Справа № 11 a-4-2418 Головуючий у 1
інстанції Доповідач Яременко А.Ф.
УХВАЛА

9 липня 2007
року

Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючого
Яременка А.Ф..

суддів Самойленка
А.І., Мозговенка В.В.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку справу за апеляцією прокурора
на постанову Київського районного суду м.
Донецька від 03.05.2007 року ,
якою скасована постанова старшого слідчого по ВВС ЛУ на Донецькій
залізниці УМВС України на транспорті про порушення кримінальної справи за
ознаками ст. 320 ч.1 КК України проти ОСОБА_1.

11.04. 2007 року проти ОСОБА_1. порушено кримінальну справу за
ознаками ст. 320 ч. 1 КК України, яка полягала в тому, що ОСОБА_1 працюючи на посаді голови
правління ВАТ "Костянтинівське міжгалузеве підприємство промислового
залізничного транспорту" ,
незаконно, без відповідної
ліцензії, організував роботу
підприємства по перевезенню залізничним
транспортом соляної і сірчаною кислоти,
які є прекурсорами.

Так. на
підставі угоди від 20. 02. 2002 року на подачу та збирання вагонів укладеної
між Костянтинівським державним хімічним заводом і головою правління ВАТ ОСОБА_1
в період з 1.01. 2003 року по 17.07. 2006 року в порушення встановлених правил
обігу наркотичних засобів, психотропних
речовин, їх аналогів і прекурсорів ВАТ
"Костянтинівське міжгалузеве підприємство залізничного транспорту" по
під'їзним коліям, що прилягали до
станції Костянтинівка Донецької залізниці,
за допомогою локомотива, який
перебував у власності ВАТ здійснило перевезення залізничних цистерн з соляною і
сірчаною кислотою в об'ємі 700131, 63
тони.

Постановою судді від 3.05. 2007 року задоволено скаргу ОСОБА_1,

скасована постанова слідчого про порушення кримінальної справи та

відмовлено в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_1.3а ознаками ст.

320 ч. 1 КК України. При цьому суд виходив з того, що ВАТ " Костянтинівське

міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту"

здійснювало
подачу та збирання залізничних цистерн в межах своєї території, а не переміщувало вантажі з однієї території
на іншу, що відповідно до п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26.04. 2000 року "Про судову практику в
справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів" не є
перевезенням, тобто відсутні достатні
підстави для порушення кримінальної справи за
ст. 320 ч. 1 КК України .

В
апеляції прокурор ставить питання про скасування постанови судді та залишення
скарги ОСОБА_1без задоволення,
посилаючись, на необгунтованість
постанови судді .

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляції колегія суддів визнала апеляцію такою, що не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Кримінальна
справа порушена щодо ОСОБА_1 на тій підставі ,
що він організував перевезення соляної та сірчаної кислоти без
відповідної ліцензії.

Але
відповідно до статуту ВАТ "Костянтинівське міжгалузеве підприємство
промислового залізничного транспорту" в даному випадку здійснювало не
перевезення вантажів, в тому числі
соляної та сірчаної кислоти, тобто діяло
не як перевізник вантажу з однієї території до іншої, а подавало та збирало вагони, виконувало маневрувальні та буксирувальні
роботи в межах однієї території, як
правильно встановив ці обставини суд першої інстанції. А відповідно до ст. 9
Закону України " Про ліцензування певних видів господарської
діяльності" такого роду діяльність ліцензуванню не підлягає.

Крім
того, ст. 320 КК України передбачає кримінальну
відповідальність за порушення встановлених правил перевезення прекурсорів, призначених для виробництва чи виготовлення
наркотичних засобів чи психотропних речовин.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, соляна ті сірчана кислоти виготовлені на
Костянтинівському хімічному заводі призначалися для виробництва чи виготовлення
наркотичних засобів чи психотропних реччовин.

Таким
чином наведені обставини свідчать про відсутність достатніх підстав відповідно
до вимог ст. 94 КПК України для порушення кримінальної
справи за ознаками ст. 320 ч 1КК України, про що правильно вказав суд першої інстанції
в своїй постанові.

Враховуючи
наведене та керуючись ст. 365,
366 КПК України апеляційний суд

ухвалив:

Постанову
Київського районного суду м. Донецька
від 03.05. 2007 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляцію прокурора без задоволення.