Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
Шевченко Т.В., Пошви Б.М.
в судовому засіданні в м.Києві 24 січня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь під час розгляду справи у суді
першої інстанції на вирок щодо ОСОБА_1.
Вирокам Торезького міського суду Донецької області від 4 червня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
раніше засудженого 28 вересня 2001 року за ч.3 ст.101, ч.4 ст.140, 42 КК
України на 7 років позбавлення волі та звільненого 29 серпня 2005 року
умовно-достроково на 2 роки 9 місяців 16 днів

засуджено за
ст. 186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70, ч.4 ст.81 КК
України за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді позбавлення
волі строком на 5 років.

В апеляційному порядку справа не
переглядалася.

ОСОБА_1
засуджений за те, що 28 вересня 2005 року близько 21 год., знаходячись у районі
міської лікарні по вул.Ніколаєва у м.Торезі, повторно, із застосуванням насильства, що не є небезпечним
для життя та здоров'я потерпілої, заволодів майном ОСОБА_2 на загальну суму 915
грн.

Крім того, 11 жовтня 2005 року близько
0 год. 30 хв. біля будинку побуту “Восход” по вул.Ніколаєва у м.Торезі ОСОБА_1, повторно, за попередньою змовою з не встановленою слідством
особою, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого,
відкрито заволоділи майном ОСОБА_3 на загальну суму 965 грн. та заподіяли
останньому фізичний біль.

У касаційному поданні прокурор просить скасувати вирок щодо ОСОБА_1 та
направити справу на новий судовий розгляд. Посилається на неправильне
застосування кримінального закону, зокрема, вказує, що, призначаючи засудженому
покарання за сукупністю вироків, суд повинен був призначити його відповідно до
ст.71 КК України, а не ст.70 КК України, як зазначено у резолютивній частині
вироку.

Заслухавши доповідача - суддю Шевченко Т.В., обговоривши доводи касаційного
подання та перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що
касаційне подання слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1. та правильність
кваліфікації дій засудженого не оспорюються у касаційному поданні.

Як видно з мотивувальної частини вироку, призначаючи покарання ОСОБА_1, суд
взяв до уваги, що він був засуджений вироком Торезького міського суду Донецької
області від 28 вересня 2001 року до покарання у виді 7 років позбавлення волі і
за постановою Микитівського районного суду м.Горловки від 19 серпня 2005 року
був звільнений умовно-достроково на 2 роки 9 місяців 16 днів і у період
невідбутої частини покарання вчинив новий злочин. При цьому суд зазначив, що
покарання ОСОБА_1 слід призначити за правилами, визначеними ч.1 ст.71, ч.4
ст.81 КК України - за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до
призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

У резолютивній частині вироку при призначенні ОСОБА_1 остаточного покарання
суд послався на ч.1 ст.70 та ч.4 ст.81 КК України, однак зазначив, що призначив
покарання за сукупністю вироків. Тому посилання у касаційному поданні на
необхідність скасування вироку у зв'язку з неправильним застосуванням
кримінального закону є безпідставним.

Крім того, місцевий суд не позбавлений можливості уточнити вирок в порядку
ст.ст.409, 411 КПК України.

Таким чином, при перевірці справи не виявлено
передбачених ст.398 КПК України підстав
для призначення справи до розгляду касаційним судом з повідомленням осіб,
зазначених ст.384 КПК України.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційного подання
прокурора відмовити.

С у д д і :

Кравченко
К.Т. Шевченко Т.В. Пошва Б.М.