справа № 208/2264/15-к
провадження № 1-кп/208/268/15
УХВАЛА
про призначення до судового розгляду
22 червня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
головуючого, судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника обвинуваченої ОСОБА_5
потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
представника цивільного відповідача
ОСОБА_9
В ході підготовчого судового засідання, судом на виконання вимог ст.ст.314, 315 КПК України, встановлюється наявність або відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.
Відповідно до п. 5 ст. 314 КПК України, при відсутності підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України, суд призначає судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

При вирішенні питань, пов`язаних з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, прокурор висловив думку про можливість призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, та розгляду справи суддею одноособово.
В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлені клопотання про тимчасове обмеження обвинуваченої ОСОБА_4 у користуванні спеціальним правом, а саме правом керування транспортним засобом на строк два місяці із вилученням у неї посвідчення та про застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
У обґрунтування свого клопотання про тимчасове обмеження обвинуваченої ОСОБА_4 у користуванні спеціальним правом, прокурор зазначив про те, що вчинене нею кримінальне правопорушення пов`язане з користуванням спеціальним правом правом керування транспортного засобу та на даний момент правом керувати транспортним засобом ОСОБА_4 не позбавлена, посвідчення водія у неї не було вилучено, а тому є імовірність, що вона знову може сісти за кермо транспортного засобу та спричинити повторну дорожньо-транспортну пригоду з настанням тяжких наслідків.
У обґрунтування свого клопотання про застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, прокурор зазначив про наступне:
ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у скоєні тяжкого злочину, за яким законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, наявність майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується ОСОБА_4 , не відшкодування її жодним чином, з метою покладання на обвинувачену ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисником обвинуваченої ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання, яке було підтримано захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_10 та обвинуваченою ОСОБА_4 , про повернення обвинувального акту по даному кримінальному провадженню прокурору.
В обґрунтування свого клопотання захисник обвинуваченої посилався на те, що обвинувальний акт по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_4 , який надійшов до суду, не відповідає вимогам КПК України, а саме як такий що складений з порушенням вимог ст. 91 ч.1 п.1) ст. 291 ч.2 п.5) КПК України, зазначив також про те, що під час досудового розслідування не встановлені фактичні обставини справи, а саме не встановлена швидкість руху мотоциклу, механізм зіткнення транспортних засобів, фактичні обставини зіткнення, належність мотоциклу та його технічний стан, не встановлено конкретну особу, винну у зіткненні транспортних засобів, не надано повної і об`єктивної оцінки діям мотоцикліста ОСОБА_6 , а також кому саме належить мотоцикл, яким керував ОСОБА_6 .
В підготовчому судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6
ОСОБА_7 ,. та представник потерпілого ОСОБА_6 , заперечуючи проти повернення обвинувального акту прокурору висловили думку про можливість призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, та розгляду справи суддею одноособово.
В підготовчому судовому засіданні потерпілими по даному провадженню надані до суду уточнені позовні вимоги, первинні позови яких були заявлені під час досудового розслідування, про відшкодування шкоди.
Надані до суду позовні вимоги були долучені судом до матеріалів кримінального провадження.
В підготовчому судовому засіданні потерпілим ОСОБА_6 та його представником адвокатом ОСОБА_8 також заявлені клопотання, які були підтримані іншим потерпілим по даному провадженню про накладання арешту на автомобіль марки «Toyota Camry д.р.н. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_11 на праві свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 24.02.2012 року, заборонивши ОСОБА_11 ремонтувати та, або відчужувати вище зазначений автомобіль.
Представником потерпілого ОСОБА_6 також було заявлено усне клопотання, яке було підтримано потерпілими, про обрання стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту або застави.
В обґрунтування свого клопотання представник потерпілого зазначив наступне:
1. Арешт автомобіля марки «Toyota Camry д.р.н. НОМЕР_1 ,
належний ОСОБА_11 є необхідним з огляду на те, що до закінчення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню цей транспортний засіб, визнаний речовим доказом та переданий на зберігання Заводському РВ Дніпродзержинського ГУ УМВС України в Дніпропетровській області. На підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2015 року вище зазначений транспортний засіб був повернутий його власнику - ОСОБА_11 .
2. Під час досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_4 не являлася до слідчого, чим затягувала проведення досудового розслідування, манеполювала своїм станом здоров`я, впливом на лікарів, а тому враховуючи поведінку обвинуваченої на стадії досудового слідства, та під час підготовчого судового засідання, обрання щодо обвинуваченої запобіжного заходу буде сприяти та спонукати обвинувачену до виконання процесуальних обов`язків.
В підготовчому судовому засіданні представником потерпілого заявлено клопотання, яке було підтримано потерпілими про витребування, шляхом надання відповідних запитів, наступні відомості:
3) з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 .) дані про належне їй на праві власності майно з вказівкою адреси його місцезнаходження ; про цінні папери, якими вона володіє, з вказівкою назви підприємства, установи, організації видавника таких документів; про грошові кошти назву та адресу банківських установ, де у неї відкрито рахунки, а також копію підтверджуючих право володіння документів.
4) з Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» інформацію щодо земельних ділянок, які знаходяться в користуванні чи власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце знаходження якої : АДРЕСА_1 .
В обгрунтування свого клопотання представник потерпілого посилався на те, що вище зазначені відомості потерпілі мають намір використати для забезпечення заявленого у даному кримінальному провадженню цивільного позову.
буд. 15) розписку ОСОБА_11 , як доказ повернення йому на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.02.2015р. речового доказу - автомобіля марки "ТоуоtаСаmrу", д.р.н. НОМЕР_1 .
В судовому засіданні представник потерпілого також заявив клопотання, яке було підтримано потерпілими про виклик у судове засідання для допиту в якості свідків: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Крім того, захисником обвинуваченої було заявлено клопотання про виклик у судове засідання для допиту в якості свідків: ОСОБА_14 та ОСОБА_15
Вислухав учасників процесу, вивчив матеріали обвинувального акту, додатки до обвинувального акту, суд приходить до наступного:
Згідно до частини третьої статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:
1). затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України;
2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;
3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України;
4) направити обвинувальний акт клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;
5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Відповідно до чинного законодавства у підготовчому провадженні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, завдання підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду, тобто відповідно до чинного кримінального процесуального законодавства, суд на даній стадії не вправі перевіряти обставини, які викладені у обвинувальному акті на відповідність фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Заявляючи клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, захисник зазначив також про таке:
У обвинувальному акті зазначено, що старшим групи процесуальних керівників є прокурор відділу процесуального керівництва при проведенні досудового слідства органами внутрішніх справ, ОСОБА_16 .
Згідно ч.1 ст. 37 КПК України при необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які будуть здійснювати повноваження прокурора, який буде керувати діями інших прокурорів.
П. 2.5 Наказу Генерального прокурора України № 4 гн від 19.12.2012 року зі змінами від 26.07.2013 року зобов`язує членів групи перед прийняттям процесуальних рішень доповідати про них старшому прокурору, рішення якого є кінцевим.
Як зазначив в своєму клопотанні захисник обвинуваченої, враховуючи викладене, повноваження прокурора ОСОБА_3 , затвердити обвинувальний акт, визиває обґрунтований сумнів.
Як було зазначено вище, відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам закону за формою або змістом - складений не уповноваженою посадовою особою, не містить необхідних реквізитів або відомостей, наданий без додатків, передбачених статтею 291 КПК України як обов`язкові.

Відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування і має містити відомості зазначені в ч.2 ст. 291 КПК України.
Із вимог ч.2 ст. 291 КПК України випливає, що обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.п 1-9 цієї частини вказаної статті.
Тобто вимоги до обвинувального акту та додатків, що до нього додаються, встановлені статтею 291 КПК України та даний перелік є вичерпним.
Суд вважає, що в обвинувальному акті, який надійшов до суду викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які саме прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація з посиленням на положення закону та статті про кримінальну відповідальність, формування обвинувачення, також прізвище, ім`я, по батькові та займана посада прокурорів, які входять до групи прокурорів по даному провадженню, серед яких є і прокурор ОСОБА_3 .
До обвинувального акту, відповідно до п.1 ч. 4 ст. 291 КПК України, додано реєстр матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, зазначені в клопотанні захисника обставини не є такими, які б у відповідності до ст. 291 КПК України могли б свідчити про суттєві порушення, які унеможливлюють призначення судового розгляду і не є обставиною для повернення обвинувального акту прокурору.
2. Розглядаючи клопотання потерпілого ОСОБА_6 та його представника про арешт автомобіля марки «Toyota Camry д.р.н. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_11 та визнаний під час досудового розслідування речовим доказом суд приходить до наступного:
Відповідно до вимог ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання, суд вчиняє необхідні дії для підготовки до судового розгляду.
Згідно до ст. 315 КПК України за клопотанням цивільного позивача для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, суд може відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України вирішити питання про накладання арешту на майно, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть відповідальність за шкоду, завдану кримінально противоправними діяннями підозрюваного, обвинуваченого. Цивільним відповідачем у кримінальному провадженні ці особи можуть бути, якщо до них пред`явлено цивільний позов.
В своєму клопотанні про накладання арешту на автомобіль «Toyota Camry д.р.н. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_11 представник потерпілого ОСОБА_6 та потерпілий зазначили про те, що вище зазначений автомобіль під час досудового слідства по даному провадженню визнаний речовим доказом та переданий на зберігання до Заводського РВ. В подальшому ще до закінчення досудового слідства на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2015 року був повернутий його власнику ОСОБА_11 .
Враховуючи те, що матеріали кримінального провадження не містять розписки ОСОБА_11 про попередження його про необхідність берегти речовий доказ у тому стані, як його повернуто та про кримінальну відповідальність за його знищення, а тому, як зазначено в клопотанні існує реальна загроза перешкоджання кримінальному провадженню, як то знищення слідів злочину на цьому автомобілі та його подальшого відчуження, тобто знищення, тобто втрата речового доказу до завершення судового провадження.

Згідно до реєстру матеріалів досудового розслідування доданого до обвинувального акту, під час досудового слідства, постановою слідчого судді від 23.07.2014 року дійсно автомобіль «Toyota Camry д.р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом по даному провадженню.
Відповідно наданої суду ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2015 року вище зазначений речовий доказ, а саме автомобіль, згідно до вимог ст.ст.10, 167, 169 КПК України був повернутий під розписку його власнику ОСОБА_11 .
Відповідно до ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
Відповідно до діючого кримінального процесуального законодавства, на даній стадії, тобто під час підготовчого судового засідання при вирішенні питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, суд може відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України за клопотанням цивільного позивача для забезпечення цивільного позову може вирішити питання про накладання арешту на майно, якщо таких заходів не було вжито.
Відповідно до чинного законодавства, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Між тим, як вбачається з цивільних позовів, заявлених потерпілими та залучених до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_11 , який є власником автомобіля «Toyota Camry д.р.н. НОМЕР_1 не є цивільним відповідачем, а тому суд і не вбачає підстав для задоволення клопотання представника потерпілого та потерпілого про накладання арешту на вище зазначений автомобіль.

3. Розглядаючи клопотання прокурора про тимчасове обмеження обвинуваченої ОСОБА_4 у користуванні спеціальним правом, а саме правом керування транспортним засобом на строк два місяці із вилученням у неї посвідчення, суд приходить до наступного:
Глава 13 КПК України передбачає порядок здійснення тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом, а також тимчасове вилучення документів, які посвідчують користування спеціальним правом.
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 131 КПК України тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Цей захід передбачає, як тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом та і тимчасове вилучення документів, які посвідчують користування спеціальним правом.
Відповідно до ч.2 ст. 148 КПК України тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом може бути здійснене тільки на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування на строк не більше двох місяців.
Відповідно до ст. 150 КПК України, в клопотанні з яким прокурор чи слідчий за погодженням з прокурором звертається під час досудового розслідування до слідчого судді про тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом, обов`язково повинно бути викладені причини, у зв`язку з якими потрібно здійснити тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом.
Тобто відповідно до діючого законодавства розгляд клопотання щодо тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом розглядається лише слідчим суддею.
Як встановлено під час підготовчого засідання по даному провадженню, під час досудового слідства, слідчий слідчого відділу ДТП СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області звертався до слідчого судді з клопотанням про тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом правом керування транспортним засобом підозрюваної ОСОБА_4 , але ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2014 року, копію якого надано суду, відмовлено було в задоволенні вище зазначеного клопотання.
Необхідно також зазначити, що відповідно до ст. 151 КПК України, суд під час судового провадження може розглянути лише питання щодо продовження строку тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом.
Враховуючи викладене суд не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора про тимчасове обмеження обвинуваченої ОСОБА_4 у користуванні спеціальним правом, а саме правом керування транспортним засобом із вилученням у неї посвідчення.
4. Розглядаючи клопотання прокурора про застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а також клопотання представника потерпілого щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту або застави, суд вважає, що клопотання прокурора та представника потерпілого щодо застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу не підлягає задоволенню.
До такого висновку суд приходить виходячи з наступного:

Згідно до ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд, за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до діючого законодавства, питання щодо обрання запобіжного заходу розглядається судом відповідно до правил, передбачених розділом 11 КПК України.
Статтею 184 КПК України, безпосередньо у п.п. 1- 7 ч.1 цієї статті передбачені вимоги до змісту клопотання про застосування запобіжного заходу.
Між тим клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу, яке подано до суду, не відповідає вимогам до такого клопотання, передбачених статтею 184 КПК України, в тому числі відсутні посилання на матеріали, що підтверджують обставини, що дають підстави обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, відсутні обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, відсутні обґрунтування необхідності покладання на обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статі 194 КПК України.
Крім того, відповідно до ч.3 ст. 184 КПК України до клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу додаються:
копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання;
2) перелік свідків, який слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу
3) будь яке підтвердження того, що обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Між тим, окрім самого клопотання, прокурором не надано, а ні суду, а ні обвинуваченій по справі ніяких матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченої ОСОБА_4 .
Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам будь - якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, забезпечення можливості виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду.
Згідно до ст. 178 КПК України , при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, зазначені у ч. 1 ст. 177 КПК України, суд також зобов`язаний врахувати і інші обставини, в тому числі обставини що характеризують особу обвинуваченого.
Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставинами, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчинені обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Між тим на підтвердження наявності підстав вважати, що існують передбачені п.п.1,3 ст. 177 КПК України ризики щодо спроби обвинуваченої переховуватися від суду, щодо незаконного впливу на потерпілого, свідка, експерта у цьому кримінальному провадженні, на які посилався прокурор у своєму клопотанні, прокурором не надано будь яких письмових доказів ( придбаний проїзний документ, зняття з різного роду реєстраційних обліків, розпродаж майна, покази свідків щодо намагання змінити свої покази, експерта про спроби переглянути результати раніше проведених ним досліджень, тощо), як то передбачено кримінальним процесуальним законодавством, прокурором суду не надано, як і не надано суду доказів в підтвердження наявності інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме тому що обвинувачена може вчинити інше кримінальне правопорушення, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Суд вважає, що одного лише зазначення в клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу обставин про те, що з боку обвинуваченої можуть бути спроби переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, недостатньо для обрання щодо обвинуваченої запобіжного заходу, так як зазначені в клопотанні обставини повинні бути підтверджені відповідними матеріалами, які повинен дослідити суд при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.
В своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу прокурор послався також на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєні тяжкого злочину, за яким законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, між тим тяжкість обвинувачення, без доведеності наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу.
Суд також вважає, що представником потерпілого ОСОБА_6 для доведеності обставин, зазначених в клопотанні, а саме тому що обвинувачена не являлася до слідчого, чим затягувала проведення досудового розслідування, манеполювала своїм станом здоров`я, тим самим перешкоджала кримінальному провадженню, не надано суду ніяких доказів, які б засвідчували факти неявки обвинуваченої за викликом слідчого чи прокурора чи перешкоджання кримінальному провадженню, як і не доведено наявність інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в тому числі тому що обвинувачена якимось чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.
Враховуючи вище викладене, та приймаючи до уваги особу обвинуваченої, що остання має постійне місце проживання, має малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд не вбачає наразі підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання прокурора та представника потерпілого про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу.
Відповідно до заявленого, представником потерпілого клопотання про витребування судом документів з відомостями стосовно власності ОСОБА_4 , які потерпілі мають намір використовувати для забезпечення заявленого позову, суд вважає що вони підлягають частковому задоволенню, а саме в частині витребування відомостей про рухоме та нерухоме майно обвинуваченої ОСОБА_4 з Відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, з Управління державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Дніпропетровській області з Дніпропетровської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру", з Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку у Приватного акціонерного товариства "Металургпромжитлобуд.
Суд також вважає за необхідне задовольнити клопотання представника потерпілого про витребування із Заводського РВ ДзМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області розписку ОСОБА_11 , як доказ повернення йому на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2015р. речового доказу - автомобіля марки "ТоуоtаСаmrу", д.р.н. НОМЕР_1 .
В судовому засіданні представником потерпілого також заявлено клопотання, яке було підтримано потерпілими про виклик у судове засідання для допиту в якості свідків: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , яке підлягає задоволенню в повному обсязі.
Розглядаючи дане клопотання захисника обвинуваченої суд не вбачає підстав на стадії підготовчого судового засідання для задоволення даного клопотання.
Відносно клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 про виклик у судове засідання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_17 суд вважає, що воно підлягає задоволенню.
Під час підготовчого судового засідання представник цивільного відповідача - Приватного акціонерного товариства « Страхова група ТАС»
Дніпродзержинський регіональний центр, не заперечував проти призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Вислухавши прокурора, обвинувачену, захисника обвинуваченої, потерпілих, представника потерпілого, представника цивільного відповідача та вирішив питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд

Судовий розгляд по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначити на 10 годину 00 хвилин 26.06.2015 року.
Проводити судовий розгляд по даному кримінальному провадженню суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.
Судовий розгляд по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України проводити у приміщенні Заводського районного суду міста Дніпродзержинська за адресою: м. Дніпродзержинськ, вулиця Губи,5.
У судове засідання викликати:
- прокурора прокуратури Дніпропетровської області
ОСОБА_3 ;

- обвинувачену: ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою:

- захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ;
- потерпілих : ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою:

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючу за адресою:

ОСОБА_18 ,
ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючу за адресою:
АДРЕСА_3 .
Представника потерпілих - ОСОБА_8 ,

Представника цивільного відповідача Приватного акціонерного
товариства « Страхова група ТАС»
Дніпродзержинський регіональний центр.
Викликати в судове засідання в якості свідків:
ОСОБА_12 , проживаючу за адресою:
АДРЕСА_5 ,

ОСОБА_13 , проживаючу за адресою:
АДРЕСА_6
ОСОБА_14 , проживаючого за адресою
АДРЕСА_7 ;
ОСОБА_17 ,
Витребувати з Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» інформацію щодо земельних ділянок, які знаходяться в користуванні чи власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце знаходження якої : АДРЕСА_1 .
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про тимчасове обмеження обвинуваченої ОСОБА_4 у користуванні спеціальним правом, а саме правом керування транспортним засобом на строк два місяці із вилученням у неї посвідчення.
Відмовити в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_6 та його представника про накладання арешту на автомобіль марки «Toyota Camry д.р.н. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_11 .
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 представника потерпілого ОСОБА_6 про застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту або застави.
Відмовити в задоволенні клопотання представника потерпілого про витребування від ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) дані про належне їй на праві власності майно з вказівкою адреси його місцезнаходження; про цінні папери, якими вона володіє, з вказівкою назви підприємства, установи, організації видавника таких документів; про грошові кошти назву та адресу банківських установ, де у неї відкрито рахунки, а також копію підтверджуючих право володіння документів.
Суддя ОСОБА_1