В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.03.2015 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
17.10.2014 р., приблизно о 18 год. 28 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи поряд з приміщенням кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Бородіна, 21 в м. Ужгороді, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, викрав опертий об стіну вказаного закладу велосипед марки HUFFY чорного кольору, вартістю 450 грн., що належить ОСОБА_4 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України по кваліфікуючій ознаці таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та просить затвердити укладену між ним та потерпілою ОСОБА_4 угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що претензій до ОСОБА_5 немає та просить затвердити укладену між нею та обвинуваченим угоду про примирення.

За таких обставин суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю.

Разом з обвинувальним актом до суду подано укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення від 07.11.2014 р. Зі змісту угоди слідує, що потерпіла та обвинувачений у кримінальному провадженні № 0002424, виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, зазначили істотні обставини для укладення даної угоди. ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони узгодили покарання, а саме погоджуються на призначення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, звільнивши його від відбуття покарання з випробувальним терміном на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України. Їм зрозумілі наслідки укладення та затвердження цієї угоди, які передбачені ст. 473 КПК України і вони розуміють наслідки невиконання даної угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про примирення.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 3 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпіла ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, про що вказано у тексті угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між обвинуваченим та потерпілою угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного і обставини, що пом`якшують покарання, а саме його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання не встановлені.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 245.7 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Тому, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд,

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 07 листопада 2014 року, що укладена у кримінальному провадженні № 0002424 між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробовуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_5 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 245 (двісті сорок п`ять) гривень 70 копійок процесуальних витрат за проведення товарознавчої експертизи.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1