Номер провадження 1-кп/185/32/14
У Х В А Л А
22 січня 2014 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .. Захисник та обвинувачений покладались на розсуд суду.
Згідно ст.. 331 ч. 2 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується особа.
Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Розглядаючи вказане клопотання, суд бере до уваги, що ухвалою слідчого судді від 30 жовтня 2013 року, обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з огляду на тяжкість злочину, в якому ОСОБА_5 підозрюється та на відсутність постійного місця проживання.
При розгляді справи обвинувачений, вказав, що по місцю реєстрації він проживає періодично.
Тобто обвинувачений, по місцю реєстрації проживає періодично, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, по місцю проживання характеризується негативно, не дивлячись на допит свідків, дослідження обставин справи та перевірка їх доказами не закінчена.
З огляду на викладене, мають місце ризики, що обвинувачений може вжити заходів для переховування від суду та незаконного впливу на потерпілого. А наявність постійного місця роботи та допит заявлених свідків, за даних обставин, не може свідчити про відсутність вказаних вище ризиків.
Тому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.
Приймаючи зазначене рішення, суд враховує також і вимоги, передбачені п.5 ч.2 ст.183 КПК України, згідно з яким запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 201, 331 КПК України, суд
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 31 ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою до 28 лютого 2014 року до 15 годин 30 хвилин.
Ухвала судді окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: