У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Федченка О.С.,

суддів

Вус С.М., Таран Т.С.

за участю прокурора

Парусова А.М.

розглянула
у судовому засіданні в м. Києві 05 лютого 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
апеляційної інстанції на судові рішення щодо ОСОБА_1.

За вироком Приморського районного суду м. Маріуполя
Донецької області від 22 січня 2007 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин
України, судимий: 19.11.1997 р. за ст.ст. 140 ч.4, 141 ч.3, 142 ч.3, 145 ч.1,
193 ч.3, 222 ч.1 КК України на 10 років позбавлення волі; 05.10.2006 р. за
ст. 309 ч.1 КК України на 2 роки позбавлення волі із звільненням від
відбування покарання та з встановленням іспитового строку на 1 рік згідно ст.
75 КК України,

засуджений
за ст. 307 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на 2 роки
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків суд призначив
ОСОБА_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки і 6 місяців
з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 10 квітня 2007 року
зазначений вирок залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він як особа, що раніше була судима, у
тому числі за ст. 309 ч.1 КК України, 16 жовтня 2006 року, приблизно о 19
годині, в одному із районів м. Тореза Донецької області, у невстановленої
слідством особи, з метою подальшого збуту, незаконно придбав за 2 800 грн. два
флакони з особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, який
на таксі перевіз до місця свого проживання АДРЕСА_1, де зберігав з метою збуту,
а також періодично збував указаний наркотичний засіб різним особам.

17 жовтня 2006 року, приблизно о 10 год., в одному з під'їздів будинку
АДРЕСА_1, ОСОБА_1 збув ОСОБА_2 за 60 грн. медичний шприц з опієм ацетильованим,
який у останнього того ж дня було вилучено працівниками міліції.

Пізніше, приблизно з 12 год. 10 хв. до 12 год. 40 хв., за місцем проживання
ОСОБА_1 працівники міліції виявили та вилучили два флакони із залишком опію
ацетильованого загальною масою в перерахунку на суху речовину 3,88 гр.

У касаційному поданні, як видно із його змісту, прокурор ставить питання
про скасування постановлених щодо ОСОБА_1 судових рішень, оскільки вважає, що
суд першої інстанції необґрунтовано застосував положення ст. 69 КК України і
призначив засудженому покарання, яке не відповідає тяжкості злочину та особі
засудженого внаслідок м'якості.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подання, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи, викладені у касаційному поданні
прокурора, колегія суддів вважає, що це подання слід задовольнити виходячи із
наступного.

Із змісту вироку вбачається, що суд першої інстанції прийшов до висновку
про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні неправомірних дій, передбачених
ст. 307 ч.2 КК України. Правильність цих висновків суду першої інстанції
прокурором у касаційному порядку не оспорюється.

Що стосується призначення засудженому покарання, то колегія суддів, вважає,
що вирішення цього питання судом першої інстанції дійсно не відповідає
положенням ст.ст. 65 і 69 КК України.

Зокрема, вирішуючи питання призначення ОСОБА_1 покарання суд недостатньо
врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину і те, що новий злочин ОСОБА_1
вчинив у період іспитового строку- 16 та 17 жовтня 2006 року, встановленого
йому за попереднім вироком від 5 жовтня 2006 року.

Сумнівним вбачає колегія суддів викладений у мотивувальній частині вироку
висновок суду щодо щирого каяття засудженого у скоєному та сприяння розкриттю
злочину, зокрема, з урахуванням обставин вилучення у ОСОБА_1 наркотиків відразу
після незаконного збуту.

Також обґрунтованими є наведені у поданні прокурора доводи стосовно
неправильного застосування судом першої інстанції ст. 69 КК України. Згідно
положень указаної норми кримінального закону, призначення покарання нижче від
найнижчої межі можливе за наявності декількох обставин, що пом'якшують
покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Із змісту
оскаржуваних судових рішень не вбачається, які саме конкретні обставини, які б
відповідали дослідженим по справі доказам, не відносились до характеризуючих
засудженого даних та істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину, були
визнані такими, що дають підстави застосовувати до ОСОБА_1 положення ст. 69 КК
України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне постановлені
щодо ОСОБА_1. судові рішення скасувати, у зв'язку з м'якістю призначеного йому
покарання, а справу направити на новий судовий розгляд.

Під час цього розгляду, у разі доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні
злочинів, суду необхідно вирішити питання призначення засудженому покарання з
дотриманням відповідних вимог КК України.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом апеляційної інстанції задовольнити.

Вирок Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 22 січня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області
від 10 квітня 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд у той же районний суд.

Судді:

Вус С.М. Таран
Т.С. Федченко О.С.