АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 213/2301/14-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/34/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2015 р. м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки м.Полтава Полтавської області, яка зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_1 ,
проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:
1) 28.11.1996 р. судом Автозаводського району м. Кременчука
за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 р.), до покарання у виді позбавлення
волі строком на3 р., з відстрочкою виконання вироку на строк 2 р.;
2) 28.01.2000 р. судом Автозаводського району м. Кременчука
за. ч. 1 ст.229-6, ч. 3 ст.140, ч. 1 ст.145, ст. 208, ст.ст.42, 43 КК
України (1960 р.), до покарання у виді позбавлення волі строком
на 4 р. ; 14.05.2002 р. звільнену по відбуттю строку покарання;
3) 24.02.2009 р. судом Автозаводського району м. Кременчука
за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі
строком на1 р. 6 міс.; 29.12.2009 р. звільнену на підставі ст. 81 КК
України, на не відбутий строк 4 міс. 12 дн.;
4) 18.11.2013 р. судом Дзержинського району м.Кривого Рогу за
ч.2 ст.190, ст.ст. 75, 76 КК України до покарання у виді позбавлення
волі строком на 3 р., звільнену від відбування покарання з
випробуванням строком на 3 .;
5) 20.11.2013 р. судом Саксаганського району м.Кривого Рогу
за ч.2 ст. 190, ст.ст. 75,76 КК України до покарання у виді позбавлення
волі строком на 3 р., звільнену від відбування покарання з
випробуванням строком на 2 р.;
6) 17.03.2014 р. судом Довгинцівського району м.Кривого Рогу
за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі
строком на 2 р.;
7) 24.06.2014 р. судом Дзержинського району м.Кривого Рогу
за ч.2.ст.190, ч.4 ст. 70, ст.71, ст.78 КК України до покарання
у виді позбавлення волі строком на 3 р. 1 міс.,
обвинуваченої у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 .
Вироком суду, ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 р. 10 міс. р.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком суду Дзержинського району м. Кривого Рогу від 24.06.2014 р. за ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 70, ст. ст. 71,78 КК України, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 р. 1 міс.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

потерпіла: ОСОБА_8

обвинувачена ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 , просить застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2014 році» і звільнити її від відбування призначеного судом першої інстанції покарання, оскільки вона має неповнолітню дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і не позбавлена батьківських прав, крім того має захворювання Б-20 у третій клінічній стадії.

Прокурор у кримінальному провадженні, відкликав апеляційну скаргу.
За обставин встановлених судом і детально наведених у вироку, ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочинів за наступних обставин.

ОСОБА_6 , діючи повторно, 22.03.2014 р., близько 15.10 год.., з метою вчинення злочинних дій, щодо осіб похилого віку в м. Кривому Розі, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману та обернення його на свою користь, прибула на мікрорайон «ЮГОК», що знаходиться в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, приблизно о 15.45 год. біля зупинки громадського транспорту «Райвиконком», розташованої по пр. Південний в м.Кривий Ріг, зустріла раніше не знайому їй ОСОБА_10 .

Після чого, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману та обернення його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, прослідувала до місця мешкання останньої, а саме до під`їзду №2 буд. АДРЕСА_3 , де відрекомендувалась ОСОБА_10 , як працівник соціальної організації «Червоний хрест» та запропонувала останній пройти до приміщення її квартири з метою надання соціальної допомоги.

У той же день, приблизно о 16.00 год., потерпіла ОСОБА_10 , не правильно оцінюючи ситуацію, добровільно впустила ОСОБА_6 до приміщення своєї квартири АДРЕСА_4 , в якій мешкає самостійно, під час розмови ОСОБА_6 повідомила потерпілій неправдиву інформацію про те, що буде здійснюватись обмін національної валюти в Україні.

Після чого, ОСОБА_6 запропонувала ОСОБА_10 , надати їй всі грошові кошти для уточнення серійних номерів купюр. Потерпіла ОСОБА_10 , будучи введеною в оману, добровільно передала ОСОБА_6 належні їй грошові кошти у сумі 1100 грн., а саме купюрами номіналом 500 грн. - 1 шт, 200 грн. - 2 шт, 100 грн. - 1 шт, 50 грн. - 2 шт., які остання склала у паперовий конверт.

Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи діяти з метою незаконного заволодіння чужим майном, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, скориставшись відсутністю уваги потерпілої ОСОБА_10 , замінила паперовий конверт з грошовими коштами у сумі 1100 грн., які належать ОСОБА_10 , на конверт з нарізним папером, який вона заздалегідь підготувала для реалізації свого умислу.

ОСОБА_6 , заволодівши шляхом обману грошима ОСОБА_10 , з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинила останній матеріальний збиток на загальну суму 1100 грн.

Крім цього, ОСОБА_6 повторно, 22.03.2014 р. приблизно о 16.45 год., знаходячись в приміщені першого під`їзду буд. АДРЕСА_3 , маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, бажаючи ввести в оману ОСОБА_8 , назвалась працівником відділу праці та соціального захисту населення, після чого розповіла про грошову реформу в Україні.

Остання, повіривши словам ОСОБА_6 , будучи введеною в оману, добровільно впустила останню в квартиру АДРЕСА_5 .

Знаходячись у квартирі ОСОБА_8 , повіривши словам ОСОБА_6 , будучи введеною в оману відносно добросовісних намірів останньої, дістала свої заощадження в сумі 12800 грн. та добровільно передала ОСОБА_6 для перепису серійних номерів вказаних купюр.

Під час перепису серійних номерів купюр, ОСОБА_6 , продовжуючи діяти з метою незаконного заволодіння чужим майном, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, попросила ОСОБА_8 дати їй води, скориставшись відсутністю в кімнаті потерпілої, поклала в паперовий конверт гроші в сумі 12000 грн., заволодівши ними. Гроші в сумі 800 грн., ОСОБА_6 поклала в інший паперовий конверт разом із нарізаним папером, який вона заздалегідь підготувала для реалізації свого злочинного умислу та передала потерпілій ОСОБА_8 .

ОСОБА_6 заволодівши шляхом обману грошима ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинила останній матеріальний збиток на загальну суму 12000 грн.

Обвинувачена ОСОБА_6 , обґрунтовуючи в апеляційній скарзі, прохання про застосування Закону України « Про амністію у 2014 році», посилається на те, що вона має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_9 , 2003 року народження, відносно якої не позбавлена батьківських прав, крім того, вона має тяжку хворобу Б-20 третьої клінічної стадії, що на її думку є підставою для звільнення від відбування покарання, призначеного їй вироком суду першої інстанції.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді обвинувачена, підтримала свою апеляційну скаргу, просила її задовольнити, застосувати до неї Закон України « Про амністію у 2014 році» і звільнити її від відбування покарання, призначеного вироком суду першої інстанції від 12 листопада 2014 р., вона заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просила залишити її без задоволення.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, не підтримав апеляційну скаргу обвинуваченої, просив залишити її без задоволення.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді потерпіла ОСОБА_8 , заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, просла залишити її без задоволення, а вирок суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами наявними у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.

Обвинувачена ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі, просить змінити вирок суду, застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2014 році», на підставі того, що у неї на утриманні є неповнолітня дитина, а також вона страждає на тяжку хворобу.

Колегія суддів, вивчивши матеріали провадження встановила, що в матеріалах справи, дійсно, є відомості про те, що обвинувачена має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , це підтверджено копією свідоцтва про народження ( ар. кр. пр. 83, т.2), вона не позбавлена батьківських прав(ар.пр. ар. кр. пр. 49, т.4).

Щодо відомостей про тяжку хворобу обвинуваченої, про те що вона страждає якимось тяжким захворюванням то таких відомостей, в матеріалах справи не має, крім того відсутні і її клопотання про запити, щодо наявності в неї захворюваня.

З огляду на вимоги ст.8 Закону України «Про застосування амністії у 2014 році», колегія суддів вважає, що до обвинуваченою не може бути застосована амністія, оскільки обвинувачена має судимості за скоєння умисних тяжких злочинів, що згідно ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», зі змінами, внесеними, згідно із Законом № 792-VІІ ( 792-18) від 27.02.2014 р., унеможливлює застосування до неї цієї амністії.

Так, згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», зі змінами, внесеними згідно із Законом № 792-VІІ ( 792-18) від 27.02.2014 р., амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_6 , раніше неодноразово судима, у тому числі за скоєння умисних тяжких злочинів - 28.11.1996 р. та 28.01.2000 р.(ар. кр. пр.56-58, 59-61, т. 1), ці судимості не зняті і непогашені, в установленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок суду Інгулецького району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 р., яким ОСОБА_6 визнано винною і засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 190 КК України - без змін.

Обраний засудженій ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_11

ОСОБА_4

ОСОБА_3