Справа № 1-168/11
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2011 року

Кролевецький районний суд

у складі: головуючого судді Бєгунової О.В.

за участі секретаря Писаренко О.М.

з участю: прокурора Бурдюга В.Ю.

та адвоката ОСОБА_1

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3

її законного представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевці справу про обвинувачення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 Казахстан, громадянки України, невійськовозобовязаної, ІНФОРМАЦІЯ_3, приватного підприємця, незаміжньої, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимої,-

- за ч. 1 ст. 296 КК України,-

в с т а н о в и в:

близько 24 години 1 жовтня 2011 року ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись за приміщенням розташованого в с. Дубовичі Кролевецького району бару ПП "Харченко", куди після відвідування бару зайшла справити природні потреби, у відповідь на зауваження ОСОБА_2, помітившого, що вона справляє природні потреби не в туалеті, грубо порушуючи громадський порядок в присутності громадян, які вийшли з бару після його закриття, з мотивів явної неповаги до суспільства почала нецензурно лаятись та, наблизившись до ОСОБА_2 вчинила з ним сварку та бійку, в ході якої ОСОБА_5 та ОСОБА_2 штовхались, застосовуючи один до одного фізичне насильство. Під час цих подій до ОСОБА_5 звернулась неповнолітня ОСОБА_3 з проханням припинити сварку, але ОСОБА_5, продовжуючи хуліганські дії, діючи з особливою зухвалістю, умисно вдарила ОСОБА_3 рукою в обличчя в область носа, завдавши ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження у вигляді забою мяких тканин обличчя, після чого продовжила сваритися з ОСОБА_2 і припинила свої дії після втручання інших осіб.

В судовому засіданні підсудна не визнала вину у скоєнні злочину і дала показання про те, що близько часу ночі 1 жовтня 2011 року після відпочинку в барі в с. Дубовичі зайшла за приміщення бару та, вважаючи, що її не бачать, оскільки було темно, почала справляти природні потреби та почула зауваження ОСОБА_2 висловлене у грубій та образливій формі. Обурившись, вона відповіла йому, також вживаючи нецензурну лайку. В ході сварки вони з ОСОБА_2 наблизились один до одного, почали штовхатись, ОСОБА_2 став наносити їй удари по обличчю, а вона захищалась відштовхуючи його, при цьому вони продовжували кричати та нецензурно лаятись поки приятелі ОСОБА_2 не відвели його. Під час цих подій ОСОБА_3 вона не бачила і не наносила їй ударів, вважає, що у вчиненні цих дій її оговорюють, внаслідок неприязливих відносин, які склалися в неї ще раніше з матірю ОСОБА_3, ОСОБА_4 та матірю ОСОБА_2

Вина підсудної у вчиненні злочину підтверджується зібраними по справі доказами.

Потерпіла ОСОБА_3 в суді дала показання про те, що після закриття бару близько 24 години, перебуваючи разом з ОСОБА_2 та його неповнолітньою сестрою ОСОБА_6 за приміщенням бару, де сиділи, зібравшись йти додому, вона побачила ОСОБА_5, яка на відстані не більше 2 м від них почала справляти природні потреби. ОСОБА_2 зробив їй зауваження, у відповідь на які ОСОБА_5 почала нецензурно лаятись, підійшла до ОСОБА_2 та, схопивши його за волосся, розпочала бійку, в ході якої вона підійшла до ОСОБА_5 з проханням припинити бійку, оскільки ОСОБА_2 також був нетверезим. ОСОБА_5 вдарила її рукою в обличчя, внаслідок чого у неї з носу пішла кров. З місця події її відвів ОСОБА_7 в приміщення кафе, де їй надали допомогу.

Потерпілий ОСОБА_2 в суді дав показання про те, що близько часу ночі, знаходячись за приміщенням бару в с. Дубовичі разом з неповнолітньою сестрою ОСОБА_6 та її подругою ОСОБА_3, побачив як біля них, на відстані не більше 2 м справляє природні потреби ОСОБА_5, на що він зробив їй зауваження, оскільки біля бару є туалет. У відповідь ОСОБА_5 підвівшись, почала нецензурно лаятись, підійшла до нього, схопила за волосся, розпочала бійку, в ході якої він також став брутально лаятись та у відповідь на фізичне насильство з її боку та намагання його вдарити двічі вдарив її долонею в обличчя.

В цей момент до ОСОБА_5 підійшла ОСОБА_3 і він побачив, що ОСОБА_5 вдарила ОСОБА_3 рукою в обличчя.

Свідок ОСОБА_6 в суді дала показання про те, що в нічний час 1 жовтня 2011 року вона разом з братом ОСОБА_2 та подругою ОСОБА_3 знаходилась біля бару в с. Дубовичі та побачила як на невеликій відстані від них ОСОБА_5 стала справляти природні потреби, на що ОСОБА_2 зробив їй зауваження, у відповідь ОСОБА_5 почала нецензурно лаятись, а потім підійшла до них, схопила ОСОБА_2 за волосся, одяг, розпочала з ним бійку. Вони штовхались, наносили один одному удари, а коли до них підійшла ОСОБА_3, намагаючись заспокоїти ОСОБА_5, остання штовхнула її та вдарила рукою в обличчя.

Свідок ОСОБА_8 в суді дала показання про те, що в нічний час 1 жовтня 2011 року, перебуваючи після закриття бару біля його приміщення, бачила бійку між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, яка супроводжувалась криками та нецензурною лайкою, в ході якої ОСОБА_5 вдарила неповнолітню ОСОБА_3 рукою в обличчя, від чого в останньої пішла з носу кров і вона разом з ОСОБА_9 відвела її в приміщення бару.

Свідок ОСОБА_7 в суді пояснив, що в нічний час 1 жовтня 2011 року разом з іншими відвідувачами вийшов з бару ПП "Харченко" в с. Дубовичі після його закриття та почув шум сварки та нецензурну лайку. Підійшовши ближче, побачив бійку між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, а поруч ОСОБА_3, яка плакала. Він підійшов до неї та допоміг зайти в приміщення бару. ОСОБА_3 пояснила, що її вдарила ОСОБА_5, з носу у дівчини йшла кров.

Свідок ОСОБА_10 в суді дала показання про те, що в нічний час 1 жовтня 2011 року разом з ОСОБА_5 вона вийшла з бару в с. Дубовичі. ОСОБА_5 зайшла за приміщення бару справити природні потреби, потім вона, почувши крики пішла за нею та побачила бійку між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, який наносив ОСОБА_5 удари, обидва нецензурно лаялись. Біля них вона побачила ОСОБА_6, яку відвела, щоб спитати, що відбувається, але ОСОБА_2 почав ображати і її. В цей час ОСОБА_3 вона не бачила.

З показань допитаних в ході досудового слідства свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 (а.с. 38, 39, 43) убачається, що в нічний час 1 жовтня 2011 року, перебуваючи біля приміщення бару ПП "Харченко" в с. Дубовичі зазначені особи чули шум сварки за рогом бару, нецензурну лайку та крики, згодом з місця, де відбувалась сварка вийшла дівчина, у якої був розбитий ніс, з якого йшла кров.

Свідок ОСОБА_14 на досудовому слідстві дала показання про те, що 1 жовтня 2011 року після закриття бару, де вона працює продавцем, бачила ОСОБА_3, в якої був розбитий ніс і йшла з носу кров. Вона надала змогу ОСОБА_3 вмитись.

Даними судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_3 підтверджується, що в ході вчиненого підсудною хуліганства потерпілій ОСОБА_3 завдані легкі тілесні ушкодження у виді забою мяких тканин обличчя. Локалізація і характер ушкодження вказують на те, що воно могло виникнути внаслідок удару кулаком в ділянку перенісся. (а.с. 48-49)

Органами до судового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 1 жовтня 2011 року близько 24 години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи та грубо нехтуючи встановленими в суспільстві нормами моральності та добропорядності після відпочинку в барі ПП "Харченко" вийшла з приміщення бару, де в присутності сторонніх осіб, в тому числі неповнолітніх стала справляти свої природні потреби, а також в тому, що під час сварки з ОСОБА_2, діючи з особливою зухвалістю нанесла кілька ударів потерпілому ОСОБА_2 в область голови.

Зазначена частина обвинувачення не знайшла підтвердження зібраними доказами.

Так, не спростовані доказами показання підсудної про те, що відправляючи природні потреби за приміщенням бару в неосвітленому місці вона не передбачала, що може бути поміченою іншими особами, вважала, що не буде поміченою.

Отже, за таких обставин відсутні докази наявності у підсудної умислу на порушення громадського порядку та прояв демонстративної неповаги до суспільства, що є необхідною ознакою складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Не є підтвердженим обєєктивними і несуперечливими доказами нанесення ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_2 умисних ударів по голові як ознаки особливої зухвалості під час бійки з останнім.

По справі встановлено, що фізичне насильство в обопільній бійці застосовували один до одного як ОСОБА_5, так і ОСОБА_2, усвідомлюючи, що вчиняють ці дії в громадському місці, в присутності інших громадян. Зазначене в судовому засіданні не заперечував потерпілий ОСОБА_2, а за таких обставин, за відсутності обєктивних доказів щодо спричинення останньому тілесних ушкоджень або побоїв, не можна вважати доведеним нанесення підсудною потерпілому ОСОБА_2 ударів по голові.

З наведених підстав вказані обвинувачення необхідно виключити з обсягу інкримінованих підсудній дій.

Разом з тим, суд вважає такою, що спростовується зібраними по справі доказами, версію підсудної, що вона не вчиняла хуліганства з особливою зухвалістю, зокрема не наносила удару та не спричиняла потерпілій ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачення підсудної в цій частині у повному обсязі підтверджується послідовними та несуперечливими показаннями ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7, даними судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_3, які в цілому і в деталях узгоджуються між собою і визнаються судом достовірними доказами вчинення підсудною злочину.

В ході досудового і судового слідства не встановлено будь-яких даних про створення особами, з якими ОСОБА_5 перебуває в неприязливих стосунках, штучних обставин для оговору підсудної у вчиненні злочинних дій відносно потерпілої ОСОБА_3

Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що дії підсудної підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 296 КК України, оскільки вона вчинила хуліганство, яке супроводжувалось особливою зухвалістю, яка вбачається в умисному спричиненні неповнолітній особі легких тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, її ставлення до скоєного.

Суд враховує, що за місцем проживання підсудна характеризується посередньо, злочин вчинила в стані алкогольного спяніння та у відношенні неповнолітньої, що є обставинами обтяжуючими покарання.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що підсудна займається суспільно-корисною працею, утримує і виховує одна трьох неповнолітніх дітей, раніше не судима.

Виходячи з вимог ст. 65 КК України суд вважає необхідним і достатнім для виправлення підсудної покарання у виді штрафу.

Враховуючи обставини справи щодо неправомірної поведінки потерпілого ОСОБА_2, наявність на утриманні підсудної трьох неповнолітніх дітей, яких вона виховує сама та визнаючи ці обставини помякшуючими покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає можливим призначення підсудній покарання у виді штрафу з застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі зазначеного покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 296 КК України.

Розглянувши цивільний позов про відшкодування потерпілій ОСОБА_3 моральної шкоди в сумі 1000 грн., суд вважає, що позов є обгрунтованим, доведеним і підлягає повному задоволенню.

Суд визнає обгрунтованими і доведеними доводи позивача про те, що неправомірними діями підсудної неповнолітній ОСОБА_3 завдана моральна шкода, яка полягала в спричиненні їй душевних страждань внаслідок отримання від дорослої людини тілесних ушкоджень, фізичного болю, приниженні гідності.

Відповідно до вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 1000 грн.

Керуючись ст.323, 324 КПК України,-

з а с уд и в:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.296 КК України і призначити їй покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 грн.

Запобіжний захід залишити підписку про невиїзд.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя:

ОСОБА_15