Справа № 11-83/11 Головуючий у І інстанції Самусь
Категорія - 185 ч.3 КК України Доповідач Борисенко І. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів - Шахової О.Г., Рудомьотової С.Г.

з участю прокурора - Щербака О.В.

засудженого - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 жовтня 2010 року.

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець м. Чернігова, вул. Одинцова 5/102, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодружений, який ніде не працює, раніше судимий:

- 30.03.2005 р. Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. ст. 185 ч.1, 309 ч.1, 190 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- 11.07.2006 р. Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 185 ч.2, 190 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 дні за постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04.10.2007 р.

- засуджений за ст. 190 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі,

- за ст. 185 ч. 2 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі,

- за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 10 968 грн., на користь ОСОБА_5 1 905 грн., на користь ОСОБА_6 809 грн., на користь ОСОБА_7 2004 грн. 90 коп. у відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 574 грн. 50 коп. судових витрат на користь держави за проведення експертизи.

Як встановив суд, 09.06.2009 р. в нічний час підсудний ОСОБА_3, за попередньою змовою з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, знаходячись неподалік контрольно-пропускного пункту військового шпиталю, розташованого по вул. Гетьмана Полуботка у м. Чернігові, таємно викрали моторолер «ALpha ZS 50 F», рама № LWPCALA 181024004, вартістю 3078 грн., а також 2 л. палива марки А-95, що було в баку моторолера, загальною вартістю 12 грн., а всього викрали майна на загальну суму 3090 грн., що належить потерпілому ОСОБА_8

Далі, 10.11.2009 р. в денний час ОСОБА_3, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_9, повідомивши про можливе придбання мобільного телефону аналогічної моделі, заволодів мобільним телефоном «Samsung E 240», вартістю 740 грн., у якому знаходилась сім-картка оператора мобільного звязку «Лайф», вартістю 25 грн., з грошима на рахунку у сумі 5 грн., а всього майном на загальну суму 770 грн., що належить потерпілому ОСОБА_9

Крім того, в ніч на 10.12.2009 р., ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в підвальному приміщенні будинку № 38 по вул. Маліновського у м. Чернігові, з метою таємного викрадення чужого майна, відчинивши дверний замок, проник до секції квартири № 5, розташованої в підвальному приміщенні, звідки таємно викрав: миючий засіб «Фері» в кількості 80 штук, загальною вартістю 1120 грн., гель для душу «Камей» в кількості 50 пляшок, загальною вартістю 600 грн., засіб для полоскання «Гала» в кількості 20 пляшок, загальною вартістю 28 грн., засіб «Ленор» в кількості 10 штук, загальною вартістю 350 грн., 3 ящики мила в кількості 150 штук, загальною вартістю 750 грн., ополіскувач для роту «Орал-бі» в кількості 60 пляшок, загальною вартістю 1800 грн., 40 пляшок шампуню, загальною вартістю 800 грн., 40 пляшок бальзаму - ополіскувача, загальною вартістю 800 грн., ящик дитячих серветок, загальною вартістю 1080 грн., 40 штук пакунків подарункових, загальною вартістю 1000 грн., 10 пляшок чистящого засобу «Містер Пропер», загальною вартістю 170 грн., 10 пляшок чистящого засобу «Сімей», загальною вартістю 170 грн., 5 штук миючого засобу для прання «Дреф», загальною вартістю 250 грн., 30 штук дезодоранту «ОСОБА_9 спайс», загальною вартістю 450 грн., велосипед гірський, вартістю 1600 грн., 4 мішки, що не представляють матеріальної цінності для потерпілого, а всього майна на загальну суму 10968 грн., що належить потерпілому ОСОБА_4

Потім, 31.12.2009 р. в денний час ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2, таємно викрав мобільний телефон «Соні Еріксон 580», вартістю 1200 грн., в якому знаходились картка памяті об'ємом 2 Гб, вартістю 90 грн., сім-картка оператора мобільного звязку «Лайф», вартістю 25 грн., з грошима на рахунку у сумі 30 грн., гаманець, вартістю 80 грн., з грошима в сумі 480 грн., а всього майна на загальну суму 1905 грн., що належить потерпілому ОСОБА_5

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 10.02.2010 р., приблизно о 13.00 год. ОСОБА_3, знаходячись біля торгівельного місця № 1 на «Хіт - ринку», розташованого по вул. 50 років СPCP, 5 у м. Чернігові, шляхом обману, заволодів мобільним телефоном «Нокіа 6131», вартістю 1000 грн., в якому знаходились карта памяті обємом 263 МГ, вартістю 25 грн., сім-карта оператора мобільного звязку «Лайф», вартістю 25 грн., з грошима на рахунку у сумі 32 грн. та брелоком, що матеріальної цінності для потерпілої не представляє, а всього майном на загальну суму 1082 грн., що належить потерпілій ОСОБА_10

Далі, 14.03.2010 р. близько о 16.00 год. ОСОБА_3, знаходячись на зупинці громадського транспорту «вулиця Одинцова», розташованій по вул. Рокосовського у м. Чернігові, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_6, заволодів мобільним телефоном «LG KP 263», вартістю 779 грн., у якому знаходилась сім-карта оператора мобільного звязку «Лайф», вартістю 25 грн., з грошима на рахунку у сумі 5 грн., а всього майном на загальну суму 809 грн., що належить потерпілому ОСОБА_6

15.03.2010 р., приблизно о 16.00 год. ОСОБА_3, знаходячись в палаті №10 Чернігівського обласного протитуберкульозного диспансеру, таємно викрав мобільний телефон «Нокіа 6500», вартістю 1899 грн. 90 коп. в шкіряному чохлі, вартістю 50 грн., зі стартовим пакетом мобільного оператора «МТС», вартістю 25 грн., з грошима на рахунку у сумі 30 грн., а всього майна на загальну суму 2004 грн. 90 коп., що належить потерпілому ОСОБА_7

Також, 21.03.2010 р. близько о 09.00 год. ОСОБА_3, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3, з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11, зловживаючи його довірою, повідомив неправдиві дані з приводу можливого працевлаштування, після чого заволодів цифровою камерою «Kodak Easyshare M 863» з карткою памяті 2 Гб, загальною вартістю 2000 грн., що належить потерпілому ОСОБА_11

Не погоджуючись з вироком суду, засуджений ОСОБА_3 подав апеляцію в якій просить вирок суду скасувати, а справу направити на додаткове розслідування. Вказує, що судове слідство було проведено однобічно, деякі свідки не були допитані у звязку з не встановленням їх місця знаходження.

Заслухавши доповідача; засудженого ОСОБА_3, який наполягав на скасуванні вироку суду з підстав, викладених в апеляції та направленні справи на додаткове розслідування, з тих міркувань, що інкриміновані йому злочини він не вчиняв; думку прокурора про залишення поданої апеляції без задоволення; перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, судова колегія вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом ґрунтується на допустимих і достатніх, ретельно досліджених в судовому засіданні доказах, детально викладених у вироку, які узгоджуються між собою та яким суд дав належну юридичну оцінку.

ОСОБА_3 допитаний у судовому засіданні, вину у пред'явленому обвинуваченні визнав частково, визнав себе повністю винним у заволодінні майном ОСОБА_9 та крадіжці майна ОСОБА_5, та повністю заперечував скоєння ним злочинів по шести епізодам стосовно потерпілих ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11 Пояснив, що під час допитів на досудовому слідстві він обмовив себе, коли на протязі всього досудового слідства визнавав себе винним повністю, внаслідок застосування до нього незаконних методів дізнання - фізичного та психологічного тиску з боку працівників міліції.

Так, щодо обставин, викладених у обвинувальному висновку пояснив, що всі вони були здобуті працівниками міліції під впливом на нього фізичного та психологічного тиску.

Але ці покази засудженого ОСОБА_3 повністю спростовуються показами потерпілих, свідків та іншими перевіреними судом доказами, а також особистими його показами, які він неодноразово давав в ході досудового слідства в якості підозрюваного та обвинуваченого.

Так, потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав свої попередні свідчення та пояснив, що зустрівши ОСОБА_3 останній попросив у нього дати телефон подзвонити і він йому довірився та дав телефон, відійшов на 10 м, а коли повернувся, то ОСОБА_3Т, вже не було. Він намагався набирати свій номер, але той не відповідав, тому і звернувся до міліції.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримав свої попередні свідчення та пояснив, що 09.06.2009 р. залишив мопед біля військового шпиталю, коли повернувся, того вже на місці не було, в звязку з чим звернувся у міліцію. Мопед йому повернули, але пошкоджений. Шкода по ремонту йому не відшкодована, але позов не заявляв.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні також підтримав свої попередні свідчення та пояснив, що у своє підвальне приміщення, в якому зберігались миючі засоби та засоби гігієни, спускається кожен день, перевіряє труби і 09.12.2009 р. все майно було на місці, а 10.12.2009 р. о 14.00 год., зазначених речей та нового гірського велосипеда вже не було. Він запідозрив у крадіжці сусіда ОСОБА_12, оскільки той о 07.00 год. виходив з підвалу, що його дуже здивувало, а також за два тижні до цього той заглядав до нього у підвал і бачив, що там зберігається, тому він пішов до нього додому, повідомивши, що той буде відповідати за крадіжку, але ОСОБА_12 все заперечував. Він викликав міліцію і все детально розповів, після того, як у підвалі ОСОБА_12 виявили викрадені дитячі серветки, ОСОБА_12 розповів про ОСОБА_3 Обсяг викраденого зазначений правильно.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримав свої попередні свідчення, від позову відмовився в звязку з його добровільним відшкодуванням, претензій до підсудного не має.

З показань потерпілої ОСОБА_10 вбачається, що засудженого раніше знала і у лютому 2010 р., коли вона знаходилась на ринку «Нива» на своєму робочому місці, останній підійшов до неї і попросив дати телефон передзвонити, вона погодилась, оскільки до цього випадку він також брав телефон і повертав. Він відійшов за палатку і зник з телефоном. ОСОБА_3 був один, ніякого іншого чоловіка з ним не було. Вона відразу пішла до нього додому, але його не було і тому звернулась до міліції. Телефон їй повернули через два тижні, матеріальних претензій не має.

З показань потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що з січня 2009 р. він перебував на лікування у Чернігівському протитуберкульозному диспансері, в палаті №10. У березні 2010 р. в денний час він ліг відпочивати, мобільний телефон «Нокіа» поклав на столі, а коли прокинувся, то телефону вже не було. Медсестра, яка знаходилась на посту, повідомила, що бачила, як в палату заходив ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що взимку 2009 р. до нього прийшов ОСОБА_3 і попросився переночувати, він дозволив тому залишитися у підвальному приміщенні, де є крісло, хоча приміщення не опалювалось. Вони вживали спиртне та розмовляли і близько о 00.30 год. він заніс засудженому ключі від підвалу, а сам пішов у квартиру. Вранці, о 07.00 год. ОСОБА_3 вже не було, двері були зачинені. Ввечері сусід ОСОБА_4 повідомив про крадіжку і коли він зайшов подивитись свою секції, то побачив у шафі 2 коробки серветок, дуже здивувався, зрозумів, що ці речі повязані з крадіжкою у ОСОБА_4 і що крадіжку міг скоїти ОСОБА_3, тому розповів все співробітникам міліції.

Допитана в якості свідка ОСОБА_13, слідчий СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, пояснила, що в її провадженні перебувала кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_3, який на протязі всього досудового слідства повністю визнавав себе винним, всі свідчення давав добровільно, послідовно розповідав подробиці вчинених ним злочинів, ніякого тиску на нього не здійснювалось, в її присутності його не били, під час допитів підсудного інші співробітники міліції присутніми не були, ніяких скарг від нього не надходило.

Аналіз пояснень потерпілих, котрі весь час були послідовними, свідків та свідчень самого засудженого ОСОБА_3, вказує на скоєння саме ним умисних протиправних дій щодо потерпілих.

Твердження ОСОБА_3 щодо застосування працівниками міліції недозволених методів дізнання, зокрема те, що до нього застосовувались заходи фізичного та психологічного впливу, внаслідок чого він зробив зізнання у вчиненні злочинів, які насправді не вчиняв, є безпідставними і спростовуються показаннями слідчого Якубенко О.В. в судовому засіданні та матеріалами перевірки прокуратури м. Чернігова №455пр-10, за наслідками якої, згідно постанови від 09.08.2010 р. в порушенні кримінальної справи за фактом застосування незаконних методів дізнання фізичного та психологічного примусу при проведенні дослідчих перевірок та досудового слідства відмовлено за відсутністю в їх діях ознак складу злочину, передбаченого ст. 365 КК України.

Судом також були перевірені і свідчення підсудного щодо його непричетності до вчинення злочину стосовно потерпілого ОСОБА_4, в яких той заперечував факт викрадення майна з підвального приміщення, посилаючись на зявлення із зізнанням ОСОБА_14 по зазначеному епізоду, яке було перевірене в ході виконання судового доручення і 27.09.2010 р. оперуповноваженим відділу карного розшуку Чернігівського міськвідділу УМВС України в Чернігівській області винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_14 на підставі п.2 ст. 6 КПК України.

В своїх свідченнях на досудовому слідстві засуджений в деталях, які не міг знати, якби не був безпосереднім виконавцем злочину, вказував на обставини, за якими саме він, в ніч на 10.12.2009 р. скоїв таємне викрадення, з проникненням у приміщення, майна потерпілого ОСОБА_4, а також 09.06.2009 р. за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вчинив таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_8

До показань допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16, які знаходяться в товариських стосунках з ОСОБА_3, суд ставиться критично, оскільки ті обєктивно нічим не підтверджуються, а крім того, їх свідчення ніяким чином не спростовують того обвинувачення, яке предявлене підсудному.

Суд критично оцінює і свідчення засудженого, дані ним в судовому засіданні, оскільки вони повністю спростовуються наведеними вище доказами та власними послідовними свідченнями ОСОБА_3 в якості обвинуваченого, де він визнавав себе винним в повному обсязі, які в своїй сукупності повністю узгоджуються між собою, з поясненнями потерпілих, свідків, із зазначеними та дослідженими у судовому засіданні доказами, що свідчить про достовірність цих показань. Будь-яких доказів, які б свідчили про упереджене ставлення до підсудного з боку співробітників міліції та застосування до нього в ході досудового слідства фізичного чи психологічного тиску, в судовому засіданні не здобуто.

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи обвинувачення, суд розглядає показання та доводи підсудного, наведені ним на свій захист, лише, як версію захисту, дану з метою уникнути кримінальної, цивільно-правової відповідальності та покарання за вчинений ним злочин, яка не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, враховуючи весь обсяг наданих суду й перевірених доказів.

За таких підстав дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ст. 190 ч.2 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно. Правильною є і кваліфікація його дій за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та за ст. 185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, з проникненням у приміщенням, а його вина у скоєному доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_3, суд у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, кількість епізодів вчинених злочинів, розмір та вартість викраденого, наявність цивільних позовів по справі, особу винного його вік, сімейний та майновий стан, його незадовільний стан здоровя, що стверджується наданими медичними документами, наявність постійного місця проживання та формально позитивну характеристику за таким, дані щодо притягнення до адміністративної відповідальності, те, що він раніше засуджувався, в тому числі, за злочини проти власності, відношення засудженого до вчиненого, обставини, які помякшують покарання - щире каяття, щодо вказаних ним епізодів скоєного, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди, а також обставину, яка обтяжує покарання учинення злочину в стані алкогольного спяніння, та, зважаючи на те, що засуджений після попередньої судимості не став на шлях виправлення, у звязку з чим доходить висновку, що відсутні підстави для обрання стосовно нього покарання, не повязаного з позбавленням волі, але обираючи таке, є всі підстави обрати його в межах мінімальної санкції закону, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального законодавства, що б потягло за собою безумовне скасування вироку, по справі не встановлено.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 жовтня 2010 року щодо ОСОБА_3 засудженого за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 190 ч. 2 КК України без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_17 ОСОБА_18