Справа № 314/2979/15-к Провадження № 1-в/314/686/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.07.2015 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
представника адміністрації колонії: ОСОБА_4 ,
засудженого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у дистанційному засіданні заяву ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Софіївській виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55), 25.10.1980 року народження, громадянина України, за національністю українець, уродженця Росії, освіта середня-технічна, до засудження не працював. Мешкав за адресою: АДРЕСА_1
Раніше судимого:
1)14.07.1998 року за ст.ст. 141 ч.2, 46-1 кк України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки, штраф 680 грн.
2)09.12.1999 року за ст.ст. 140 ч.2, 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 26.04.2002 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 3 дні.
3)23.04.2004 року за ст.ст. 122 ч.1, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням 3 роки.
4)31.03.2008 року за ст.ст. 263 ч.1, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням 1 рік.
5)14.04.2011 року за ст.ст. 187 ч.1, 75 КК Українидо 4 років позбавлення волі з випробуванням 3 роки. 23.03.2012 року Апеляційним судом м. Києва скасована ст. 75 КК України, вважати засудженим за ст. 187 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі. Залік часу з 05.10.2010 року по 14.04.2011 року.
По даній справі засуджений: 28.07.2011 року Подільським районним судом м. Києва за ст. 186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі. Згідно ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 14.04.2011 року, остаточно призначено покарання 6 років позбавлення волі.
Початок строку: 05.05.2011 року. Кінець строку: 05.05.2017 року.
Вирок вступив в закону силу 23.03.2012 року.

про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення, -

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського райсуду надійшла заява ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Софіївській виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55), про можливість умовно-дострокового звільнення.

Під час тримання в Київському слідчому ізоляторі УДПтС Українив Київській області з 07.05.2011 року по 24.09.2011 року, характеризувався задовільно: заохочень та стягнень не мав.

Під час тримання в Луганському слідчому ізоляторі УДПтС Українив Луганській області з 24.09.2011 року по 29.10.2011 року характеризувався задовільно: заохочень та стягнень не мав.

З 29.10.2011 року по 28.02.2012 року відбував покарання в Перевальскій виправній колонії УДПтС Українив Луганській області (№15). Характеризувався задовільно: заохочень та стягнень не мав.

Під час тримання в Київському слідчому ізоляторі УДПтС Українив Київській області з 28.02.2012 року по 18.05.2012 року характеризувався задовільно: заохочень та стягнень не мав.

З 18.05.2012 року по 05.02.2015 року відбував покарання в Перевальскій виправній колонії УДПтС України в Луганській області (№15). Характеризувався позитивно: мав 1 заохочення, стягнень не мав.

З 05.02.2015 року по 24.02.2015 року проходив лікування в МО СПЛ при Вільнянській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№20). Характеризувався задовільно: заохочень та стягнень не мав.

З 24.02.2015 року відбуває покарання в Софіївській виправній колонії УДПтСУкраїни в Запорізькій області (№ 55).

На виробництві установи не працевлаштований.

За час відбування покарання характеризується наступним чином, намагається дотримуватися норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був 2 раз заохочений правами начальника відділення СПС.

Вину визнав повністю, але не щиро з метою отримання поблажності з боку адміністрації установи.

До виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

Відповідно до статті 65 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений

ОСОБА_5 не приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений не приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу.

Відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений не прагне до підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок.

Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений не приймає участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи.

Відповідно до статті 59 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує посилки (передачі) і бандеролі.

За вироком Подільським районним судом м. Києва від 28.07.2011 року має позов на користь ОСОБА_6 1228 грн., також має судові витрати на проведення експертизи 675, 36 грн. на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві. На загальну суму 1903,36 грн. Судові витрати та позов не відшкодовуються за відсутністю в установі виконавчих листів.

Під дію статей 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України (зміна умов тримання) засуджений ОСОБА_5 формально підпадає після відбуття 1/3 строку покарання, тобто 06.05.2013 року. 16.05.2013 року комісією установи було відмовлено у застосуванні статей 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України (зміна умов тримання).

Під дію статті 82 Кримінального кодексу України (заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням) формально підпадає після відбуття 1/2 строку покарання, тобто 06.05.2014 року. 20.03.2015 року комісією установи було відмовлено у застосуванні статті 82 Кримінального кодексу України (заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням).

Під дію статті 81 Кримінального кодексу України (умовно-дострокове звільнення від відбування покарання) формально підпадає після відбуття 2/3 строку покарання, тобто 06.05.2015 року. Комісією установи розглянутий не був.

Прокурор подання не підтримав і вважає, що подання не належить задовольняти.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника адміністрації установи, який підтримав дане подання, засудженого, який просить суд застосувати до нього заохочувальну норму, передбачену ст. 81 КК України, думку прокурора про заперечення, щодо задоволення подання, вважає заяву засудженого такою, що не підлягає задоволенню на підставі наступного:

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, а отже в заводоволені заяви про умовно-дострокове звільнення необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволені заяви засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55) відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

23.07.2015