УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №287/390/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді. . . . . . . . . . . ОСОБА_2
суддів . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання . . . . ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, не працюючого, судимого
- 08.12.2014 року вироком Олевського районного суду Житомирської області за ч.2 ст.125, ч.1 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
за участю прокурора . . . . . . . ОСОБА_7
бвинуваченого . . . . . . . ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а :
в апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок в частині призначеного покарання внаслідок його суворості та ухвалити новий вирок, яким просить призначити йому за ч.2 ст. 125 КК України покарання у виді 220 годин громадських робіт, та на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити за цим та попереднім вироком Олевського районного суду Житомирської області від 08.12.2014 року остаточне покарання у виді 240 годин громадських робіт. У решті просить вирок залишити без зміни.
Посилається на незаконність та необґрунтованість вироку, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Зазначає, що при призначенні покарання пов`язаного з позбавленням волі, суд 1-ї інстанції визнав, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, по місцю проживання характеризується позитивно, визнав свою вину, відшкодував витрати на лікування потерпілої, а обставин які обтяжують покарання відсутні.
Разом з тим вказує, що судом не було враховано такі пом`якшуючі покарання обставини, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також, що у нього на утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей та непрацююча дружина. Тому вважає, що вирок суду написаний непослідовно та упереджено.
Вироком Олевського районного суду Житомирської області від 06.02.2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначено йому покарання у виді 4 місяців арешту. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Олевського районного суду Житомирської області від 08.12.2014 року, у відповідності з вимогами ст.72 КК України - у виді 27 днів арешту і остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 місяців і 27 днів арешту.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 , за даним вироком суду обчислюється з дня фактичного затримання.
Цивільний позов задоволено частково - стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 420 гривень 41 копійку завданої матеріальної шкоди та 3000 гривень завданої моральної шкоди, а всього на загальну суму 3420 гривень 41 копійка. У решті позову відмовлено за безпідставністю.
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, ОСОБА_6 , будучи засудженим 08.12.2014 року Олевським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.125, ч.1 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, вчинив до постановлення даного вироку кримінальне правопорушення за таких обставин. Так, 26 жовтня 2014 року о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_8 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, які виникли з приводу того, що ОСОБА_8 , вимагала від ОСОБА_6 , (колишнього співмешканця), покинути її будинок, оскільки останній поводив себе щодо ОСОБА_8 агресивно і в ході конфлікту ОСОБА_6 , діючи умисно та бажаючи настання негативних наслідків, умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, застосовуючи фізичне насильство, наніс кулаком два удари в обличчя потерпілої ОСОБА_8 , від чого остання впала на підлогу. Після чого піднявши потерпілу штовхнув її на стіну будинку, заподіявши при цьому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта за № 382 від 04.11.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши вирок суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Доводи апеляційної скарги про суворість призначеного ОСОБА_6 покарання колегія суддів вважає безпідставними. При призначенні ОСОБА_6 покарання у виді арешту в межах санкції ч.2 ст.125 КК України, суд урахував ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який судимий, на час розгляду даного кримінального провадження та відбуває покарання за ч.2 ст.125, ч.1 ст.186, ч.1 ст.70 КК України, вчинив кримінальне правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_8 , яка є інвалідом дитинства II групи, а також врахував вік обвинуваченого, що він виховувався в багатодітній сім`ї, по місцю проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, визнав вину в судовому засіданні, відшкодував витрати державі на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Таким чином, покарання ОСОБА_6 призначено згідно з вимогами ст. 65 КК України, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і не є явно несправедливим із-за його суворості.
Підстави для зміни вироку за мотивами, викладеними у апеляційній скарзі, відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Олевського районного суду Житомирської області від 06.02.2015 р. щодо нього - без зміни.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.
С у д д і: