін, згідно ст. 36 п. 1 КЗпП
України

том 1 а.с. 105

- записами в трудовій книжці
ОСОБА_4, згідно яких остання в період з
11.09.2007 року по 04.09.2008 року перебувала на
обліку в Дрогобицькому міськрайонному
центрі зайнятості, як безробітна; з
03.11.2008 року по 15.12.2008 року працювала на
оплачуваних громадських роботах при
Підбузькій селищній раді; з 08.10.2010 року
прийнята на посаду опалювача
Сторонянської ЗОШ на час опалювального
сезону; 18.04.2011 року переведена на посаду
опалювача Сторонянської ЗОШ

том 1 а.с. 106-111

- відомостями про виплату
заробітної плати та авансу працівникам
Сторонянської ЗОШ І-ІІ ступенів, а саме:
№114 та № 67 за січень 2011 року, № 184 за
лютий 2011 року, № 287 за березень 2011 року,
№ О-00000269 за березень 2011 року, № О-00000447
за квітень 2011 року, № О-00000575 за квітень
2011 року, № О-00001283 за червень 2011 року, №
О-00000997 за червень 2011 року, № О-00001426 за
липень 2011 року, № О-00001552 за липень 2011
року, № О-00001598 за серпень 2011 року, №
О-00001739 за серпень 2011 року, № О-00000055 за
січень 2012 року, № О-00003101 за січень 2012
року, відповідно до яких, зокрема,
ОСОБА_4 нараховувалась заробітна плата
за ці місяці. Крім цього, у відомостях
міститься відмітка ОСОБА_1 про те, що
кошти згідно відомостей ним отримано
та виплачено

том 1 а.с. 52-62, 65-70, 79-80

- договором про спільну
діяльність, укладеним між ФОП ОСОБА_6 та
ФОП ОСОБА_3 за №7 від 01.01.2008 року, згідно
якого ОСОБА_3 зобов'язався доставляти
продукти харчування до шкільних
їдалень та вжити заходів щодо найму
відповідного персоналу для виконання
робіт за договором щодо обслуговування
шкільних їдалень.

том 1 а.с. 132-136

- повідомленням Дрогобицького
міськрайонного центру зайнятості від
28.05.2012 року № 976/07, відповідно до якого
станом на 27.05.2012 року за період з 2009-2012
років ФОП ОСОБА_3 не перебував у
трудових відносинах, зокрема з ОСОБА_4

том 1 а.с. 207-211

- свідоцтвом про державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 серія НОМЕР_1 від 11.03.1999 року.

том 1 а.с. 218

- висновком експертизи №6/46 від
13.02.2013 року, складеного експертом НДЕКЦ
при ГУ МВСУ у Львівській області,
відповідно до якого підписи від імені
ОСОБА_4 в графі "Підпис про одержання",
зокрема, у відомості на виплату грошей
№О-00000447 за квітень 2011 року та у
відомості на виплату грошей №О-00001283 за
червень 2011 року, - виконані ОСОБА_1
Підписи від імені ОСОБА_4 в графах
"Підпис", "Підпис одержувача", "Підпис
про одержання", зокрема, у відомості на
виплату авансу за січень 2011 року, в
відомості про виплату заробітної плати
за січень 2011 року, в відомості № 184 на
виплату авансу за лютий 2011 року, в
відомості про виплату заробітної плати
за лютий 2011 року, в відомості № 287 на
виплату авансу за березень 2011 року, в
відомості на виплату грошей № О-00000269 за
березень 2011 року, в відомості на
виплату грошей № О-00000575 за квітень 2011
року, в відомості на виплату грошей №
О-00000997 за червень 2011 року, в відомості
на виплату грошей № О-00001426 за липень 2011
року, в відомості на виплату грошей №
О-00001552 за липень 2011 року, в відомості на
виплату грошей № О-00001598 за серпень 2011
року, в відомості на виплату грошей №
О-00001739 за серпень 2011 року, в відомості
на виплату грошей № О-00000055 за січень 2012
року, в відомості на виплату грошей №
О-00003101 за січень 2012 року, - виконані не
ОСОБА_4, а іншою особою.

том 2 а.с. 137-142

За змістом ст. 16-1 КПК України (в
редакції 1960 року) розгляд справ у судах
відбувається на засадах змагальності,
державне обвинувачення в суді здійснює
прокурор, захист підсудного здійснює
він сам і його захисник, а функція
розгляду справи покладається на суд.
При цьому суд, зберігаючи об'єктивність
і неупередженість, створює необхідні
умови для виконання сторонами їх
процесуальних обов'язків і здійснення
наданих їм прав.

Згідно ч. 1 ст. 323 КПК України (в редакції
1960 року) вирок суду повинен бути
законним і обґрунтованим і лише на тих
доказах, які були розглянуті в судовому
засіданні.

За змістом ч. 2 ст. 73, ч. 2 ст. 74 КПК України
(в редакції 1960 року) показання
підозрюваного (обвинуваченого), в тому
числі й такі, в яких він визнає себе
винним, підлягають перевірці, а
визнання ним своєї вини може бути
покладено в основу обвинувачення лише
при підтвердженні цього визнання
сукупністю доказів, що є в справі.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
зобов'язує суди умотивовувати свої
рішення, але він не може тлумачитись як
такий, що вимагає детальної відповіді
на кожен аргумент (довід). Об'єм цього
обов'язку може змінюватись залежно від
природи рішення.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд
критично оцінює показання підсудного
ОСОБА_3, що ніяких злочинних дій по
відношенню до потерпілої ОСОБА_4 не
вчиняв і що остання не перебувала з ним
у період з березня по грудень 2008 року у
трудових відносинах, виходячи з
наступного.

Так, ОСОБА_3 як встановлено вище, будучи
зареєстрованим як приватний
підприємець та уклавши договір про
спільну діяльність з ФОП ОСОБА_6, яка
взяла на себе зобов'язання щодо
постачання готової їжі до
Сторонянської школи, зобов'язався,
зокрема, здійснювати поставку
продуктів харчування до шкіл та вжити
заходів щодо найму відповідного
персоналу для виконання робіт за
договором, зокрема, щодо готування
готової їжі.

В той же час, як пояснили допитані в
судовому засіданні свідки-педагоги
Сторонянської школи, ОСОБА_4 офіційно
була звільнена в 2007 році з посади
кухаря Сторонянської школи, однак
щоденно продовжувала працювати в
шкільній їдальні, займалась
приготуванням готової їжі для учнів
школи з продуктів, які доставляв їй
приватний підприємець. В цьому їй у
зазначений період допомагала ОСОБА_12,
яка підтвердила вище вказане, будучи
допитаною в судовому засіданні як
свідок. Остання, як і ОСОБА_4 не були
офіційно працевлаштовані у ФОП ОСОБА_3,
знаходились на обліку в центрі
зайнятості як безробітні, та
отримували від ОСОБА_3 щомісячно
заробітну плату.

Крім цього, сам підсудний ОСОБА_3,
будучи допитаний в якості свідка та
обвинуваченого під час досудового
слідства, не заперечував, що
використовував найману працю ОСОБА_4,
однак трудового договору з нею не
укладав на її ж прохання, виплачував їй
зарплатню (том 1 а.с. 184-188, 227-228).

Разом з тим, з представлених потерпілою
копій складених нею меню їдальні, які
затверджувались директором школи,
встановлено, що остання в зазначений
період (на протязі 2008 року) займалась
приготуванням їжі (том 2 а.с. 107-110).

Таким чином, оскільки ОСОБА_4
виконувала обов'язки кухаря
Сторонянської школи в період з березня
2008 року по грудень 2008 року, а відтак
повинна була бути працевлаштована ФОП
ОСОБА_3, користуватись гарантіями,
передбаченими законодавством про
працю, оскільки саме ОСОБА_3, належним
чином виконуючи свої договірні
відносини з ФОП ОСОБА_6, повинен був
забезпечити її працевлаштування
шляхом укладення трудової угоди та її
реєстрації в центрі зайнятості.

Крім цього, в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_3, заявляючи клопотання
про звільнення його від кримінальної
відповідальності за вчинений злочин у
зв'язку з дійовим каяттям, стверджував,
що свою винність у вчиненому визнає,
щиросердечно розкаюється. Крім цього,
ОСОБА_3 в ході розгляду справи
добровільно сплатив потерпілій
заподіяну їй матеріальну шкоду в
розмірі 10000,00 грн. (том 2 а.с. 163-164), хоча і
в подальшому безпідставно заявив, що
такими його коштами потерпіла та її
представник заволоділи обманним
шляхом.

Разом з тим, судом встановлено, що в
провину підсудному ОСОБА_3
необґрунтовано вмінено використання
найманої праці ОСОБА_4 в період лютого
2008 року по 05 березня 2008 року без
поширення на неї відповідних гарантій,
оскільки, як встановлено вище,
обов'язок у ОСОБА_3 по працевлаштуванню
потерпілої виник саме з 05.03.2008 року,
тобто з моменту підписання між ФОП
ОСОБА_6 договору №2 про закупівлю
послуг від 05.03.2008 року. З огляду на
вказане, зазначений період з лютого 2008
року по 05.03.2008 року підлягає виключенню
з пред'явленого ОСОБА_3 обвинувачення.

Суд також не надає віри показанням
підсудного ОСОБА_1 в частині, що він не
вчиняв привласнення і розтрати
грошових коштів ОСОБА_4 згідно
обвинувачення, визнаного судом
доведеним, а підписи у двох відомостях
про отримання нею зарплатні виконав на
прохання потерпілої, оскільки
відповідно до умов вказаного вище
договору про повну матеріальну
відповідальність від 13.07.2007 року ОСОБА_1
був матеріально-відповідальною особою
за ввірені йому грошові кошти. Ці кошти
він отримував по відомостях і
зобов'язаний був їх виплатити
працюючим. Разом з тим, згідно
відомостей про виплату заробітної
плати, ОСОБА_1 особисто розписувався
про отримання цих коштів у відділі
освіти і про їх виплату працівникам
згідно відомостей, чим підтверджував
їх отримання працюючими.

Однак, такого свого обов'язку підсудний
ОСОБА_1 в повній мірі по виплаті
грошових коштів належним чином не
виконав та не в повному обсязі виплатив
ОСОБА_4 належні їй до видачі зарплатні
кошти.

Суд приймає до уваги доводи підсудного
ОСОБА_1, що був поставлений у скрутне
становище у зв'язку з відсутністю на
протязі 2011 року в школі посади кухаря,
що вживав усіх заходів для
забезпечення учнів молодших класів
харчуванням (в інакшому випадку школу
могли закрити), що платив з власної
"кишені" потерпілій ОСОБА_4, її
помічникам - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 грошові
кошти, в інакшому випадку, на думку
суду, обов'язку в останніх ходити на
протязі тривалого часу безоплатно на
роботу не виникало б. Вказане також
знаходиться в логічному взаємозв'язку
з іншими здобутими в судовому
засіданні доказами, а саме -
показаннями свідка ОСОБА_12, яка
пояснила, що на протязі 2007-2010
навчальних років за роботу помічника
кухаря отримувала гроші від ОСОБА_4, які
їй передавав директор; показаннями
свідка ОСОБА_13, яка в судовому
засіданні ствердила, що в 2011 році,
погодилась на пропозицію своєї тітки
ОСОБА_4 працювати її помічником в
шкільній їдальні, що та передавала їй
кошти в сумі 200-300 грн. щомісячно, які, зі
слів потерпілої, їй передавав директор
школи.

В той же час сама потерпіла під час
досудового розслідування, в своїх
скаргах та в ході судового розгляду
справи, постійно змінювала свої
показання, вказуючи, що підсудний
ОСОБА_1 не виплачував їй зарплатні
взагалі (том 1 а.с. 5, 8, 13-14), недоплачував
їй по 300 грн. (том 1 а.с. 15-16, 204-205),
виплачував їй по 200-300 грн. щомісячно,
платив зі своєї кишені, в якій сумі не
пригадує, (том 2 а.с. 28-29, 66-67, 69-70),
заявляла цивільний позов про стягнення
з підсудного недоплаченої їй зарплатні
в сумі 6060,41 грн. (том 2 а.с. 34-35), в
подальшому збільшила позовні вимоги та
вказала, що зарплатні за період своєї
роботи з жовтня 2010 року взагалі не
отримувала (том 2 а.с. 154-157)

Однак, відсутність підпису саме ОСОБА_4
у графі "підпис про одержання" у
відомостях про отримання коштів за
період січень-квітень 2011 року,
червень-серпень 2011 року та у січні 2012
року, на думку суду, свідчить про те, що
ці кошти були частково привласнені та
розтрачені підсудним ОСОБА_1, якому
були ввірені, і що потерпіла цих коштів
в повній мірі не отримувала, оскільки
сама не заперечує, що підсудний
виплачував їй зарплатню за період її
роботи в сумі біля 300 грн. щомісячно.

Такі показання підсудних ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 суд розцінює як спроби і
намагання подати розвиток подій у
своїй інтерпретації, у вигідному для
себе світлі, перенести тягар
відповідальності на інших осіб і тим
самим применшити особисту роль у
вчиненні інкримінованих їм діянь і
настанні злочинних наслідків.

Разом з тим, як вбачається з висновку
експертизи №6/46 від 13.02.2013 року (а.с.
137-142), складеного експертами НДЕКЦ при
ГУ МВСУ у Львівській області,
відповідно до якого вирішити питання
про те, ким виконані підписи від імені
ОСОБА_4 в графах "Підпис", "Підпис
одержувача", "Підпис про одержання",
зокрема, у відомості на виплату авансу
за січень 2011 року, в відомості про
виплату заробітної плати за січень 2011
року, в відомості № 184 на виплату авансу
за лютий 2011 року, в відомості про
виплату заробітної плати за лютий 2011
року, в відомості № 287 на виплату авансу
за березень 2011 року, в відомості на
виплату грошей № О-00000269 за березень 2011
року, в відомості на виплату грошей №
О-00000575 за квітень 2011 року, в відомості
на виплату грошей № О-00000997 за червень
2011 року, в відомості на виплату грошей
№ О-00001426 за липень 2011 року, в відомості
на виплату грошей № О-00001552 за липень 2011
року, в відомості на виплату грошей №
О-00001598 за серпень 2011 року, в відомості
на виплату грошей № О-00001739 за серпень
2011 року, в відомості на виплату грошей
№ О-00000055 за січень 2012 року, в відомості
на виплату грошей № О-00003101 за січень 2012
року, - ОСОБА_1 чи іншою особою не
представилось можливим.

У відповідності до вимог ст. 62
Конституції України обвинувачення не
може ґрунтуватися на доказах,
одержаних незаконним шляхом, а також на
припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

З огляду на вказане, суд приходить до
висновку, що ні органами досудового
слідства, ні в судовому засіданні не
здобуто доказів, а відтак підлягає
виключенню за недоведеністю з
пред'явленого ОСОБА_1 обвинувачення за
ч. 1 ст. 366 КК України умисне підроблення
підписів від імені ОСОБА_4 у відомостях
про виплату заробітної плати, що є
офіційним документом, а саме: в графі
"підпис" у відомості № 67 на виплату
авансу за січень 2011 року та графі
"підпис одержувача" у відомості про
виплату заробітної плати за січень 2011
року по Сторонянській ЗОШ І-ІІ ст.
Дрогобицького району; в графі "підпис" у
відомості № 184 на виплату авансу за
лютий 2011 року та графі "підпис
одержувача" в відомості про виплату
заробітної плати за лютий 2011 року по
Сторонянській ЗОШ І-ІІ ст.
Дрогобицького району; в графі "підпис" в
відомості № 287 на виплату авансу за
березень 2011 року та графі "підпис про
одержання" в відомості на виплату
грошей № О-00000269 за березень 2011 року по
Сторонянській ЗОШ І-ІІ ст.
Дрогобицького району; графі "підпис про
одержання" в відомості на виплату
грошей № О-00000575 за квітень 2011 року по
Сторонянській ЗОШ І-ІІ ст.
Дрогобицького району; графі "підпис про
одержання" в відомості на виплату
грошей № О-00000997 за червень 2011 року по
Сторонянській ЗОШ І-ІІ ст.
Дрогобицького району; графі "підпис про
одержання" в відомості на виплату
грошей № О-00001426 за липень 2011 року по
Сторонянській ЗОШ І-ІІ ст.
Дрогобицького району; графі "підпис про
одержання" в відомості на виплату
грошей № О-00001552 за липень 2011 року по
Сторонянській ЗОШ І-ІІ ст.
Дрогобицького району; графі "підпис про
одержання" в відомості на виплату
грошей № О-00001598 за серпень 2011 року по
Сторонянській ЗОШ І-ІІ ст.
Дрогобицького району; графі "підпис про
одержання" в відомості на виплату
грошей № О-00001739 за серпень 2011 року по
Сторонянській ЗОШ І-ІІ ст.
Дрогобицького району; графі "підпис про
одержання" в відомості на виплату
грошей № О-00000055 за січень 2012 року по
Сторонянській ЗОШ І-ІІ ст.
Дрогобицького району; графі "підпис про
одержання" в відомості на виплату
грошей № О-00003101 за січень 2012 року по
Сторонянській ЗОШ І-ІІ ст.
Дрогобицького району.

Крім цього, суд вважає також і
голослівними твердження ОСОБА_4 в
частині, що вона не знала про своє
працевлаштування на посаду опалювача
та техпрацівника з 08.10.2010 року і не була
ознайомлена з наказом про її прийняття
на роботу, оскільки як вбачається з
наказу №17 від 08.10.2010 року "Про початок
опалювального сезону", яким ОСОБА_4
прийнято на вказані посади, з таким
наказом вона була ознайомлена, про що
свідчить її підпис на нього (том 1 а.с.
103). Крім цього, ОСОБА_4, при виході не
пенсію, подавала підтверджуючу довідку
про таке своє працевлаштування (том 2
а.с. 115-116). А відтак, вказана обставина
підлягає виключенню з пред'явленого
ОСОБА_1 обвинувачення за ч. 1 ст. 366 КК
України.

Надуманими суд вважає і твердження
ОСОБА_4, що вона не знала про покладення
на неї як опалювача з 01.02.2011 року
обов'язків кухаря, оскільки з таким
наказом вона була ознайомлена (том 1 а.с.
104) та в цей же день уклала з відділом
освіти Дрогобицької РДА в особі його
керівника договір про повну
матеріальну відповідальність (том 1 а.с.
26) за зберігання продуктів харчування.

Не заслуговують на увагу і посилання
ОСОБА_4 в частині, що в 2007 році посада
кухаря Сторонянської школи була
скорочена саме ОСОБА_1, як її
директором, оскільки, як пояснила в
судовому засіданні свідок ОСОБА_22, в
обов'язки директора не входить
формування штатного розпису, який
складається економістами,
погоджується керівником відділу
освіти та затверджується головою
Дрогобицької РДА. Крім цього, виведення
зі штатного розпису посади кухаря було
обумовлено не особистим бажанням
директора школи, а відсутністю
необхідної кількості учнів молодших
класів, які повинні харчуватись.

Суд критично оцінює і показання ОСОБА_4
в частині, що вона не просила ОСОБА_12
допомагати їй на кухні, що не
передавала їй та ОСОБА_13 грошові кошти,
що не отримувала зарплатні від ОСОБА_7,
оскільки вказане спростовується
показаннями допитаних в судовому
засіданні свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13 та
ОСОБА_7 Будь-яких даних, які б свідчили,
що такі показання зазначені свідки
дають з метою оговорити потерпілу, їй
нашкодити чи виправдати підсудних
судом не встановлено.

Не слушними, на думку суду, є доводи
потерпілої про її підтримання
обвинувачення у раніше пред'явленому
обсязі, оскільки в постанові
державного обвинувача, Дрогобицького
міжрайонного прокурора Павича В.С. про
зміну обвинувачення від 12.04.2013 року (том
2 а.с. 169-171), не йдеться про зменшення
обсягу обвинувачення, а лише додатково
вмінено в провину підсудному ОСОБА_3
кваліфікуючі ознаки за
інкримінованими раніше статями, що
свідчить про збільшення обсягу
обвинувачення, а відтак, відповідно до
вимог ст. 277 КПК України (в редакції 1960
року) згода потерпілої на таку зміну
обвинувачення непотрібна.

Отже, сукупністю даних досудового та
судового слідства, котрі співпадають
між собою та об'єктивно доповнюють одні
одних, стверджено винність підсудного
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у вчиненні злочинних
дій, визнаних судом доведеними.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд
вважає, що дії підсудного ОСОБА_3 вірно
кваліфіковано за ч. 1 ст. 172 КК України,
оскільки він вчинив інше грубе
порушення законодавства про працю.

Вірно кваліфіковано і дії ОСОБА_1 за ч. 1
ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України, оскільки він:

- за ч. 1 ст. 366 КК України - будучи
службовою особою, підробив підписи від
імені ОСОБА_4 у відомостях про
отримання заробітної плати, що є
офіційним документом;

- за ч. 2 ст. 191 КК України - шляхом
зловживання своїм службовим
становищем, з метою особистого
збагачення та з корисливого мотиву,
привласнив та розтратив належні ОСОБА_4
грошові кошти.

Доведеність вини і така кваліфікація
дій підсудних в суду не викликає
сумнівів. Наведені вище докази
винності підсудних у своїй сукупності
є логічними і послідовними та
відтворюють реальні події, що мали
місце між ними та потерпілою. Деякі
розбіжності щодо викладення
потерпілою та підсудними характеру
розвитку подій та послідовності їхніх
дій, зумовлені особистим сприйняттям
кожним із них тих моментів, які вони
спостерігали.

При призначенні покарання підсудному
суду слід суворо дотримуватись
принципів законності, справедливості,
обґрунтованості та індивідуалізації
покарання, маючи на увазі, що покарання
засудженого є його виправлення,
перевиховання та соціальна
реабілітація, запобігання вчиненню
нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує
обставини справи, ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного і
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

При обранні виду і розміру покарання
підсудному ОСОБА_3, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
обставини, при яких такий злочин було
вчинено, особу винного, який вперше
притягується до кримінальної
відповідальності, і хоча винність свою
заперечив повністю, однак повністю
відшкодував потерпілій заподіяну
шкоду, позитивно характеризується.

Враховуючи вищенаведене, особу
підсудного ОСОБА_3, суд вважає, що його
виправлення і перевиховання можливе
при застосуванні покарання у виді
штрафу, яке є необхідне й достатнє для
його виправлення та попередження нових
злочинів.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що
злочин, передбачений ч. 1 ст. 172 КК
України відповідно до ст. 12 КК України є
злочином невеликої тяжкості, за який
передбачено покарання у виді
позбавлення волі строком до двох років
та інші, більш м'які покарання, з часу
вчинення злочину підсудним ОСОБА_3 на
час постановлення вироку минуло понад
три роки, тобто, відповідно до вимог п. 2
ч. 1 ст. 49 КК України закінчилися строки
давності, обставини, що порушують їх
перебіг, не встановлені, тому суд
приходить до переконання, що
підсудного ОСОБА_3 у відповідності до
вимог ч. 5 ст. 74 КК України слід
звільнити від відбуття призначеного
йому покарання, а запобіжний захід щодо
нього - скасувати.

При обранні виду і розміру покарання
підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь
тяжкості та суспільну небезпеку
вчинених злочинів, особу винного, який
визнав себе винним частково,
усвідомлює про настання наслідків, які
призвели до страждання близьких людей,
щиросердечно розкаюється, позитивно
характеризується, на обліку у лікаря
психіатра та нарколога не перебував.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2003 року
за №7 (із змінами, внесеними згідно з
Постановою Верховного Суду № 18 від
10.12.2004 року), вбачається, що призначення
основного покарання, нижчого від
найнижчої межі, передбаченої законом
за даний злочин, або перехід до іншого,
більш м'якого виду основного покарання,
або непризначення обов'язкового
додаткового покарання (ст. 69 КК України)
може мати місце лише за наявності
декількох (не менше двох) обставин, що
пом'якшують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого
злочину, з урахуванням особи винного.

Сама по собі тяжкість інкримінованого
злочину, при відсутності інших
об'єктивних та суб'єктивних обставин,
які в сукупності не створюють
обґрунтованої впевненості судді,
зокрема, в необхідності обрання
підсудному більш тяжкого виду
покарання, та призначенні додаткового
покарання, не може свідчити за його
беззастережним обранням, оскільки
покарання має на меті не тільки кару, а
й виправлення підсудних, та не має на
меті завдати фізичних страждань або
принизити людську гідність.

Ті обставини, яких є більше ніж два, а
саме: молодий вік підсудного ОСОБА_1,
який вчинив злочин вперше, має на
утриманні троє дітей, двоє з яких
навчаються, а третя - малолітня
(ІНФОРМАЦІЯ_3), постійність і
незмінність його показань, вчинення
злочину внаслідок збігу обставин, які
склались в школі (виведення зі штатного
розпису відділом освіти посади кухаря,
необхідність приготування готової їжі
для учнів школи), часткова виплата
зарплатні як потерпілій, так і її
помічникам - ОСОБА_12 та ОСОБА_13, думка
очолюваного ОСОБА_1 педагогічного
колективу, який просить повернути їм
їхнього директора в школу, вказуючи, що
ОСОБА_1 за час своєї роботи на посаді
директора брав активну участь у
розвитку сільської школи, у покращенні
умов навчання учнів, проявив себе як
працьовитий, талановитий керівник,
хороший господар, власними руками та із
залученням працюючих вчителів
проводив ремонтні роботи у старенькій
сільській школі, своїми руками
виготовив і замінив вікна, двері,
провів ремонтні роботи у шкільних
класах, облаштував шкільне подвір'я,
внаслідок чого школа перетворилась зі
старенької, обшарпаної на нову, а тому
вони всім педагогічним колективом
просять повернути їм їхнього директора
в школу (заява-звернення, том 2 а.с. 63-64), -
суд вважає за такі, що пом'якшують
покарання та істотно знижують ступінь
тяжкості вчинених злочинів та особу
винного ОСОБА_1

При таких обставинах та на підставі ч. 1
ст. 69 КК України суд вважає за можливе
призначити ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 191 КК
України інше, більш м'яке покарання,
передбачене в санкції ч. 2 ст. 191 КК
України, і на підставі ч. 2 ст. 69 КК
України не призначити ОСОБА_1 додаткове
покарання, встановлене в санкції ч. 1 ст.
366, ч. 2 ст. 191 КК України.

Враховуючи вищенаведене, особу
підсудного, умови його роботи, дані про
його сім'ю та майновий стан, його
ставлення до вчиненого, суд приходить
до переконання, що виправлення і
перевиховання ОСОБА_1 можливе при
застосуванні покарання у виді штрафу,
яке є необхідне і достатнє для його
виправлення та попередження нових
злочинів.

Вирішуючи цивільний позов
Дрогобицького міжрайонного прокурора
в інтересах потерпілої ОСОБА_4 (том 1 а.с.
265-267) та самої потерпілої ОСОБА_4 (том 2
а.с. 154-157) в частині відшкодування
матеріальної шкоди, завданої злочином,
суд вважає за необхідне зазначити
наступне.

Як встановлено вище, винність
підсудного ОСОБА_1 у вчиненні
привласнення та розтрати грошових
коштів ОСОБА_4 на загальну суму 6060,41
грн., - доведена повністю.

Відповідно до вимог ст. 1177 ЦК України
майнова шкода, завдана майну фізичної
особи внаслідок злочину,
відшкодовується винною особою.

Таким чином суд приходить до
переконання, що з підсудного ОСОБА_1
слід стягнути розмір заподіяної
матеріальної шкоди потерпілій, в межах
обвинувачення, визнаного судом
доведеним, зокрема, в сумі 6060,41 грн.

Крім цього, оскільки у провину ОСОБА_1
органом досудового розслідування не
ставилось привласнення чи розтрата
заробітної платні потерпілої, яка їй
нараховувалась в листопаді-грудні 2010
року, травні 2011 року, вересні-грудні 2011
року і відповідно до вимог ст.. 275 КПК
України ці дії не могли бути предметом
судового розгляду, а відтак, в решті
вимоги потерпілої ОСОБА_4 щодо
відшкодування їй матеріальної шкоди
(невиплаченої зарплатні за
листопад-грудень 2010 року, травень 2011
року, вересень-грудень 2011 року в сумі
5611,41 грн.) слід залишити без розгляду,
роз'яснивши їй право на звернення до
суду в порядку цивільного судочинства
з такими вимогами.

Також слід залишити без розгляду і
вимогу позивачки щодо зобов'язання
підсудного ОСОБА_1 внести відповідні
записи в її трудову книжку про її
роботу на посаді кухаря з 16 грудня 2008
року по 08 жовтня 2010 року, оскільки
відповідно до вимог ст. 28 КПК України (в
редакції 1960 року) цивільний позов у
кримінальній справі може бути
пред'явлений лише щодо відшкодування
матеріальної шкоди, завданої злочином.
Пред'явлені ж ОСОБА_4 вимоги про
зобов'язання внести відповідні записи
в трудову книжку регулюються нормами
трудового законодавства та підлягають
вирішенню у порядку цивільного, а не
кримінального судочинства.

Що стосуються вирішення цивільного
позову потерпілої ОСОБА_4 в частині
відшкодування заподіяної їй діями
ОСОБА_1 моральної шкоди, суд вважає, що
така підлягає частковому задоволенню з
огляду на наступне.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.
Разом з тим, відповідно до Постанови
Пленуму Верховного суду України за №4
від 31.03.1995 року "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" під моральною
шкодою розуміється втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань або інших
негативних явищ, завданих особі
незаконними діями або бездіяльністю.
Крім цього, обов'язковою підставою для
деліктної відповідальності за
завдання моральної шкоди є
встановлення причинного зв'язку між
шкодою і протиправною поведінкою
особи.

Таким чином суд приходить до
переконання, що потерпілій ОСОБА_4
діями підсудного ОСОБА_1 заподіяно
моральної шкоди, які виразилась в тому,
що її життя змінило свою звичайну
наповненість звичними подіями на інші,
небажані для неї обставини, враження,
проблеми, чим їй заподіяно нервового
напруження, роздратування.

Разом з тим, не заслуговує посилання
потерпілої, що через протиправну
поведінку ОСОБА_1 щодо неї, вона
перенесла інсульт, оскільки жодних
доказів, які б підтверджували такий
причинно-наслідковий зв'язок,
потерпілою суду не представлено і
таких в судовому засіданні не здобуто.

При визначені розміру моральної шкоди
суд враховує глибину фізичних та
душевних страждань потерпілої, ступінь
вини підсудного ОСОБА_1, а також
враховуючи вимоги розумності та
справедливості і визначає її в розмірі
1000,00 грн.

Крім цього, оскільки підсудний ОСОБА_1
засуджується до міри покарання без
конфіскації майна, а тому накладені
слідчим арешти на його майно слід
скасувати.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України (в
редакції 1960 року), суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК
України та обрати йому покарання - 850,00
(вісімсот п'ятдесят) гривень штрафу в
дохід держави.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України
звільнити ОСОБА_3 від призначеного за ч.
1 ст. 172 КК України покарання у зв'язку з
закінченням строку давності, а
запобіжний захід у виді підписки про
невиїзд, обраний щодо нього, -
скасувати.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст.
191 КК України та обрати йому покарання:

- за ч. 1 ст. 366 КК України із
застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - 5000,00
(п'ять тисяч) гривень штрафу в дохід
держави;

- за ч. 2 ст. 191 КК України із
застосуванням ч. 1, ч. 2 ст. 69 КК України -
8500,00 (вісім тисяч п'ятсот) гривень
штрафу в дохід держави.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим
остаточно визначити ОСОБА_1 покарання у
виді 8500 (вісім тисяч п'ятсот) гривень в
дохід держави.

Запобіжний захід до вступу вироку в
законну силу засудженому ОСОБА_1 -
залишити попередній - підписку про
невиїзд.

Цивільний позов Дрогобицького
міжрайонного прокурора в інтересах
ОСОБА_4 задоволити повністю, а
цивільний позов ОСОБА_4 - частково.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_4 6060,41 грн. заподіяної
матеріальної шкоди та 1000,00 грн.
моральної шкоди.

В решті позовні вимоги ОСОБА_4 -
залишити без розгляду.

Скасувати накладені слідчим арешти на
майно ОСОБА_1 згідно постанови та
протоколу про накладення арешту на
майно від 01 червня 2012 року (том 1 а.с.
249-251).

На вирок може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду Львівської
області на протязі 15 діб з дня його
оголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя