Справа № 1-42/2007 року ВИРОК
15 травня 2007 року Семенівський
районний суд Чернігівської області
в складі головуючого судді Висоцької
при секретарі Фільчаговій Г.В.
з участю прокурора Смага С.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Семенівка справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с Стара Гутка, Семенівського району, Чернігівської області,
мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України,
освіта середня, не працюючого, раніше не
засудженого, в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України,-
В період з 21.07.2004 року по 01.04.2007 року громадянин ОСОБА_1 злісно ухилявся від сплати аліментів на користь
громадянки ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку і до їх
повноліття, починаючи з 21 липня 2004 року, які він повинен сплачувати згідно рішення
Семенівського районного суду Чернігівської області від 29 липня 2004 року, виконавчий лист за № 2-438/2004 року.
Заборгованість по аліментам на 01.03.2007 року складає 5963 гривні 22
У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в скоєнні злочину повністю визнав та показав, що дійсно 29 липня 2004 року він рішенням
Семенівського районного суду Чернігівської
області зобов'язаний до сплати аліментів на користь громадянки ОСОБА_2
на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, в
розмірі 1/3 частини всіх видів
заробітку і до їх повноліття. На даний час він офіціально ніде не працює, виплат аліментів не здійснює, до районного центру
зайнятості з метою працевлаштування чи отримання статусу безробітної особи не
звертався. Йому відомо, що заборгованість по сплаті аліментів становить 5963
гривні 22 копійки, на теперішній час він не працевлаштувався.
Крім показань підсудного, його вина доведена показаннями свідків.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показала, що 29 липня 2004 року рішенням Семенівського районного суду
Чернігівської області було стягнуто аліменти на її користь на утримання
неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку з ОСОБА_1. Однак ОСОБА_1 аліментів не
сплачував і на даний час не сплачує, хоча має можливість працювати.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5показав, що він працює
державним виконавцем ВДВС РУЮ Семенівського району та йому відомо, що ОСОБА_1 постійно не сплачує аліментів, маючи, на
це реальні можливості. ВДВС РУЮ
Семенівського району пропонувалось ОСОБА_1 стати на облік в центр зайнятості, але він цього не робив. По
виконавчому листу про стягнення аліментів з ОСОБА_3 останній неодноразово викликався до ВДВС та попереджався про
необхідність сплати аліментів, але були відсутні позитивні наслідки
попереджень, тому ОСОБА_1 було зроблено
попередження про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності,
але він все рівно не сплачував
аліментів за рішенням суду на утримання дітей.
Крім повного визнання своєї вини підсудним, його вина в скоєнні
інкримінованого йому
злочину підтверджується іншими іншими доказами:
виконавчого листа від 29 липня 2004 року за № 2-438/2004 року, згідно якого рішенням Семенівського районного суду Чернігівської
області ОСОБА_1 зобов'язаний до сплати аліментів на
користь громадянки ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей:
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку і до їх
повноліття, починаючи з 21 липня 2004 року (а.с. 8-9);
розрахунку заборгованості, згідно якого заборгованість ОСОБА_1 по
сплаті аліментів станом на 01.04.2007 року складає 5963 гривні 22 копійки (а.с.
довідки центру зайнятості, згідно якої ОСОБА_1 не перебуває на обліку в районному
центрі зайнятості (а.с. 22).
За таких доказів суд вважає, що вина підсудного повністю доведена. Дії
ОСОБА_1 правильно кваліфіковані органами
досудового слідства за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Обговорюючи питання про вид та міру покарання підсудному, суд приймає до
уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який за місцем
проживання характеризується з позитивної
сторони, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, раніше не засуджений.
Обставин, що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_1, судом не
пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_1, є повне
визнання вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину.
За таких обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_1 можливе
без ізоляції від суспільства.
вищевикладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_1 визнати винним та призначити покарання за ч. 1 ст. 164
КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.
76 КК України на ОСОБА_1 покласти обов'язок:
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 обрати - підписку про невиїзд до
набрання вироком законної сили.
Речових доказів по справі немає.
Цивільний позов по справі не
Судових витрат по справі немає.
Вирок може бути
оскаржено протягом 15 діб до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляції до Семенівського районного
суду Чернігівської області.