Справа № 361/3687/2013-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/273/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 13.05.2015

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
секретаря судових засідань ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , захисників обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2014 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
· визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.364 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Кюлюнгсборн, Німеччина, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
· визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307, ч.1 ст.364 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Бровари, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого вироком Дарницького районного суду міста Києва від 21 січня 2011 року за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки,
· визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, -
Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2014 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.364 КК України та призначено йому покарання: за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна; за ч.1 ст.364 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк 3 роки, зі штрафом у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень та зі спеціальною конфіскацією; остаточне покарання ОСОБА_6 визначено на підставі статті 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк 3 роки, зі штрафом у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень, зі спеціальною конфіскацією та з конфіскацією майна; на підставі статті 54 КК України ОСОБА_6 позбавлено спеціального звання «старший лейтенант міліції».
Цим же вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307, ч.1 ст.364 КК України та призначено йому покарання: за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; за ч.2 ст.307 КК Укрїни у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна; за ч.1 ст.364 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк 3 роки, зі штрафом у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень та зі спеціальною конфіскацією; остаточне покарання ОСОБА_7 визначено на підставі статті 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк 3 роки, зі штрафом у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень, зі спеціальною конфіскацією та з конфіскацією майна; на підставі статті 54 КК України ОСОБА_7 позбавлено спеціального звання «старший лейтенант міліції».
Цим же вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України та призначено йому покарання: за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна; за ч.3 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна; за сукупністю вчинених злочинів, ОСОБА_8 визначено покарання на підставі статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна; остаточне покарання ОСОБА_8 визначено на підставі статті 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 21 січня 2011 року, у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років 2 (два) місяці з конфіскацією майна.
Також, вироком суду вирішено питання щодо процесуальних витрат і речових доказів.
За вироком суду, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винуватими у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе використання службовою особою службового становища всупереч інтересів служби, що завдало істотної шкоди державним інтересам, а також незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, та незаконному збуті наркотичних засобів у великих розмірах, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, також ОСОБА_7 визнано винуватим у зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, крім того, ОСОБА_8 визнано винуватим у незаконному зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу, незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах, повторно, вчиненому особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений статтею 309 ч. 2 КК України, за наступних обставин.

03 липня 2012 року приблизно о 22 годині в місті Бровари Київської області, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою збуту наркотичних засобів познайомилися з ОСОБА_13 та запевнили останнього в спроможності збути йому наркотичні засоби, на що ОСОБА_13 погодився придбати наркотичний засіб, обіг якого обмежено трамадол за ціною 280 гривень за пачку, в якій міститься 10 пігулок.

04 липня 2012 року, приблизно о 15 годині, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи в кав`ярні по АДРЕСА_4 на виконання раніше досягнутої домовленості зустрілися з ОСОБА_13 , та в ході зустрічі ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_13 про можливість збуту 10 пігулок наркотичного засобу трамадолу, на що ОСОБА_13 надав згоду і передав обвинуваченому ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 280 гривень, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 поїхали за наркотичним засобом.

У невстановленому місці обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 придбали 10 пігулок наркотичного засобу, обіг якого обмежено - трамадолу і, зберігаючи їх при собі, через 15 хвилин, на автомобілі ВАЗ 2108 державний номер НОМЕР_1 , який обвинувачений ОСОБА_6 завчасно взяв у свого знайомого ОСОБА_14 , перевезли до місця зустрічі з ОСОБА_13 поблизу кав`ярні по вул. Кірова, 47-А, в місті Бровари, після чого ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , передав ОСОБА_13 10 пігулок трамадолу.

Із вказаних 10 пігулок трамадолу ОСОБА_13 вжив дев`ять, а 01 серпня 2012 року добровільно видав органу досудового слідства капсулу червоно-білого кольору, придбану ним 04 липня 2012 року у обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено трамадол, загальна маса якого становить 0,0117 г.

Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свою злочинну діяльність не припинили та вирішили продовжити займатися збутом наркотичних засобів для особистого збагачення, у зв`язку з чим ОСОБА_6 повторно повідомив ОСОБА_13 про можливість збуту останньому в період з 16 по 18 липня 2012 року трамадолу у великій кількості.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 18 липня 2012 року, приблизно о 18 годині, на автомобілі ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_1 , який обвинувачений ОСОБА_6 завчасно взяв у свого знайомого ОСОБА_14 , прибули на територію автостоянки перед торгівельно-розважальним комплексом «Термінал», що знаходиться по вул. Київській, 316, в м. Бровари, Київської області, де зустрілися з ОСОБА_13 та його знайомим ОСОБА_15 . Дійшовши згоди під час зустрічі щодо розробленого обвинуваченими плану передачі наркотичного засобу, ОСОБА_15 передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 14 000 гривень на закупку 500 пігулок трамадолу з розрахунку 28 гривень за пігулку. Після цього, ОСОБА_6 на автомобілі ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_1 поїхав за наркотичними засобами, а обвинувачений ОСОБА_7 залишився чекати із ОСОБА_15 та ОСОБА_13 на місці зустрічі.

Підтримуючи дружні відносини із раніше судимим за вчинення злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів обвинуваченим ОСОБА_8 і достовірно знаючи, що останній зможе збути йому необхідну кількість пігулок трамадолу, обвинувачений ОСОБА_6 приблизно о 18 годині 30 хвилин зустрівся із обвинуваченим ОСОБА_8 поблизу будинку №7-а по вул. Олімпійській в місті Бровари, Київської області. Зберігаючи наркотичний засіб при собі, обвинувачений ОСОБА_8 сів до салону автомобіля під керуванням обвинуваченого ОСОБА_6 та збув останньому 500 пігулок трамадолу за невстановленою (оплатно чи безоплатно) формою, достовірно знаючи, що дані наркотичні засоби обвинувачений ОСОБА_6 надалі буде збувати самостійно.

Придбавши наркотичні засоби і зберігаючи їх при собі, обвинувачений ОСОБА_6 через 30 хвилин на зазначеному вище автомобілі, перевіз їх до місця зустрічі поблизу торгівельно-розважального центру «Термінал», однак побоюючись бути викритим у своїй злочинній діяльності, обвинувачений ОСОБА_6 змінив адресу передачі наркотичного засобу, вказавши, зокрема, ОСОБА_13 та ОСОБА_15 про зустріч в приміщенні гаражного кооперативу «Лісний», розташованого по вул. Металургів, 54, в місті Бровари, а після відмови ОСОБА_13 та ОСОБА_15 заходити до приміщення вказаного кооперативу, ОСОБА_6 вказав проїхати по вул. Металургів до в`їзду на територію іншого гаражного кооперативу «Металург». Виконуючи вказівку ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 на автомобілі останнього проїхали за автомобілем ВАЗ 2108 державний номер НОМЕР_1 . Зупинивши поруч свої автомобілі, обвинувачений ОСОБА_6 , не виходячи з салону автомобіля, через відкрите вікно передав ОСОБА_13 поліетиленовий пакет, в якому знаходилися 500 пігулок, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - трамадол, загальна маса якого становить 15, 95 г, яка згідно Таблиць невеликих, великих і особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу, затверджених наказом МОЗ №188 від 01.08.2000, є великим розміром.

Крім того, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , займаючи посади оперуповноважених сектору карного розшуку Броварського міського відділу (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області, тобто будучи службовими особами в розумінні ч.1 примітки до статті 364 КК України, зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, діючи явно всупереч вимог Закону України «Про міліцію» та інтересів служби, володіючи оперативною інформацією щодо осіб, причетних до вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, злочинну діяльність таких осіб не викрили, не припинили і передбачених чинним законодавством оперативно-розшукових заходів не вжили. Натомість, приховуючи злочинну діяльність інших осіб у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, обвинувачений ОСОБА_6 діючи спільно з обвинуваченим ОСОБА_7 , сприяв поширенню наркоманії, незаконному обігу наркотичних засобів, чим порушив встановлені на законодавчому рівні основні принципи державної політики у сфері обігу наркотичних засобів. Вчинені обвинуваченим ОСОБА_6 разом з обвинуваченим ОСОБА_7 злочинні дії впливають на загальну оцінку роботи Міністерства внутрішніх справ України в цілому і, являючись негативним проявом, перешкоджають створенню позитивного іміджу міліції в суспільстві та державі, підривають її авторитет як органу державної влади, що завдає істотної шкоди державним інтересам.

Також, 19 липня 2012 року під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_5 , виявлено 4 патрони з нанесеним маркуванням «270», «95», які є стандартними бойовими припасами до пістолетів системи «Макарова» (ПМ) та автоматичних пістолетів системи «Стєчкіна» (АПС), калібру 9 мм і знаходяться в справному стані та придатні для стрільби. Згідно листа заступника начальника МВ начальника штабу Броварського МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_16 № 07/15345 від 08.08.2012 за оперуповноваженим сектору карного розшуку ОСОБА_7 табельна вогнепальна зброя на постійне носіння не закріплялась.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.2 ст. 309 КК України, діючи з корисливих мотивів та з метою збуту, у невстановленому місці та невстановлений час придбав партію наркотичних засобів в особливо великому розмірі, а саме 18546 пігулок наркотичного засобу, обіг якого обмежено трамадолу, який у невстановлений спосіб перевіз до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де зберігав для подальшого розповсюдження шляхом збуту на території міста Бровари, Київської області. Після збуту 18 липня 2012 року 500 пігулок вказаного наркотичного засобу ОСОБА_6 за зазначених вище обставин, ОСОБА_8 продовжив зберігати за місцем свого проживання іншу частину партії наркотичного засобу, обіг якого обмежено трамадолу в кількості 18 046 пігулок з метою подальшого збуту.

14 серпня 2012 року під час проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , в його кімнаті виявлено та вилучено 17 246 пігулок червоно-білого кольору та 800 пігулок зеленого кольору, які були розфасовані в окремі поліетиленові пакети, загальна маса трамадолу у 18 046 капсулах становить 608, 75 г, яка згідно Таблиць невеликих, великих і особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу, затверджених наказом МОЗ №188 від 01.08.2000, є особливо великим розміром.

При цьому, пігулки, в кількості 500 штук, вилучені у ОСОБА_15 та ОСОБА_13 мають спільну родову належність з пігулками в кількості 17 246 штук, вилученими під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, захисник обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 , а також захисники обвинуваченого ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 подали апеляційні скарги, в яких просять вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2014 року скасувати, а кримінальне провадження щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 закрити за відсутністю в діяннях їх підзахисних складів інкримінованих їм злочинів.

Підставами для скасування вироку суду першої інстанції захисники зазначають неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, які призвели до неправильного застосування кримінального закону та безпідставного засудження їх підзахисних, а також істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, захисник обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 , обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначає про те, що суд першої інстанції у вироку не надав належної оцінки представленим доказам, обмежившись лише їх перерахуванням та частковим розкриттям змісту доказів. Разом з тим, на переконання захисника, зазначені у вироку показання свідків не підтверджують винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 викликають сумніви у їх правдивості через залежність вказаних свідків від працівників міліції та суперечать іншим доказам в кримінальному провадженні. При цьому, на думку захисника, показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , а також інші докази по справі не спростовують доводи обвинувачених щодо наміру здійснити документування протиправної діяльності зазначених свідків. Адвокат зазначає про недопустимість в якості доказів постанов заступника начальника ДВБМВС України про проведення оперативної закупівлі від 07 липня 2012 року, акту огляду та вручення грошових коштів від 18 липня 2012 року у зв`язку зі складенням їх всупереч Інструкції «Про порядок проведення оперативної закупівлі та контрольованого постачання предметів, товарів і речовин, в тому числі заборонених до обігу, у фізичних та юридичних осіб незалежно від форм власності», затвердженої наказом МВС України, СБУ, ДПА України від 30.11.2001 №1065. Також, захисник вказує на недопустимість доказів, які були отримані внаслідок оперативно-розшукових заходів відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 03 та 04 липня 2012 року у зв`язку із заведенням оперативно-розшукової справи лише 05 липня 2012 року. На переконання захисника ОСОБА_9 , свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_15 вдалися до фальсифікації, так як ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наркотичних засобів їм не передавали, у зв`язку з чим і не були виявлені та вилучені грошові кошти, що надавались зазначеним свідкам для проведення оперативної закупівлі.

Також, захисник ОСОБА_9 зазначає про сумнівність обвинувачення ОСОБА_8 з огляду на проведення обшуку в його квартирі лише 14 серпня 2012 року при обізнаності працівників міліції щодо його протиправних дій з 18 липня 2012 року та порушення кримінальної справи щодо нього за фактом збуту ОСОБА_6 наркотичного засобу лише 02 листопада 2012 року, що на його думку може свідчити про штучне створення підстав для обвинувачення ОСОБА_8 з метою подальшого обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . При цьому, захисник ОСОБА_9 просить визнати недопустимим протокол обшуку від 14 серпня 2012 року.

Крім того, захисник зазначає про неповноту судового розгляду, яка на його думку виразилася в безпідставному незадоволенні заявлених ним клопотань про допит свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 з метою отримання доказів на підтвердження невинуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в поданих апеляційних скаргах, та в доповненнях до них, вказують про те, що висновок суду про вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів ґрунтується на припущеннях та не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема, захисники вказують, що єдиним доказом вчинення ОСОБА_6 незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та незаконного збуту наркотичних засобів ОСОБА_13 за попередньою змовою з ОСОБА_7 04 та 18 липня 2012 року є лише показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 . На переконання захисників, показання зазначених свідків не можуть бути прийняті в якості належних та допустимих доказів, оскільки ОСОБА_13 є наркозалежною особою, що місцевим судом не перевірялось, а ОСОБА_15 є працівником органів внутрішніх справ. Крім того, на переконання апелянтів, показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 отримані з порушенням вимог кримінального процесуального закону, так як допит свідків в режимі відеоконференції повинен проводитися виключно для забезпечення безпеки таких осіб, в той час як підстави для забезпечення безпеки вказаних свідків були відсутні. При цьому, захисники зазначають, що інші докази, вказані у вироку на підтвердження винуватості ОСОБА_6 , зокрема показання свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та інших свідків; протокол про наслідки виконання оперативно-розшукового заходу «Візуальне спостереження» від 18 липня 2012 року; протокол про результати здійснення оперативно-технічних заходів негласного зняття аудіо- та відеоінформації із застосуванням інших технічних заходів, що мало місце 18.07.2012 між ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; протокол оперативної закупки від 18.07.2012 не підтверджують встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Захисники посилаються на недопустимість в якості доказу акту огляду та вручення грошових коштів від 18 липня 2012 року у зв`язку з його невідповідністю вимогам Інструкції «Про порядок проведення оперативної закупівлі та контрольованого постачання предметів, товарів і речовин, в тому числі заборонених до обігу, у фізичних та юридичних осіб незалежно від форм власності», затвердженої наказом МВС України, СБУ, ДПА України від 30.11.2001 №1065, який також на думку захисників свідчить про недостовірність показань свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 . Захисник ОСОБА_11 також вказує про те, що постанова про проведення оперативної закупівлі від 07 липня 2012 року всупереч вимог зазначеної Інструкції, винесена неповноважною на це особою. На переконання захисників, поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що розмір переданого ОСОБА_6 . ОСОБА_13 пакету, зазначений у протоколі про наслідки виконання оперативно-розшукового заходу «Візуальне спостереження» від 18.07.2012, та розмір пакету, виданого ОСОБА_13 та ОСОБА_15 не співпадають, при цьому вміст даного пакету безпосередньо на місці його передачі процесуально оформлено не було. Апелянти зазначають про ненадання судом у вироку жодної оцінки тому факту, що гроші в сумі 14 тисяч гривень, які ОСОБА_13 ніби - то передав ОСОБА_6 у останнього знайдені не були.

Натомість, на переконання захисників обвинуваченого ОСОБА_6 , судом невмотивовано відхилено в якості доказу невинуватості ОСОБА_6 надані ним показання та не зазначено докази на їх спростовання.

Також, захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вказують на відсутність в діях ОСОБА_6 об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, а саме використання ним службового становища з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе та наявність заподіяної шкоди, а тому висновок суду щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину, з огляду на відсутність будь-яких доказів на її підтвердження, ґрунтується на припущеннях.

На переконання захисників обвинуваченого ОСОБА_6 неповнота судового розгляду даного кримінального провадження виразилася у безпідставній відмові суду в задоволенні поданих ними клопотань щодо допиту свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 та щодо одночасного допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 з обвинуваченим ОСОБА_6 , клопотань захисника ОСОБА_10 щодо проведення судової експертизи відеозапису та судової психологічної експертизи з метою виявлення тиску сторонніх осіб на свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 під час проведення їх допиту в режимі відеоконференції.

Також, захисник ОСОБА_10 вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які на його думку виразилися в тому, що судом першої інстанції не усунуто протиріччя, які міститься в доказах сторони обвинувачення, а саме не перевірено наявність достатніх підстав для заведення оперативно-розшукової справи №67/12 від 05.07.2012, безпідставному відхиленні клопотань сторони захисту щодо визнання недопустимими доказів, а саме показань свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , наданих ними в режимі відеоконференції, акту огляду та вручення грошових коштів від 18 липня 2012 року. Крім того, захисник ОСОБА_10 посилається на порушення права обвинуваченого ОСОБА_6 на захист у зв`язку з проведенням судового засідання та допиту свідків за відсутності одного із захисників, внаслідок чого він позбавлений був взяти участь у перехресному допиті. Захисник ОСОБА_10 посилається на безпідставне застосування до ОСОБА_6 спеціальної конфіскації, оскільки грошові кошти, які ОСОБА_13 за версією сторони обвинувачення передав ОСОБА_6 , у останнього вилучені не були.

Не погоджуючись із апеляційними скаргами захисників, прокурор подав на них заперечення, в яких вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а подані апеляційні скарги - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та обвинувачених, які підтримали подані захисниками апеляційні скарги та просили їх задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти поданих апеляційних скарг, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обгрунтованим, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинувачених, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників обвинувачених підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно статті 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження в суді першої інстанції.

За наслідками перевірки матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та технічних носіїв інформації, на яких зафіксоване судове провадження в суді першої інстанції, колегією суддів встановлено неможливість відкриття технічних записів судових засідань від 22 травня 2014 року та від 03 червня 2014 року.

Направлені на запит апеляційного суду 16 квітня 2015 року Броварським міськрайонним судом Київської області копії архівних копій записів судових засідань, проведених по вказаному кримінальному провадженню, не містять фіксації судових засідань саме від 22 травня 2014 року та від 03 червня 2014 року. З журналу судового засідання від 22 травня 2014 року (т.4, а.с. 198-200) вбачається, що в даному судовому засіданні досліджено відеодокази, долучено до матеріалів провадження постанови, протоколи, акти, висновки експерта, згідно журналу судового засідання від 03 червня 2014 року (т.4, а.с.204-205) в даному судовому засіданні заявлено клопотання про допит свідків.

На переконання колегії суддів, відсутність записів зазначених судових засідань унеможливлює здійснення апеляційним судом належної перевірки доводів апеляційних скарг захисників та свідчить про істотне порушення вимог КПК України щодо повного фіксування судового провадження технічними засобами, а тому на підставі п.1 ч.1 ст.415 КПК України тягне за собою безумовне скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Новий розгляд кримінального провадження судом першої інстанції необхідно провести у відповідності з вимогами розділу IV КПК України, і ретельно перевірити та дати належну оцінку доводам викладеним в апеляційних скаргах захисників, та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Що стосується інших доводів апеляційних скарг захисників щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, то відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Колегія суддів вважає доцільним продовжити дію запобіжних заходів обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 із застосуванням застави в розмірі визначеному судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2014 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.364 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307, ч.1 ст.364 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, в суді першої інстанції в іншому складі суду.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без змін у виді застави в розмірі визначеному судом першої інстанції.

Судді:
___________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4