Справа № 500/7630/14-к
Провадження № 1-кп/500/91/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілого - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі матеріали кримінального провадження № 0000308 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїла Одеської області, громадянина України, українець, освіта неповна середня, не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений: 14 листопада 2011 року Ізмаїльським міськрайонним судом за ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, утримається під вартою з 22 серпня 2014 року

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вулканєшти, Республіка Молдова, громадянина Республіки Молдова, гагауз, освіта середня, не одружений, працює за наймом, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, утримується під вартою з 22 серпня 2014 року,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неповнолітнім, 03 березня 2012 року приблизно о 01 годині умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, спільно та за попередньою змовою з невстановленою особою, шляхом зняття скла вікна проник у гараж, розташований на території будинку по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав зварювальний апарат марки «Kaiser» вартістю 900 гривень, електронаждак марки «Odwerk» вартістю 400 гривень, шуруповерт «Hitachi» вартістю 1200 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_10 , заподіявши йому матеріальну шкоду на загальну суму 2500 гривень. Своїми діями він скоїв злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.

14 серпня 2014 року приблизно о 14 годині обвинувачений ОСОБА_5 спільно та за попередньою змовою з невстановленою особою знаходячись в парку, розташованому за Покровським Собором по пр. Суворова в м.Ізмаїл, умисно, з метою відкритого заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, застосував у відношенні потерпілої ОСОБА_11 насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої, яке виразилось в нанесенні їй ударів руками по різним частинам тіла, відкрито заволодів її сумкою вартістю 400 гривень, у якій знаходився мобільний телефон марки «Нокіа» модель 2760 вартістю 400 гривень, з сім-картою оператора «Київстар» вартістю 10 гривень, з грошима на рахунку в сумі 23 гривні, а також грошовими коштами у сумі 1600 гривень, пенсійним посвідченням, яке матеріальної цінності не представляє, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2433 гривні. Своїми діями він скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

21 серпня 2014 року у період часу з 22 до 23 години обвинувачений ОСОБА_4 спільно та за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_5 , та невстановленими особами, знаходячись у парку на перехресті по вул. Комсомольській та пр. Суворова м.Ізмаїл Одеської області умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою відкритого заволодіння чужого майна, застосували у відношенні потерпілого ОСОБА_9 насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, яке виразилось в нанесенні ОСОБА_9 ударів ріками по різним частинам тіла, відкрито заволодів його сумкою вартістю 50 гривень, з гаманцем вартістю 250 гривень, грошима в сумі 34 гривні, спортивною курткою вартістю 240 гривень, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 574 гривні. Своїми діями вони скоїли злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе визнав повністю, підтвердив вищевикладене та пояснив, що 03 березня 2012 року він через вікно проник у гараж потерпілого та викрав його речі з метою їх продати, однак був затриманий потерпілим біля дому. 21 серпня 2014 року вони з ОСОБА_12 та ще чоловік 7 сиділи в парку, вживали алкогольні напої, хто, окрім ОСОБА_12 , ще був з ним, сказати не може. Він відійшов на декілька хвилин, коли повернувся, хтось бився, він розборонив, ОСОБА_12 дав йому картку та паспорт та попросив перевірити, чи є на ній гроші, грошей на ній не було та картку вони викинули. З анкетних даних паспорта здогадався про пін-код карти. В той же день їх затримали та доставили до міліції. Не заперечує, що знав про те, що картка була викрадена у потерпілого, і якщо на рахунку були б гроші, він би їх зняв. Розкаюється у вчиненні злочинів та просить суд обмежитися відбутим покаранням.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винним себе визнав повністю, підтвердив вищевикладене та пояснив, що потерпілу ОСОБА_13 він не знав, підбіг до неї, почав тягнути за сумку, вона її утримувала, однак він вирвав сумку, потерпілу не бив, чув, що потерпіла впала, однак він не обернувся, взяв з сумки гроші в сумі 1600 гривень та телефон, сумку викинув. Позов визнає повністю, згоден відшкодувати шкоду. 21 серпня він приїхав до двоюрідних брата та сестри у гості в Ізмаїл, з ОСОБА_14 раніше знайомий не був, познайомився з ним в гостях у брата. Вони пішли пити пиво, сиділи у парку разом з ОСОБА_14 та не може сказати з ким ще. Підійшов потерпілий, попросив цигарку, він дав. Хтось вдарив потерпілого, потерпілий впав йому на ногу, тому він продовжував його бити, хто наніс потерпілому удар першим, він не пам`ятає, хтось витягнув сумку у потерпілого, хто саме, він не бачив. Вони відкрили сумку, там було 34 гривні, картки та паспорт. Гроші витратили, картку віддав ОСОБА_14 , який перевірив картку та сказав, що там нічого немає. Потім вони пішли додому, по дорозі їх затримав патруль.

Вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їх злочинів, окрім визнання ними своєї вини, підтверджується зібраним у справі доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 про те, що він йшов додому, біля ОСОБА_15 стояли чотири хлопці та дівчина, він попросив сигарету у ОСОБА_12 , присів біля них. Жантик його вдарив, після чого всі хлопці стали бити його, забрали сумку, в якій знаходились паспорт та картка. Паспорт повернули одразу, а сумка знаходиться в міліції. Матеріальних претензій до обвинувачених немає.

- протоколом огляду місця події від 03 березня 2012 року про те, що ОСОБА_4 проник у гараж через вікно та при його затриманні було вилучено викрадене майно та вилучено віконне скло зі слідами пальців.

- висновком експерта № 98 від 09 березня 2012 року про те, що на поверхні фрагментів віконного скла, вилучених 03 березня 2012 року, є слід папілярного візерунка, залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_4 ;

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 06 квітня 2012 року, де потерпілий ОСОБА_10 показав, як проник в гараж ОСОБА_4 та де він його затримав;

- протоколами огляду місця події від 22 серпня 2014 року, де місцем події є Комсомольський парк по пр. Суворова в м.Ізмаїлі та де була виявлена на розі пр.Суворова та вул. Комсомольської сумка чорного кольору потерпілого ОСОБА_9 .

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано досудовим розслідуванням за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення. Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правильно кваліфіковано досудовим розслідуванням за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд враховує характер вчинених ним дій, визнання своєї вини, наявність у ОСОБА_4 судимості, та вчинення ОСОБА_5 злочину вперше.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 суд задовольняє повністю та стягує з ОСОБА_5 2433 гривні.

В силу ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в загальній сумі 5076 гривень.

Керуючись ст.ст.368,370-375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів та вважати засудженим за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України суд визначає покарання ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Відповідно до ст. 71 КК України суд до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду від 14 листопада 2011 року 7 днів та визначає остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки 7 днів з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 перебування під вартою з 03 березня 2012 року по 12 лютого 2013 року 11 місяців 9 днів.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 22 серпня 2014 року, залишивши йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили попередній тримання під вартою.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк два роки.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_5 , скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 2433 (дві тисячі чотириста тридцять три) гривні матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 5076 гривень.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_4 - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1