1-кп/243/168/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2015 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду № 3 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0000103 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівка Донецької області,

громадянки України, з середньотехнічною освітою, не працюючої, не заміжньої, неповнолітніх дітей не має, не судимої, ІНПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з 05.12.2014 року утримується під вартою в умовах СІЗО № 27 м. Харкова,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Угода про визнання винуватості від 28 січня 2015 року досягнута під час досудового розслідування.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, тобто в участі у діяльності не передбачених законами України збройних формуваннях за таких підстав:

На початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, громадянином Російської федерації ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої "Донецької народної республіки" було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того, в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

В період з кінця червня 2014 року по грудень 2014 року, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, у складі непередбаченого Законами України збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою особистого збагачення, вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин:

Так, 26.06.2014 року, ОСОБА_5 , знаходячись в м. Горлівка Донецької області, діючи умисно, заздалегідь знаючи, про те, що збройне формування «Донецької народної республіки» незаконно створене, тобто непередбачене Законами України, маючи намір на вступ до вказаного незаконного збройного формування, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою особистого збагачення, прийшла до 6-го відділу ГУМВС України в Донецькій області, де на той час знаходився підрозділ самопроголошеної «Донецької народної республіки», де звернулась до командира вказаного підрозділу під позивним « ОСОБА_7 » із проханням взяти її до складу зазначеного незаконного збройного формування. При цьому, ОСОБА_5 продиктувала свої анкетні дані та надала паспорт громадянина України.

Після чого в період з 26.06.2014 року по кінець серпня 2014 року, ОСОБА_5 , діючи у складі незаконно створеного збройного формування «Донецької народної республіки», виконуючи накази свого безпосереднього командира, здійснювала приготування їжі для бійців самопроголошеної «Донецької народної республіки», за що отримувала заробітну плату в розмірі 1500,00 гривень в місяць.

В кінці серпня 2014 року, командир іншого підрозділу незаконного збройного формування «Донецької народної республіки» під позивним « ОСОБА_8 » запропонував ОСОБА_5 вступити до складу його підрозділу в якості снайпера, на що ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, погодилась на вказану пропозицію. В подальшому, впродовж чотирьох днів ОСОБА_5 проходила підготовку по стрільбі із снайперської гвинтівки «Драгунова», однак у зв`язку із фізичними вадами, а саме проблемами із зором, її не було зараховано до числа снайперів.

Після чого, в другій половині вересня 2014 року, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою особистого збагачення, прийшла до комендантського взводу незаконного збройного формування «Донецької народної республіки», який знаходився в приміщенні відділу УБОЗ ГУМВС України в Донецькій області в м. Горлівка, де звернулася до командира вказаного взводу під позивним « ОСОБА_9 » та просила взяти її в склад комендантського взводу.

В подальшому, після проходження тренувань із фізичної та вогневої підготовки, ОСОБА_5 приступила до патрулювання по м. Горлівка в складі комендантського патруля незаконного збройного формування «Донецької народної республіки», на автомобілі «Toyota Prius», за що отримувала заробітну плату у розмірі 1500,00 гривень на місяць. При цьому, ОСОБА_5 на час патрулювання видавалася вогнепальна зброя, а саме: «ПМ» із двома заповненими магазинами, «АК-74» калібру 5.45 мм із трьома заповненими магазинами, граната «Ф-1».

Таким чином, в період з другої половини вересня 2014 року по грудень 2014 року, ОСОБА_5 діючи умисно, у складі незаконно створеного збройного формування «Донецької народної республіки», з метою особистого збагачення, систематично виконувала накази свого безпосереднього командира під позивним « ОСОБА_9 » щодо здійснення визначених їй завдань по організації та проведенню патрулювання у складі комендантського патрулю незаконного збройного формування «Донецька народна республіка» по м. Горлівка Донецької області.

Підозрювана ОСОБА_5 в скоєнні даного злочину свою провину визнала повністю, щиро розкаялась.
Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_5 та прокурор Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_10 під час досудового розслідування досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому ОСОБА_5 беззаперечно визнала свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення за вказаних обставин. Між нею і прокурором Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_10 на досудовому розслідуванні була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 за ст. 260 ч. 2 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, в силу ст.ст. 75, 76 КК України покарання вважати умовним з іспитовим строком 3 роки та покласти на неї обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Суд розглянув справу відповідно до положень ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України.
ОСОБА_5 заявила, що вона цілком розуміє наслідки угоди про визнання винуватості, просить її затвердити.
Захисник ОСОБА_4 просив угоду затвердити та призначити ОСОБА_5 покарання, яке передбачене угодою про визнання винуватості.
Прокурор ОСОБА_3 заявив, що він цілком розуміє наслідки угоди про визнання винуватості та просить суд її розглянути та затвердити.
Суд переконався у добровільності укладання сторонами угоди про визнання винуватості і що угода про визнання винуватості не є наслідками застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді про визнання винуватості.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі підсудного.
Претензій матеріального та морального характеру прокурор до ОСОБА_5 не має.
За таких обставин суд приходить до переконання про те, що угоду про визнання винуватості від 28 січня 2015 року належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України (участі у діяльності не передбачених законами України збройних формувань) та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, в силу ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 3 роки, поклавши на неї обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов не заявлявся.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «SAMSUNG GТ-S7390», якій зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області після набуття вироком чинності - знищити.
Відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого 02 березня 2015 року продовжено на 30 днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 473- 475 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Угоду про визнання винуватості від 28 січня 2015 року, укладену між прокурором Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_10 та ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.
Відповідно до вимог ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 3 роки, поклавши на неї обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши ОСОБА_5 негайно з під варти.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «SAMSUNG GТ-S7390», якій зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1