КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/390/15-к
Провадження № 1-кп/391/55/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2015 р. селище Компаніївка
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покровка, Компаніївського району, Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживаючого в АДРЕСА_1 , без освіти, інваліда II групи з дитинства, раніше не судимого,
у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-
Приблизно 08 березня 2015 року, у вечірній час, дати та часу більш точніше в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, між ОСОБА_6 та його братом ОСОБА_7 в будинку домоволодіння в якому проживають вказані особи, розташованого в АДРЕСА_1 , виникла сварка, під час якої ОСОБА_7 ображав нецензурними словами ОСОБА_6 . Під час сварки у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 взявши в одній з кімнат вказаного будинку кухонний ніж завдав одного удару лезом вказаного ножа в ділянку живота ОСОБА_7 .
Згідно висновку судово - медичної експертизи № 500 від 30.04.2015 р. встановлено, що у ОСОБА_7 здійснено тілесне ушкодження у вигляді рани в ділянці передньої черевної стінки зліва, яка проникає в черевну порожнину з пошкодженням тонкої кишки та брижі тонкої кишки з випадінням кишківника в рану, що ускладнилось розлитим перитонітом. Дане тілесне ушкодження могло утворитись від одного травматичного контакту з об`єктом що має ріжучі властивості, могло утворитись 08.03.2015 та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, яке є небезпечним для життя в момент його спричинення. Дане тілесне ушкодження могло утворитись і за обставинах на які вказує потерпілий під час проведення з його участю слідчого експерименту від 03.04.2015р.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України (надалі КК Ккраїни) як умисне тяжкі тілесні ушкодження.
В ході досудового розслідування було проведено амбулаторну судово-психіатричну експертизу № 185 від 31.03.2015р, під час проведення якої встановлено, що ОСОБА_6 під час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення страждав і страждає на даний час тяжкою розумовою відсталістю, що позбавляє ОСОБА_6 розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними. Підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України, у відношенні інкримінованого йому діяння ОСОБА_6 слід вважати неосудним. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом.
В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив застосувати відносно ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру.
Потерпілий просив до медичного закладу брата не направляти, сказав що вони примирились.
Законний представник ОСОБА_5 , вважає примусового лікування ОСОБА_6 недоцільним. Просив примусові заходи медичного характеру не застосовувати, а обмежитись наданням амбулаторної психіатричної допомоги за місцем проживання.
Захисник ОСОБА_4 також заперечував щодо примусового лікування ОСОБА_6 , вважає його недоцільним та просив обмежитись наданням амбулаторної психіатричної допомоги за місцем проживання.
Вислухавши думку прокурора, потерпілого, захисника, законного представника, дослідивши матеріали кримінального провадження, що підтверджують фактичні обставини, зазначені в клопотанні, суд вважає що клопотання підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що мало місце вчинення ОСОБА_6 умисного нанесення тяжких тілесних ушкоджень (ч. 1 ст. 121 КК України) ОСОБА_7 в стані неосудності.
Відповідно до ч. 2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно - небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Також встановлено, що ОСОБА_6 знаходиться на «Д» обліку в лікаря-психіатра за місцем проживання з діагнозом: глибока розумова відсталість. В 1977 році останньому встановлена 2 група інвалідності з дитинства, безстроково.
Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Частиною 3 статті 94 КК України визначено, що госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.
Відповідно до ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_6 протиправного суспільно-небезпечного діяння, з урахуванням того, що останній вчинив кримінальне правопорушення у стані неосудності, приймаючи до уваги висновок судово-психіатричної експертизи № 185 від 31.03.2015р., відповідно до якого комісія прийшла до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_6 , примусові заходи медичного характеру у виді примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом.
Керуючись ст.ст. 503-516 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним режимом нагляду.
Копію ухвали направити до Компаніївської районної лікарні, Кіроовгрдаської обласної психіатричної лікарні, начальнику Компаніївського РВ УМВС України в Кіровоградській області для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 діб з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1