ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2014 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0003683 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого:

- 19.07.2013 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.3, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливого умисного злочину, останній раз 19.07.2013 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі з іспитовим строком два роки, але на шлях виправлення не став та повторно учинив умисний корисливий злочин.

Обвинувачений ОСОБА_5 , 11 липня 2013 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, знаходився в будинку АДРЕСА_3 , де у цей момент у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з квартири АДРЕСА_4 у вищевказаному будинку, яке належить ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло через незаперті двері, проник до приміщення квартири АДРЕСА_5 , перебуваючи в якій, переконався, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і що сторонніх осіб у приміщенні квартири немає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung S5230», вартістю 1000 гривень, який знаходився на полиці у коридорі. Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник з вищевказаним викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень.

ОСОБА_5 свою вину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що дійсно скоїв крадіжку з проникненням у житло при викладених обставинах. 11 липня 2013 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебував по АДРЕСА_3 , в якому проживає його товариш ОСОБА_7 . Перебуваючи біля вищезазначеного будинку, він вирішив зайти до товариша в гості, піднявся на 6 поверх, постукав у двері, однак вдома його не було. Після цього, проходячи по 6 поверху, ОСОБА_5 побачив, що двері в квартиру АДРЕСА_4 були відчинені, він зайшов до квартири, переконався що нікого нема, оглянувся, побачивши на поличці мобільний телефон «Самсунг», що заряджався, взяв його, переконався, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і він діє таємно, вийшов з квартири з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень.

Про винність обвинуваченого, суд робить висновок виходячи з наступних доказів: копій документів, які підтверджують вартість та належність викраденого майна (а.п. 8); протоколу огляду, в ході якого встановлено сліди скоєння злочину (а.п. 10-11), .

Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, в зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким не заперечуються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням в приміщення, вчиненому повторно, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був засуджений, суспільно-корисною працею не займається, позитивної соціальної характеристики не має.

Обвинувачений свою вину визнав повністю, має на утриманні малолітню дитину, відшкодував частину завданої матеріальної шкоди, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в місцях позбавлення волі. Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів. Суд також приймає до уваги, що обвинувачений скоїв зазначене кримінальне правопорушення в період іспитового строку, призначеного за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19.07.2013 року, в зв`язку з чим вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в місцях позбавлення волі, з застосуванням ст. 71 КК України, частково приєднавши не відбуте покарання за зазначеним вироком суду. Підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєних кримінальних правопорушень по даному кримінальному провадженню не встановлено, крім того у суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального виконання покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19.07.2013 року, у вигляді чотирьох років позбавлення волі з іспитовим строком два роки, остаточно визначивши ОСОБА_5 покарання у вигляді трьох років і чотирьох місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання відраховувати з 14 квітня 2014 року, міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 залишити без змін тримання під вартою.

На вирок може бути подана апеляція в судову палату по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1