Справа №216/3666/15-к
Провадження№1-кп/216/387/15
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
підсудного - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Попельнасте Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не працюючого, перебуваючого у цивільному шлюбі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1). 26.04.2010 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу за ст.ст.186 ч.2, 185 ч.3, 185 ч.2, 185 ч.1, 309 ч.1, 70 ч.1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 25.12.2012 року умовно-достроково на не відбутий строк 8 місяців 27 днів;
2). 23.09.2013 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 ч.1 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 26.04.2010 року, остаточно до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
3). 31.10.2013 року Дзержинським райсудом міста Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Саксаганського райсуду м. Кривого Рогу від 23.09.2013 року, остаточно до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
4). 12.12.2013 року Центрально-Міським райсудом міста Кривого Рогу за ст.ст.185 ч.2, 190 ч.2, 395, ст.70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового приєднання покарання, призначеного за вироком Дзержинського райсуду м. Кривого Рогу від 31.10.2013 року остаточно до відбуття 3 роки 2 місяці позбавлення волі. 29.07.2014 року звільнився внаслідок застосування ст.1 п. «Г» Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року;
5). 08.12.2014 року Центрально-Міським райсудом міста Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від призначеного покарання звільнено, з випробуванням строком на 1 рік;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,-

Він же, повторно, 06.05.2015 року, близько о 22.30 год., маючи намір на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, звернув увагу на чоловіка, який зайшов до арки, розташованої поблизу кафе «Челентано», по вулиці Леніна, у Центрально-Міському районі, міста Кривого Рогу. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 зайшов у арку за гр. ОСОБА_6 , після чого, наніс йому один удар ногою в груди, спричинивши останньому фізичний біль, та запропонував останньому не здійснювати опір. Після чого, ОСОБА_4 обдивився всі кармани потерпілого ОСОБА_6 , зняв з нього куртку чоловічу, у лівому боковому кармані якої знаходився мобільний телефон марки Нокіа», а у зовнішньому нагрудному кармані, - грошові кошти, у розмірі 93 грн. Таким чином, ОСОБА_4 , з використанням насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров*я потерпілого, відкрито заволодів майном, що належало гр. ОСОБА_6 , а саме: куртка чоловіча чорного кольору, вартістю 1 000 грн., мобільний телефон «Нокіа», Б/У, вартістю 50 грн., грошові кошти, у сумі 93 грн., після чого, одягнувши на себе викрадену куртку, з викраденим майном, з місця пригоди зник, розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку загальним розміром 1 143 грн.
Крім того, ОСОБА_4 , 07.05.2015 року, приблизно об 04.30 год., повторно, перебуваючи на площі Визволення, у Центрально-Міському районі, міста Кривого Рогу, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, та обернення його на свою користь, зустрів раніше йому знайому ОСОБА_7 , звернувши увагу на те, що у руках гр. ОСОБА_7 тримає мобільний телефон «Нокіа 225». ОСОБА_4 попросив надати йому телефон для здійснення телефонного дзвінка. Однак, ОСОБА_7 відмовилась власноруч віддавати телефон, та запропонувала ОСОБА_4 самостійно набрати необхідний номер телефону. ОСОБА_4 , отримавши відмову надати йому мобільний телефон, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, застосував насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_7 , схопивши її за руку, спричинивши останній фізичного болю, вихопив мобільний телефон марки «Nokia Dual Sim Yellow», жовтого кольору, вартістю 1 040,83 грн., з картою пам`яті «Toshiba Micro SDHC 8Gb Class», вартістю 82,50 грн., тим самим відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_7 , та зник з місця пригоди. Своїми діями, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 1 123,33 грн., розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Під час розгляду кримінального провадження підсудний ОСОБА_4 свою провину у скоєнні зазначених кримінальних правопорушень-злочинів, визнав частково, суду пояснив, що вранці, точної дати не пам`ятає, проходячи по вулиці Афіногенова, у місті Кривому Розі, побачив автомобіль ВАЗ-2106, який стояв біля одного з будинків, передні пасажирські двері якого, були при відчинені, він зліз до салону, де поцупив автомагнітолу, яку того ж ранку, продав невідомому чоловіку на Центрально-Міському ринку.
В ніч на 07.05.2015 року, посварився зі своєю співмешканкою, зайшов до магазину «АТБ», де придбав пива. Виходячи з магазину, зайшов до арки, розташованої між магазином «АТБ» та кафе «Челентано», по вулиці Леніна, щоб справити нужду. Зайшовши до прибудови, побачив чоловіка, який спав на цеглинах, був він у нетверезому стані. Він (підсудний) підняв чоловіка та сказав, щоб той знімав свою куртку. Потерпілий зняв свою куртку та передав йому (підсудному), яку він вдяг на себе, та пішов. У карманах куртки виявив мобільний телефон Нокіа та грошові кошти, у розмірі 30 грн., одною купюрою 20 грн., та дві по 5 грн. Під час досудового розслідування курточку у нього вилучили співробітники міліції, та повернули потерпілому, викрадений телефон продав на 44-м кварталі незнайомому, гроші витратив на власні потреби. Потерпілого не бив ногами. Тієї ж ночі, близько о 04.00 год., на площі Визволення, у Центрально-Міському районі, зустрів свою співмешканку ОСОБА_11 , у якої вирішив забрати її мобільний телефон, заламавши їй руку, в якій вона утримувала телефон, забрав телефон і пішов додому. У скоєних злочинах щиро кається, просить суд при постановленні вироку врахувати, що автомагнітола та телефон повернуті потерпілим, його стан здоров`я, та не позбавляти його волі, також не заперечує відшкодувати потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду, завдану злочином.
Винність ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень-злочинів, окрім часткового визнання підсудним своєї провини, підтверджується поясненнями потерпілих, а також письмовими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, та досліджених судом, у судовому засіданні.
Так, потерпілий ОСОБА_6 під час розгляду справи суду пояснив, що 07.05.2015 році, приблизно о 22.30 год., він був не тверезий, стоячи на зупинці, вирішив справити нужду, зайшов у арку по вул. Леніна. Коли виходив, до нього підійшов підсудний, та нічого не пояснюючи, з ноги ударив його у груди. Від удару він присів на землю, відчув біль. Підсудний проштовхав його до стіни, почав обшукувати кармани куртки, потім зняв з нього куртку, одягнув на себе, та наказав не виходити ще 20 хвилин, пішов. Перед тим, як піти, підсудний з внутрішнього карману дістав ліки від тиску, огляну їх та викинув на землю. У лівому боковому кармані куртки був мобільний телефон марки «Нокіа», вартістю 50 грн., зі стартовим пакетом Київстар НОМЕР_2 ; у правому нагрудному кармані були гроші у сумі 93 грн.
Вийшовши через 20 хвилин, він (потерпілий) зайшов до АТБ та попросив викликати працівників міліції. Куртку, яку викрав у нього підсудний, під час досудового розслідування йому повернули, однак, вона йому не потрібна. Просить суд не позбавляти підсудного волі, наполягає на стягненні з підсудного збитків, завданих злочином.
Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 07.05.2015 році, близько о 04.40 год., вона знаходилась на зупинці громадського транспорту, на площі Визволення, до неї підійшов її співмешканець ОСОБА_12 , з яким вона увечері напередодні посварилась. Він попросив у неї її мобільний телефон, щоб комусь зателефонувати, вона сказала, що телефон не віддасть, однак сама набере номер телефону. Підсудний викрутив їй руку, забрав телефон та пішов. Зранку вона звернулась до міліції. Телефон їй повернуто, претензій матеріального характеру к підсудному не має, просить суд не позбавляти його волі.
Потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 . 04.05.2015 року приблизно об 21 год., він приїхав додому та залишив свій автомобіль біля будинку. На ранок, 05.05.2015 року вийшов на вулицю та звернув увагу, що відчинені праві передні дверцята автомобіля. З салону автомобіля була викрадена автомагнітола «Pioneer MVH 150 HB», вартістю 369 грн. Через деякий час, до нього звернулись працівники міліції та запитали, чи не було у нього крадіжки автомагнітоли. Він відповів, що дійсно була. Після чого йому пред`явили магнітолу, яку він впізнав, оскільки на передній поверхні якої є подряпини. Претензій матеріального характеру до підсудного не має, просить суд не позбавляти його волі.
Як убачається з протоколу тимчасового доступу до речей від 20.05.2015 року, слідчий, у присутності понятих, у ПТ «Климчук і Компанія «Ломбард Капітал», вилучив мобільний телефон «Нокіа», жовтого кольору, який ОСОБА_4 здав 07.05.2015 року, надавши на підтвердження своєї особи паспорт на власне ім`я (том 1 а.с.80).
У відповідності до протоколу огляду від 18.05.2015 року, гр. ОСОБА_13 добровільно видав співробітникам міліції авто магнітолу, яку у перших числах травня місяця придбав на Центрально-Міському ринку у незнайомого хлопця за 50 грн. (том 1 а.с.97).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 20.05.2015 року убачається, що підсудний ОСОБА_4 , у присутності понятих, при відтворенні обстановки та обставин подій, на місці розказав та показав, де, коли та яким чином, відкрито заволодів майном потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та здійснив крадіжку авто магнітоли, належної потерпілому ОСОБА_8 (том 1 а.с.102-104).
Вищенаведені докази, у їх сукупності, дають суду підстави вважати вину ОСОБА_4 доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за:
- ч.2 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;
- ч.2 ст.186 КК України, за ознаками: відкрите викрадання чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднаний з насиллям, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Обговорюючи питання про обрання міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень (злочини середньої тяжкості та тяжкі), характеристику особи винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за скоєння корисливих злочинів, позитивно характеризується за місцем проживання (том 1 а.с.137), його каяття, сприяння розкриттю злочинів, часткове відшкодування завданих збитків. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає допомогу слідству у розкритті і розслідуванні кримінальних правопорушень, стан його здоров`я ВІЧ-інфікований, та вважає за необхідне призначити підсудному покарання у вигляді позбавлення волі, у межах санкцій статей, що передбачають відповідальність за скоєні ним злочини.
Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 , засуджений вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 08.12.2014 року за ст.185 ч.2 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України, звільнено від відбуття основного покарання, з випробуванням на 1 рік, вчинив зазначені кримінальні правопорушення у період не відбутої частини покарання, тому остаточне покарання має йому обиратися за правилами ст.71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням приписів ст.72 КК України, згідно яких одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Крім того, з підсудного слід стягнути на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальний збиток, завданий злочином, та є невідшкодованим на дату розгляду кримінального провадження.
Вимог щодо відшкодування процесуальних витрат у кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373-374 КПК України, суд -
ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, призначивши йому покарання, за:
- ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;
- ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, обрати покарання, у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
У відповідності до вимог ст.71 КК України до обраного покарання за даним вироком слід частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 08.12.2014 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
Запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, залишити продовженим до набрання вироком законної сили.
Строк тримання під вартою обчислювати з 08 травня 2015 року.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 у відшкодування матеріального збитку, завданого злочином на користь потерпілого ОСОБА_14 1 143 (одну тисячу сто сорок три) грн.
Речові докази у кримінальному провадженні:
куртку чоловічу, передану на зберігання потерпілому ОСОБА_6 під розписку від 12.05.2015 року (том 1 а.с.23), повернути засудженому ОСОБА_4 ;
мобільний телефон «Nokia Dual Sim Yellow», жовтого кольору, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 під розписку від 21.05.2015 року (том 1 а.с.84), вважати їй повернутим;
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженими у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1