Провадження № 11-кп/792/214/15
Справа № 683/1866/13-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.03.2015 Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

цивільного позивача ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

та його захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000509 від 28.05.2013 року за апеляційними скаргами прокурора, представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 , законного представника потерпілого ОСОБА_11 - ОСОБА_12 , цивільного позивача ОСОБА_8 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду від 11 лютого 2015 року щодо ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання зборів колективу районної Старокостянтинівської стоматологічної поліклініки та звільнено
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне Рівненської області, жителя
АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого лікарем районної Старокостянтинівської стоматологічної поліклініки, має на утриманні неповнолітню дитину, не судимого,
від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, із передачею його на поруки трудовому колективу районної Старокостянтинівської стоматологічної поліклініки, за умови, що він протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру, не порушуватиме громадського порядку, та провадження у справі закрито.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь держави 410 грн. 76 коп. судових витрат за проведення судової експертизи.
Як зазначено в ухвалі суду, 27.05.2013 року приблизно о 20 год. 10 хв.
ОСОБА_9 , керуючи автомобілем Шкода Октавія, державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вулиці Леніна у напрямку автодороги Р-05 Городище-Рівне-Старокостянтинів у селі Грибенинка Старокостянтинівського району навпроти житлового будинку №55, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_11 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди малолітній пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому верхньої гілки правої лобкової кістки без зміщення кісткових відламків, саден шкіри правої здухвинної ділянки, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

В діях ОСОБА_9 вбачаються порушення правил безпеки руху, передбачені пунктами 1.3, 1.5(ч.1), 1.7, 2.3(б), 2.9(а), 12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано:

- п.1.3. Учасники дорожнього зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

- п.1.5. (ч.1) Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п.1.7. Водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності;

- п.2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б)бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися цим засобом у дорозі;

- п.2.9. (а) Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

- п.12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Вищевказані порушення Правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_9 знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у вигляді отримання малолітнім потерпілим ОСОБА_11 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В апеляційних скаргах:

- прокурор, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, просить ухвалу суду скасувати, прийняти нову, якою в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про передачу на поруки трудовому колективу районної Старокостянтинівської стоматологічної поліклініки відмовити, а кримінальне провадження направити до того ж суду на новий судовий розгляд.
Стверджує, що суд, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності із передачею на поруки трудового колективу районної Старокостянтинівської стоматологічної поліклініки, не звернув уваги на те, що: такого закладу охорони здоров`я не існує взагалі та відсутні будь-які дані про його реєстрацію; відповідно до наданого ОСОБА_9 протоколу загальних зборів трудового колективу цієї поліклініки, участь у зборах брало 11 осіб, проте підписали 13, відомості про яких не відомі; на території м.Старокостянтинова та Старокостянтинівського району діє лікувально-профілактичний заклад Старокостянтинівська центральна районна лікарня, штат якої складають 626 працівників та головний лікар; стоматологічна поліклініка діє як структурний підрозділ районної лікарні і в ній працює 65 працівників, в тому числі й обвинувачений;
- представник потерпілого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_7 , законний представник потерпілого ОСОБА_11 - ОСОБА_12 , цивільний позивач ОСОБА_8 просять ухвалу суду скасувати та ухвалити вирок, яким засудити ОСОБА_9 за ч.1 ст.286 КК України на 3 роки обмеження волі із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки із звільненням на підставі ст.75 КК України обвинуваченого від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 9 місяців та стягнути з ОСОБА_9 3192 грн. 59 коп. матеріальних збитків та 60000 грн. моральної шкоди, а із страхової компанії «АХА страхування» - 100000 грн. завданої сину шкоди, на користь ОСОБА_12 , ОСОБА_8 по 30000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування апеляційної скарги посилаються на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які характеризують обвинуваченого, що протокол зборів трудового колективу про взяття на поруки ОСОБА_9 сфальсифікований.

В запереченні на подані апеляційні скарги захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 просить ухвалу суду, як законну та обґрунтовану, залишити без зміни, а подані апеляційні скарги без задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, законного представника та представника потерпілого ОСОБА_11

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідно, на підтримку поданих апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника - адвоката

ОСОБА_10 - в їх заперечення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення на таких підставах.

Відповідно до ч.1 ст.47 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки колективу підприємства за його клопотанням може мати місце лише тоді, якщо вона вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, і за умови, що вона протягом року з дня такої передачі виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Пленум Верховного Суду України у п.5 постанови №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснив, що особу можна звільнити від кримінальної відповідальності з передачею на поруки за умови, що вона вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Підставою такого звільнення є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст.47 КК можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки, яке має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи.

За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі (але не зобов`язаний) звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

Проте, звільняючи обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, суд цих вимог закону та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України не дотримався, даних протоколу загальних зборів трудового колективу районної Старокостянтинівської стоматологічної поліклініки та власне самого клопотання з точки зору їх законності належним чином не перевірив, як не перевірив і того, чи є ця стоматологічна поліклініка у розумінні ст.47 КК України установою (організацією), трудовий колектив якої вправі клопотати перед судом про звільнення його члена від кримінальної відповідальності з передачею на поруки.

Так, положеннями ст.252-1 Кодексу законів про працю України установлено, що трудовий колектив підприємства утворюють усі громадяни, які своєю працею беруть участь у його діяльності на основі трудового договору (контракту, угоди), а також інших форм, що регулюють трудові відносини працівника з підприємством. Повноваження трудового колективу визначаються законодавством.

Відповідно до ч.5 ст.20 Закону СРСР від 17.06.1983 року №9500-X Про трудові колективи і підвищення їх ролі в управлінні підприємствами, установами, організаціями збори трудового колективу вважаються правомочними, якщо в них бере участь більш як половина загальної кількості членів колективу.

Натомість, згідно даних, досліджених колегією суддів апеляційного суду статуту Старокостянтинівської центральної районної лікарні, довідки її головного лікаря, Старокостянтинівська стоматологічна поліклініка самостійним підприємством, установою чи організацією не є, а є структурним підрозділом Старокостянтинівської центральної районної лікарні.

Більше того, у стоматологічній поліклініці працює 66 працівників, а відтак прийняте її 13 працівниками рішення-клопотання про передачу ОСОБА_9 на поруки не може вважатися таким, що прийняте у відповідності до вимог законодавства.

Поза увагою суду залишилось й те, що згідно даних протоколу та клопотання, участь у зборах взяло 11 осіб, тоді як підписали ці документи 13 осіб, що у цих документах не зазначено, які заходи виховного характеру та яким чином буде застосовано до обвинуваченого і, чи зобов`язується він законослухняною поведінкою та сумлінною працею виправдати довіру колективу.

Отже, суд дійшов помилкового та передчасного висновку про можливість звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, оскільки наявне у матеріалах кримінального провадження клопотання з цього приводу не відповідає вимогам закону.

В силу ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.1 ст.407 КПК України визначено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:

1)
залишити ухвалу без змін;
2) змінити ухвалу;
3) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу;
4) скасувати ухвалу і закрити кримінальне провадження;
5) скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Виходячи із цих норм чинного законодавства, апеляційний суд позбавлений повноважень приймати рішення: про скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції та ухвалювати вирок, як про це йдеться в апеляційних скаргах представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 , законного представника потерпілого ОСОБА_11 -

ОСОБА_12 , цивільного позивача ОСОБА_8 ; про скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції, постановлення своєї про відмову у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі положень ст.47 КК України та з призначенням нового розгляду цього кримінального провадження у суді першої інстанції, як про це йдеться в апеляційній скарзі прокурора.

З огляду на викладене, вимоги апелянтів як з цього приводу, так і з приводу розгляду апеляційним судом по суті їх позовних вимог не можуть бути задоволені.

На підставі викладеного, керуючись п.6 ч.1 ст.407 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги прокурора, законного представника та представників потерпілого ОСОБА_11 - ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Старокостянтинівського районного суду від 11 лютого 2015 року щодо ОСОБА_9 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України в Старокостянтинівському районному суді в іншому складі суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді /підписи/
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2