АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Провадження: № 11-кп/791/240/15 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: про звільнення за хворобою Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2015 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 26.12.2003 року Суворовським районним судом м. Херсона з урахуванням змін, внесених ухвалою Херсонського обласного суду від 30.03.2004 року за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 190, 70 КК України до позбавлення волі строком на 6 років, звільненого 24.09.2008 року по відбуттю строку покарання,

· 06.10.2010 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч. 2 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна,

на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 20.01.2015 року про відмову в звільненні від подальшого відбування покарання у зв`язку з тяжкою хворобою, -

в с т а н о в и л а:
Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні подання адміністрації Голопристанської виправної колонії № 7 Херсонської області про звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку з тяжкою хворобою ОСОБА_7 , засудженого 06.10.2010 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч. 2 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна.

В обґрунтування своїх висновків суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_7 неодноразово судимий за тяжкі злочини, на шлях виправлення не став, за час відбування покарання допускав порушення вимог режиму утримання, має лише одне заохочення та шість стягнень, чотири з яких не погашено, характеризується посередньо, бажання працювати не проявляв.

В апеляційній скарзі засуджений ставить питання про скасування ухвали суду із постановленням нової ухвали про задоволення подання. Свої доводи мотивує тим, що суд першої інстанції, відмовляючи в звільненні від подальшого відбування покарання за тяжкою хворобою, не прийняв до уваги, що він хворіє на ряд тяжких хронічних захворювань, які не піддаються лікуванню та перешкоджають подальшому відбуванню ним покарання. Крім того вважає, що стягнення за порушення вимог режиму утримання, на які посилається суд, погашені.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який в поясненнях та судових дебатах не підтримав апеляційну скаргу засудженого, просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 84 КК України, постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 28.09.1973 року «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбування покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу», факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання, також вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбування покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбування покарання, ступень його виправлення та інші обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 06.10.2010 року ОСОБА_7 засуджено за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна, 12.01.2015 року висновком лікарської комісії йому встановлено діагноз, який відноситься до переліку захворювань, що є підставою для представлення засуджених до звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку із хворобою, однак за час відбування строку призначеного покарання засуджений допустив шість порушень режиму відбування покарання, адміністрацією виправної установи заохочувався лише один раз у 2011 році, характеризується задовільно, відповідно до наданої суду характеристики, на шлях виправлення не став, тому суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні подання адміністрації установи відбування покарання і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 407, 415, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 20.01.2015 року про відмову у задоволенні подання адміністрації Голопристанської виправної колонії № 7 Херсонської області про звільнення від подальшого відбування покарання за вироком суду у зв`язку з тяжкою хворобою, яка перешкоджає подальшому відбуванню покарання ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: (три підписи)
З оригіналом згідно.
Головуючий: ОСОБА_2