УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 липня 2007 року Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в
складі:

головуючого Романова О.В.

суддів Гузовського
О.Г.,

Шеніна П.О.

з участю
прокурора Руденка В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Житомирського районного суду від 19 квітня 2007 р.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1народження, мешканець АДРЕСА_1, непрацюючий,
судимий: -13.11.1989 р. Ленінським районним судом
М.Кіровограда за ч.2 ст. 140 КК України на 2 роки позбавлення волі з
відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

-23.07.1990 р. Свободненським міськсудом Амурської обл. Російської Федерації за ст.
144 ч.2 КК РСФСР на 2 роки 6 міс. позбавлення волі; -23.06.1994 р. Дарницьким райсудом м.Києва за ч.2
ст. 140 КК України на З роки позбавлення волі; -13.10.1997 р.
Новомиргородським райсудом
Кіровоградської обл.
за ч.3 ст. 140 КК України на 3 роки 6 міс. позбавлення волі;

Справа № 11-478 2007 р. Головуючий у 1 інстанції Башинський С.Ф.

Доповідач
Шенін П.О.

2

-15.10.2001 p. тим же судом за
ст. 140 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі;

-14.04.04 р. тим же судом за ч.3 ст. 185 КК України на 5
років позбавлення волі;

-4.08.06 р. постановою Вінницького райсуду Вінницької обл.
невідбута частина покарання замінена на більш м'яке - 2
роки 4 місяці 24 дні обмеження волі, -був засуджений за ст. 185 ч.2 КК України
на 2 роки позбавлення волі.

Відповідно до
ч.1 ст. 71, ст. 72 КК України частково приєднано невідбуте покарання за
попереднім вироком від 14.04.2004 р.
у вигляді обмеження волі і остаточно обрано ОСОБА_1 З роки позбавлення волі.

Запобіжний захід
засудженому був залишений тримання під вартою, строк відбування покарання
обчислений із 17.02.07 р.

За вироком суду,
15.02.2007 p.,
відбуваючи покарання і під час відпустки, о 00 год. 15 хвилин
ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, на території лісопосадки в
с Оліївка
Житомирського р-ну із сумки гр-ки
ОСОБА_2 повторно
таємно викрав її майно на суму 1271 грн. (мобільний телефон, сім-карту і 12 грн. грошей).

В апеляції
засуджений ОСОБА_1 просить змінити вирок і пом'якшити йому покарання. Вказує,
що суд недостатньо врахував його каяття, позитивні дані про особу і похилий вік
його батьків.

Колегія суддів,
заслухавши доповідача, прокурора, який вважав вирок суду законним та
обгрунтованим, перевіривши справу, не знайшла підстав для задоволення апеляції
з наступного.

Доведеність вини
ОСОБА_1 у злочині, за який він був засуджений, ніхто з можливих апелянтів не
оспорює, як і правильність кваліфікації його дій.

Що стосується
міри покарання, то вона обрана засудженому з врахуванням вимог ст. 65 КК
України, усіх обставин справи і даних про особу ОСОБА_1, про що суд вказав у
вироку. Ця міра покарання призначена в мінімальних межах санкції ч.2 ст. 185 КК
України.

Підстав для пом'якшення ОСОБА_1 цього покарання немає,
оскільки він є особою, яка неодноразово судима і вперто не встає на шлях
виправлення. Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1
залишити без задоволення, а вирок Житомирського районного суду від 19.04.2007
року щодо нього - без зміни.