В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2 ,
з участю сторін провадження:
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жмеринці кримінальне провадження №1-кп/130/114/2015 (130/858/15-к), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000186 від 03.03.2015 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Носківці Жмеринського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, раніше судимого 05.12.2014 р. Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

25.02.2015 р. близько 11-00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_2 , переслідуючи мету на заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно з корисливих мотивів, відкрив вікно однієї з кімнат будинку, через яке викрав гроші в сумі 200,00 грн. купюрами 2 по 50,00 грн. та 5 по 20,00 грн., що знаходились у склянці на підвіконнику, чим завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 200,00 грн., після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка поєднана з проникненням в приміщення, вчинена повторно.
Цивільний позов не заявлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України визнав повністю, за обставин, викладених у вироку, щиро розкаявся. В своїх показах повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що вчинив крадіжку 25.02.2015 року, так як прийшов до потерпілої за адресою її місця проживанняприблизно об 11 годині за розрахунком за роботу, а саме за обрізку дерев, так як потерпіла була винна йому ще 80 грн. Так як потерпілої вдома не було, то обвинувачений обійшов її житловий будинок та за вікном на підвіконнику у кімнаті побачив гроші у склянці. Тоді у нього виник умисел на те, щоб вкрасти ці гроші. Обвинувачений потягнув вікно, яке відкрилось та розбилось та забрав гроші купюрами дві по п`ятдесят та п`ять по двадцять гривень на загальну суму 200 грн. із середини підвіконника кімнати. Вказані гроші він потратив на продукти харчування. Суду пояснив, що розумів, що вчиняє крадіжку, що заволодів чужим майном, його ніхто не бачив, у вчиненому щиро розкаявся, потерпілій кошти не повернув, оскільки вона відмовилась, при призначенні покарання просив не позбавляти його волі, оскільки він подібного не допустить. Вартість та кількість викраденого, час, місце, спосіб, умисел та мотив вчинення злочину обвинувачений не оспорив. Вказав, що вирок суду від 05.12.2014 року він виконав та штраф сплатив в день винесення вироку.
Потерпілою у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи (а.с. 17) в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій також зазначила, що завдану їй матеріальну шкоду не відшкодовано, при призначенні покарання просить обвинуваченого суворо не карати. (а.с.18) Так само у підготовчому судовому засіданні пояснила, що очевидцем злочину не була, обвинуваченого пробачила, претензій ні до кого не має.
Окрім повного визнання вини обвинуваченим, його винність в інкримінованому злочині також доводиться дослідженими у судовому засіданні доказами, що надані стороною обвинувачення, належність та допустимість яких не оспорені стороною захисту:
- із протоколу прийняття заяви від 03.03.2015 року (а.с.20) вбачається повідомлення ОСОБА_6 про вчинення25.02.2015 року біля 11год. крадіжки 200 грн. із її будинку шляхом розбиття вікна;
- із протоколу проведення слідчого експерименту від 13.03.2015 року із фототаблицями, що здійснений на території домоволодіння ОСОБА_6 із її дозволу (а.с. 28-33) вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 шляхом подолання перешкод (відкриття вікна яке внаслідок його дій розбилось) в одній із кімнаті саме житлового будинку потерпілої заволодів коштами потерпілої, які знаходились всередині кімнати на підвіконні.
На інші докази сторони обвинувачення та захисту не посилались, а відтак судом не досліджувались.
Досліджені докази суд приймає, оскільки вони є належним, допустимим не оспорені стороною захисту чи обвинувачення, отримані із дотриманням вимог КПК та в межах строку досудового розслідування.
При цьому в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження вчинення крадіжки ОСОБА_4 із приміщення, оскільки як підтверджено обвинуваченим та вбачається із досліджених метеріалів, крадіжку було вчинено із підвіконника однієї з кімнат житлового будинку по АДРЕСА_2 шляхом подолання перешкоди у вигляді вікна із застосуванням власної фізичної сили.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив злочин, що слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане із проникнення у житло, вчинене повторно.
Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочину був повнолітнім (а.с. 21), вчинив крадіжку після вчинення умисного корисливого злочину проти власності, за який був засуджений вироком Жмеринського міськрайонного Вінницької області від 05.12.2014 р. до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та судимість не погашена (а.с. 22-23) , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с. 24-25), неодружений, не працюючий, за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 26), не є інвалідом першої-другої груп, неповнолітніх, малолітніх осіб на утриманні немає, до складу його сім`ї входять вітчим ОСОБА_7 та баба ОСОБА_8 (а.с.27).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, те що тяжких наслідків злочином не завдано, характер вчиненого злочину, та особу винного, а саме те, що ОСОБА_4 має непогашену судимість, те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого до та після вчинення злочинів, а саме те, що він добровільно з`являвся на виклики, дав правдиві покази та без його добровільних пояснень розкриття злочину не було б можливим.
Також при призначенні покарання суд враховує думку потерпілої ОСОБА_6 , яка при призначенні виду і розміру покарання просила обвинуваченого суворо не карати, а також те, що завдану злочином матеріальну шкоду потерпілій не відшкодовано, однак претензій до обвинуваченого вона не має.
Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, та вважає за можливе призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінуємої статті та звільнити його від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки більш суворий вид покарання суд вважає недоцільним для досягнення мети покарання за вчинений злочин та із застосуванням п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України. Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів виходячи із принципу індивідуалізації покарання. Оскільки достовірних відомостей про виконання чи невиконання обвинуваченим вироку Жмеринського міськрайонного Вінницької області від 05.12.2014 р., яким його засуджено до штрафу суду не надано, то суд вважає за необхідне відповідно до норм ч.3 ст. 72 КК України вказати у вироку про виконання вказаного виду покарання окремо.
Цивільний позов не заявлявся. Наявності процесуальних витрат у справі не встановлено.
Запобіжний захід обвинуваченому у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін. (а.с. 34)
Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.12.2014 р., яким ОСОБА_4 засуджено за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян виконувати самостійно.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити - особисте зобов`язання.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його проголошення надіслати потерпілому, що не був присутнім про його постановленні.

Суддя