Справа №1-237-10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2010 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Резнік Ю.В.

при секретарі Ящук Л.І.

за участю прокурора Печенюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умань кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, інваліда з дитинства 111 групи, одруженого, має на утриманні малолітню дитину доньку Кароліну, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого по 1-му провул. Київському, 3 в с. Текуча Уманського району Черкаської області, раніше судимого:

-14 серпня 2009 року Уманським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, судимість в установленому порядку не знята, не погашена,

- в скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України ,-

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_7, одруженої, має на утриманні малолітню дитину доньку Кароліну, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючої, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_8, раніше не судимої,

- в скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, будучи раніше судимим, судимість не знята і не погашена в встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, за попередньою змовою з ОСОБА_2 06 лютого 2010 року о 01 годині 48 хвилин на проти домоволодіння № 15 по пров. Лісному в с. Дмитрушки Уманського району Черкаської області, знаходячись в автомобілі НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, вчинили напад на ОСОБА_3, що поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу. ОСОБА_1 схватив ОСОБА_3 руками за шию та душив, а ОСОБА_2 в цей час нанесла йому близько 5-ти ударів скляною пляшкою по голові. В результаті їх спільних дій потерпілому ОСОБА_3 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забою мяких тканин голови в правій тімяній ділянці, синці на повіках правого ока, забійної рани по нижньому краю очниці правого ока, садна лівої щоки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 72/111 від 16 лютого 2010 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вони заволоділи майном потерпілого ОСОБА_3 : мобільним телефоном «Нокія 5070» вартістю 280 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора стільникового звязку «Київстар» вартістю 25 грн. на рахунку якої були кошти в сумі 7 грн. ; мобільним телефоном «Нокія 5300» вартістю 406 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора стільникового звязку «Лайф» вартістю 50 грн.., чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 768 грн., що 1,8 раз перевищує неоподаткований мінімуму доходів громадян, виходячи з розрахунку 434,5 грн. неоподаткований мінімум доходів громадян, що був на момент вчинення злочину.

Вони ж 06 лютого 2010 року о 01 годині 50 хвилин на проти домоволодіння № 15 по пров. Лісному в с. Дмитрушки Уманського району Черкаської області, знаходячись в автомобілі НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, за попередньою змовою між собою з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, застосувавши до ОСОБА_3 насильство небезпечне для життя та здоровя, яке виразилося тому, що ОСОБА_1 схватив ОСОБА_3 руками за шию та душив, а ОСОБА_2 в цей час нанесла йому близько 5-ти ударів скляною пляшкою по голові, в результаті заподіявши ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді забою мяких тканин голови в правій тімяній ділянці, синці на повіках правого ока, забійної рани по нижньому краю очниці правого ока, садна лівої щоки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 72/111 від 16 лютого 2010 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, - незаконно заволоділи автомобілем НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_4, чим заподіяли останньому матеріальну шкоду на суму 44 307, 00 грн., що в 102 рази перевищує неоподаткований мінімуму доходів громадян, виходячи з розрахунку 434,5 грн. неоподаткований мінімум доходів громадян, що був на момент вчинення злочину.

Допитані в судовому засіданні підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свою вину у предявленому обвинуваченні визнали та вказували, що дійсно, того дня 06 лютого 2010 року в ночі спільно напали на таксиста та заволоділи двома мобільними телефонами і автомобілем.

З матеріалами справи підсудний ОСОБА_1 ознайомлений в повному обсязі, визнає усі докази, які є у справі, в скоєному щиро кається.

З матеріалами справи підсудна ОСОБА_2 ознайомлена в повному обсязі, визнає усі докази, які є у справі, в скоєному щиро кається.

Винність підсудного ОСОБА_1 підтверджується, як його показами даними в судовому засіданні, так і тими доказами, які були зібрані органами досудового слідства і, які підсудний визнав в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України.

Винність підсудної ОСОБА_2 підтверджується, як її показами даними в судовому засіданні, так і тими доказами, які були зібрані органами досудового слідства і, які підсудна визнала в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України.

Визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ні ким не оспорюються, зясувавши правильне розуміння підсудними та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, розяснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає вину підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 доведеною і кваліфікує:

●дії ОСОБА_1:

-за ч. 2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний з насильством небезпечним для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб;

-за ч. 3 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно поєднане з насильством, небезпечним для життя та здоровя потерпілого ;

●дії ОСОБА_2 :

-за ч. 2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний з насильством небезпечним для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб;

-за ч. 3 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя та здоровя потерпілого ;

Призначаючи підсудним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покарання суд враховує тяжкість вчинених ними злочинів, особу винних, які характеризуються позитивно, та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання підсудних.

В якості обставин, які помякшують покарання підсудного ОСОБА_1 суд враховує те, що він щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно повернув викрадені телефони, стан здоровя інвалід з дитинства 111 групи та має на утриманні малолітню дитину, доньку Кароліну, ІНФОРМАЦІЯ_4.

В якості обставин, які помякшують покарання підсудної ОСОБА_2 суд враховує те, що вона щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину та має на утриманні малолітню дитину, доньку Кароліну, ІНФОРМАЦІЯ_4.

В якості обставини, що обтяжує покарання підсудного ОСОБА_1, суд враховує те, що злочин підсудним вчинений в стані алкогольного спяніння.

Обставин, які обтяжують покарання підсудної ОСОБА_2, суд по справі не вбачає.

Враховуючи обставини справи і дані, що характеризують особу підсудного, суд вважає, що підсудному ОСОБА_1 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією відповідної статті. З урахуванням декількох обставин (щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, стан здоровя та наявність на утриманні малолітньої дитини), що помякшують покарання підсудного та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає можливим із застосуванням ст. 69 КК України, призначити покарання ОСОБА_1 у вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, що встановлені санкціями ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України.

Крім того ч. 2 ст. 187 КК України за якою засуджується ОСОБА_1 в якості обовязкової додаткової міри покарання передбачає конфіскацію майна, а ч. 3 ст. 289 КК України за якою засуджується ОСОБА_1 в якості альтернативної додаткової міри покарання також передбачає конфіскацію майна. В абзаці 4 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про практику призначення судами кримінального покарання „ від 24 жовтня 2003 року № 7( з наступними змінами та доповненнями Постанова Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 8) вказано, що з підстав зазначених у ч. 1 ст. 69 КК України, суд може не призначити додаткового покарання, що передбачене санкцією статті Особливої частини КК України як обовязкове. З урахуванням декількох обставин (щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, стан здоровя та наявність на утриманні малолітньої дитини), що помякшують покарання підсудного та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає можливим із застосуванням ст. 69 КК України, не призначати ОСОБА_1 додаткової міри покарання конфіскацію майна, яка передбачена, як обовязкова в санкції ч. 2 ст. 187 КК України.

Постільки в діях підсудного ОСОБА_1 має місце сукупність злочинів, то призначивши покарання за кожен злочин окремо із застосуванням ст. 69 КК України, - відповідно до вимог ст. 70 КК України остаточне покарання підсудному ОСОБА_1 суд призначає шляхом часткового складання призначених покарань.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України і беручи до уваги відповідні положення п. п. 25, 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 „ Про практику призначення судами кримінального покарання ( з наступними змінами і доповненнями), остаточне покарання за сукупністю вироків ОСОБА_1 слід визначити за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, застосувавши при цьому принцип часткового приєднання не відбутої частини покарання строком 6 місяців за попереднім вироком від 14.08.2009 року Уманського районного суду Черкаської області до покарання за даним вироком у відповідних межах, встановлених кримінальним законом для даного виду покарань. За попереднім вироком ОСОБА_1 засуджений за ст. 289 ч. 2 КК України до 5-ти років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст.. 75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців .

Враховуючи обставини справи і дані, що характеризують особу підсудної, суд вважає, що підсудній ОСОБА_2 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винної, суд може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією відповідної статті. З урахуванням декількох обставин (щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та наявність на утриманні малолітньої дитини), що помякшують покарання підсудного та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає можливим із застосуванням ст. 69 КК України, призначити покарання ОСОБА_2 у вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, що встановлені санкціями ч. 2 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 КК України.

Постільки в діях підсудної ОСОБА_2 має місце сукупність злочинів, то призначивши покарання за кожен злочин окремо із застосуванням ст. 69 КК України, - відповідно до вимог ст. 70 КК України остаточне покарання підсудній ОСОБА_2 суд призначає шляхом часткового складання призначених покарань.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про практику призначення судами кримінального покарання „ від 24 жовтня 2003 року № 7 ( з наступними змінами та доповненнями Постанова Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 8) у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточного покарання, виходячи з його виду і розміру.

З урахуванням обставин, що помякшують покарання підсудної та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, суд вважає можливим виправлення та перевиховання підсудної ОСОБА_2 без реального позбавлення її волі із застосуванням ст. 75 КК України. Тобто звільнити підсудну від відбування покарання з випробуванням. Також суд вважає за необхідне покласти на підсудну обовязки передбачені п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України. В абзаці 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про практику призначення судами кримінального покарання „ від 24 жовтня 2003 року № 7 ( з наступними змінами та доповненнями Постанова Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 8) вказано, що конфіскація майна, як додаткове покарання не може бути призначена при звільненні особи від відбування покарання з випробуванням ( ст.ст. 75, 77 КК України).

Цивільний позов по справі не заявлено.

Міру запобіжного заходу підсудним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередню, ОСОБА_1 тримання під вартою, ОСОБА_2 підписка про невиїзд..

Судові витрати, відповідно до вимог ст. 93 КПК України, слід стягнути з підсудних в рівних долях на користь держави .

Відповідно до ст.. 81, 330 КПК України суд вирішує долю речових доказів по справі.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним в скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та в скоєні злочину передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України і призначити йому покарання:

●за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 4 ( чотири) роки позбавлення волі без конфіскації майна;

●за ч. 3 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 4 ( чотири) роки позбавлення волі без конфіскації майна .

На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання, остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді 5-ти ( пяти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання строком 6 (шість) місяців за попереднім вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14.08.2009 року - остаточно визначити ОСОБА_5 до відбуття покарання - 5 (пять) років 6 місяців позбавлення волі.

Обраний відносно ОСОБА_1 запобіжний захід, у вигляді взяття під варту, залишити до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту фактичного затримання 08 лютого 2010 року.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, визнати винною в скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та в скоєні злочину передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України і призначити її покарання:

●за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 4 ( чотири) роки позбавлення волі без конфіскації майна;

●за ч. 3 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 4 ( чотири) роки позбавлення волі без конфіскації майна .

На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді 5-ти ( пяти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 3 (три) роки і покласти на неї обов'язок:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу -кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписка про невиїзд.

Стягнути із засудженого ОСОБА_1 судові витрати в сумі 450. 72 грн..

Стягнути із засудженої ОСОБА_2 судові витрати в сумі 450. 72 грн..

Речові докази по справі :

-автомобіль НОМЕР_3, що переданий потерпілому ОСОБА_4 залишити власнику за належністю;

-два мобільні телефони «Нокія 5300», «Нокія 5070», що передані потерпілому ОСОБА_3 залишити власнику за належністю;

-папку з документами, що передана власнику ОСОБА_6 залишити власнику за належністю:

-дорожній лист службового автомобіля та контрольна стрічка таксометра, що знаходяться при матеріалах кримінальної справи залишити при матеріалах кримінальної справи;

- конверт зі слідами пальців рук, що знаходиться при матеріалах кримінальної справи залишити при матеріалах кримінальної справи.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Черкаської області на протязі 15 діб: учасниками процесу - з моменту проголошення вироку, а засудженими в той же термін з дня отримання копії вироку.

Суддя: Ю.В.Резнік