Справа № 1-479/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2012 року

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Верозуб О.А.,

при секретарі Янковій Л.П.,

за участю прокурора Горбань М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Новоград-Волинський справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, українки, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючої, неодруженої, на утриманні має 2 неповнолітніх дітей, раніше несудимої

за ст.164 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати аліментів, встановлених рішенням суду, при наступних обставинах.

Згідно рішення Новоград-Волинського міського суду та за виконавчим листом № 2-3652/01 від 06.12.2001 року, ОСОБА_1 зобов'язана до сплати аліментів на користь опікуна ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей - Дениса, ІНФОРМАЦІЯ_4 та Вікторії, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткового мінімуму доходів громадян, починаючи з 27.11.2001 р. і до їх повноліття.

Однак, ОСОБА_1 навмисно злісно ухиляється від сплати аліментів з 01.11.2010 року по 01.11.2011 року та має заборгованість по аліментах в сумі 7 911 грн. 86 коп., на попередження державного виконавця про погашення заборгованості не реагує, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину в пред'явленому їй обвинуваченні за ст. 164 ч. 1 КК України визнала повністю та пояснила, що за рішенням суду від 06 грудня 2001 року вона зобов'язана сплачувати аліменти на утримання своїх 2 неповнолітніх дітей. Аліментів, визначених рішенням суду, не сплачує, матеріальної допомоги не надає та не надавала, бо не працює. У скоєному розкаялася.

Крім визнання підсудною ОСОБА_1 своєї вини, її винність в пред'явленому обвинуваченні встановлена в судовому засіданні і стверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_2 на досудовому слідстві пояснила, що вона є опікуном та бабусею Вікторії та Дениса. ОСОБА_1 не сплачує аліменти з грудня 2010 р. і у неї виникли матеріальні труднощі по утриманню дітей. Підсудна, яка є її донькою зловживає спиртними напоями, веде бродяжницький спосіб життя. Просить не позбавляти волі підсудну.

Відповідно до подання державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції від 30.11.2011 року слідує, що ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа № 2- 3652/01 від 06.12.2001 року зобов'язана сплачувати аліменти на користь опікуна - ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей - Дениса, ІНФОРМАЦІЯ_4 та Вікторії, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ? частини неоподаткового мінімуму доходів громадян, починаючи з 27.11.2001 р. і до їх повноліття дітей, але від сплати аліментів ухиляється. Заборгованість по аліментах за період з 01.11.2010 р. по 01.11.2011 р. складає 7 911 грн. 86 коп. (а.с. 2, 3).

Ці ж обставини стверджуються виконавчим листом № 2-3652/01 від 06 грудня 2001 року, з якого слідує, що рішенням Новоград-Волинського міського суду стягуються аліменти з ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей (а.с.5).

Підсудна ОСОБА_1 неодноразово державною виконавчою службою попереджувалася про необхідність сплачувати аліменти та погасити заборгованість по аліментах, однак, на попередження не реагує (а.с.6,7).

Згідно акту про неможливість стягнення від 29.11.2011 року (а.с. 8) слідує, що майна, на яке можна звернути стягнення, за місцем проживання ОСОБА_1 не виявлено.

Підсудна ОСОБА_1, згідно довідки, виданої міським центром зайнятості, на обліку не перебуває (а.с.27).

Суд, відповідно до вимог ст. 299 КПК України, з врахуванням думки учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, а саме покази свідків, які ніким не оспорюються.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винність підсудної ОСОБА_1 у скоєному нею злочині та її дії кваліфікує за ст.164 ч.1 КК України, як умисні дії, які виразилися у злісному ухиленні від встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

При обранні виду і міри покарання підсудній ОСОБА_1 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винної, обставин справи, які помякшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, а також думку потерпілої стосовно міри покарання підсудній.

Так, підсудна ОСОБА_1 вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, раніше несудима. характеризується задовільно, не працює, потерпіла просить не позбавляти волі підсудну.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудної є його щире каяття та явка з повинною.

Обставин, що обтяжують покарання підсудної судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити підсудній покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення підсудної і попередження нових злочинів.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України та призначити їй покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі 75 КК України звільнити засуджену від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі ст.76 п. 2, 3 КК України зобов'язати засуджену:

· не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції;

· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженій до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді підписки про невиїзд.

На вирок до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд може бути подано апеляцію на протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Верозуб О.А.