Ухвала

іменем України

01 лютого 2007 року м. Ужгород.

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - Гошовського Г.М., суддів - Дорчинець С.Г., Машкаринця М.М., з участю прокурора - Кураха Ю.М., засудженого
-ОСОБА_1

розглянув у
відкритому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської
області від 15 листопада 2006 року, яким
засуджений

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, мешканець та
уродженецьАДРЕСА_1, гр-н України, українець, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий,
раніше несудимий, -

за ст. 122 ч.І КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі; за ст. 296 ч.І КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених
злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим остаточно до відбуття ОСОБА_1 призначено 1 рік 6 місяців
обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України постановлено звільнити
засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з
випробуванням, якщо він на протязі 1 ( одного ) року іспитового строку не вчинить нового злочину та
виконає покладені на нього згідно ст. 76
КК України обов'язки:

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання або роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 постановлено залишити без зміни -підписку
про невиїзд.

Справа № ,856/06

Категорія: 11

головуючий у
першій інстанції: Надопта А.А.

Доповідач: Дорчинець
С.Г.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний .винним у тому, що 01.03.2006 року приблизно в 11 год. на території автомийки, розташованої по вул.
Червоноармійській в смт. Королево Виноградівського району,
належної приватному підприємцю ОСОБА_2, грубо порушив
громадський порядок, виразив явну неповагу До суспільства, пристав до ОСОБА_3, вдаривши його 3-4 рази кулаком правої руки в обличчя, нецензурно виражався в адресу значної кількості людей, які знаходилися на
території автомийки, а в 11 год. 10 хв. схопив лопату для чистки снігу
та почав наносити нею удари ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по різним частинам тіла. В результаті чого ОСОБА_4 причинив середньої
тяжкості тілесні ушкодження, а ОСОБА_3 та ОСОБА_5 - легкі тілесні ушкодження.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 порушує питання про скасування вироку стосовно нього. Вказує, що не оспорює ні доведеності
вини, ні фактичні обставини справи, ні
кваліфікацію своїх дій, але просить врахувати, що він вчинив злочин вперше, чистосердечно та щиро розкаявся у вчиненому, сприяв
органу досудового слідства та суду в установленні
фактичних обставин справи, примирився з потерпілими і вони не мають до нього ніяких претензій, працевлаштувався, позитивно
характеризується, як по місцю проживання, так і по місцю праці,
злочини, які вчинив є злочинами невеликої та середньої важкості, тяжких наслідків від його дій не наступило, усвідомив і осмислив
свої дії та запевняє, що таке ніколи більше не
повториться, тобто з часу вчинення злочину перестав бути суспільно небезпечним. Просить справу закрити щодо нього за ст. 7 КПК України в зв'язку з тим, що він перестав бути
суспільно небезпечним.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в
якому обсязі він оскаржений, виклавши основні доводи
апеляції, заслухавши міркування прокурора, який вважає, що вирок
необхідно залишити без зміни, апелянта, який підтримав апеляцію, вказавши, що злочин вчинив захищаючи свого товариша, до якого
чіплялися потерпілі, ображали, принижували
його честь і гідність, перевіривши справу в межах апеляції, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляція засудженого
ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_1 вчинив злочини, які
є невеликої та середньої тяжкості, негативних та
тяжких наслідків від них не наступило, злочини вчинив
в результаті неправомірниї дій та поведінки самих потерпілих, які чіплялися, ображали та штовхали його товариша та його дружину. На
момент розгляду справи, як в суді першої інстанції, так і в
апеляційному суді ОСОБА_1 розкаявся у вчиненому, вину визнав,
матеріальну та моральну шкоду відшкодував потерпілим.

Крім того, ОСОБА_1 працевлаштувався, позитивно характеризується по місцю праці та по місцю мешкання, раніше ніколи не притягався
ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності. Все це свідчить
про те, що ОСОБА_1 не можна вважати суспільно
небезпечною особою. А тому є підстави для звільнення ОСОБА_1 від покарання у відповідності з ч.4 ст. 74 КК України, а не за ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст.7, 365, 366 КПК України, ст. 74 ч.4 КК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1
задовольнити частково.

Вирок
Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2006 року стосовно ОСОБА_1в частині
звільнення його від відбування покарання з випробуванням на
підставі ст. 75 КК України - змінити.

На підставі ст. 74 ч.4 КК України звільнити ОСОБА_1
від призначеного йому цим вироком покарання у зв'язку з втратою ним суспільної
небезпеки.

Головуючий -ГОШОВСЬКИЙ,

Судді - ДОРЧИНЕЦЬ, МАШКАРИНЕЦЬ