Провадження № 274/6524/14-к
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/120/15
І м е н е м У к р а ї н и
06.03.2015 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
з участю секретаря . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/6524/14-к про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шабанкуль Семіозерного району Кустанайської області Казахстану, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 11.04.05 Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч. 1, 69 КК України до 240 годин громадських робіт, 2) 31.08.10 Бердичівським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 3, 75, 76 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, 30.05.13 звільненого від відбування покарання по відбуттю іспитового строку,
за ч. 1 ст. 164 КК України,
з участю прокурора . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4
потерпілої . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5
обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,
Заборгованість, що виникла внаслідок ухилення ОСОБА_3 від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини нарахована на підставі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 182 Сімейного кодексу України, а саме відділом державної виконавчої служби Бердичівського МРУЮ ГУЮ в Житомирській області за ОСОБА_3 нарахована заборгованість за липень 2002 р. - 83,46 грн., серпень 2002 р. - 80,29 грн., вересень 2002 р. - 78,62 грн., жовтень 2002 р. - 76,81 грн., листопад 2002 р. - 78,26 грн., грудень 2002 р. - 84,38 грн., січень 2003 р. - 82,64 грн., лютий 2003 р. - 75,85 грн., березень 2003 р. - 82,95 грн., квітень 2003 р. - 81,90 грн., травень 2003 р. - 86,34 грн., червень 2003 р. - 94,60 грн., липень 2003 р. - 102,40 грн., серпень 2003 р. - 91,49 грн., вересень 2003 р. - 99,16 грн., жовтень 2003 р. - 95,65 грн., листопад 2003 р. - 89,70 грн., грудень 2003 р. - 102,42 грн., січень 2004 р. - 95,38 грн., лютий 2004 р. - 95,17 грн., березень 2004 р. - 105,16 грн., квітень 2004 р. - 104,64 грн., травень 2004 р. - 103,39 грн., червень 2004 р. - 115,96 грн., липень 2004 р. - 112,81 грн., серпень 2004 р. - 109,84 грн., вересень 2004 р. - 116,03 грн., жовтень 2004 р. - 116,49 грн., листопад 2004 р. - 119,64 грн., грудень 2004 р. - 128,65 грн., січень 2005 р. - 117,09 грн., лютий 2005 р. - 128,34 грн., березень 2005 р. - 134,97 грн., квітень 2005 р. - 138,31 грн., травень 2005 р. - 143,41 грн., червень 2005 р. - 156,49 грн., липень 2005 р. - 171.75 грн., серпень 2005 р. - 154,81 грн., вересень 2005 р. - 157,12 грн., жовтень 2005 р. - 166,64 грн., листопад 2005 р. - 163,87 грн., грудень 2005 р. - 177,57 грн., січень 2006 р. - 160,62 грн., лютий 2006 р. - 165,36 грн., березень 2006 р. - 189,10 грн., квітень 2006 р. - 186,17 грн., травень 2006 р. - 182,76 грн., червень 2006 р. - 195,26 грн., липень 2006 р. - 209,40 грн., серпень 2006 р. - 196,23 грн., вересень 2006 р. - 203,97 грн., жовтень 2006 р. - 197,06 грн., листопад 2006 р. - 200,12 грн., грудень 2006 р. - 218,42 грн., січень 2007 р. - 201,55 грн., лютий 2007 р. - 212,75 грн., березень 2007 р. - 212,09 грн., квітень 2007 р. - 222,59 грн., травень 2007 р. - 231,39 грн., червень 2007 р. - 264,35 грн., липень 2007 р. - 270,97 грн., серпень 2007 р. - 254,55 грн., вересень 2007 р. - 255,16 грн., жовтень 2007 р. - 269,89 грн., листопад 2007 р. - 266,30 грн., грудень 2007 р. - 291,93 грн., січень 2008 р. - 278,98 грн., лютий 2008 р. - 295,84 грн., березень 2008 р. - 298,25 грн., квітень 2008 р. - 310,26 грн., травень 2008 р. - 320,82 грн., червень 2008 р. -344.76 грн., липень 2008 р. - 352,36 грн., серпень 2008 р. - 328,75 грн., вересень 2008 р. - 352,76 грн., жовтень 2008 р. - 337,22 грн., листопад 2008 р. - 318,03 грн., грудень 2008 р. - 343,15 грн., січень 2009 р. - 298,10 грн., лютий 2009 р. - 322,32 грн., березень 2009 р. - 312,04 грн., квітень 2009 р. - 322,76 грн., травень 2009 р. - 325,87 грн., червень 2009 р. - 362,32 грн., липень 2009 р. - 368,83 грн., серпень 2009 р. - 333,85 грн., вересень 2009 р. - 347,83 грн., жовтень 2009 р. - 352,11 грн., листопад 2009 р. - 358,59 грн., грудень 2009 р. - 382,66 грн., січень 2010 р. - 354,75 грн., лютий 2010 р. - 354,75 грн., березень 2010 р. - 354,75 грн., квітень 2010 р. - 394,75 грн., травень 2010 р. - 394,75 грн., червень 2010 р. - 394,75 грн., липень 2010 р. - 402,50 грн., серпень 2010 р. - 402,50 грн., вересень 2010 р. - 402,50 грн., жовтень 2010 р. - 414,00 грн., листопад 2010 р. - 414,00 грн., грудень 2010 р. - 414,00 грн., січень 2011 р. - 434,75 грн., лютий 2011 р. - 434,75 грн., березень 2011 р. - 434,75 грн., квітень 2011 р. - 457,50 грн., травень 2011 р. - 457,50 грн., червень 2011 р. - 457,50 грн., липень 2011 р. - 471,50 грн., серпень 2011 р. - 471,50 грн., вересень 2011 р. - 471,50 грн., жовтень 2011 р. - 484,00 грн., листопад 2011 р. - 484,00 грн., грудень 2011 р. - 484,00 грн., січень 2012 р. - 512,00 грн., лютий 2012 р. - 512,00 грн., березень 2012 р. - 512,00 грн., квітень 2012 р. - 527,00 грн., травень 2012 р. - 527,00 грн., червень 2012 р. - 527,00 грн., липень 2012 р. - 535,00 грн., серпень 2012 р. - 535,00 грн., вересень 2012 р. - 535,00 грн., жовтень 2012 р. - 542,50 грн., листопад 2012 р. - 542,50 грн., грудень 2012 р. - 542,50 грн., січень 2013 р. - 537,25 грн., лютий 2013 р. - 537,25 грн., березень 2013 р. - 537,25 грн., квітень 2013 р. - 555,00 грн., травень 2013 р. - 555,00 грн., червень 2013 р. - 555,00 грн., липень 2013 р. - 560,75 грн., серпень 2013 р. - 560,75 грн., вересень 2013 р. - 560,75 грн., жовтень 2013 р. - 560,75 грн., листопад 2013 р. - 560,75 грн., грудень 2013 р. - 560,75 грн., січень 2014 р. - 560,50 грн., лютий 2014 р. - 560,50 грн., березень 2014р. - 560,50 грн., квітень 2014 р. - 560,50 грн., травень 2014 р. - 560,50 грн., червень 2014 р. - 560,50 грн., липень 2014 р. - 560,50 грн., серпень 2014 р. - 560,50 грн., вересень 2014 р. - 560,50 грн., жовтень 2014 р. - 590,00 грн.
Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винним, передбачена ч. 1 ст. 164 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та показав, що аліменти не платив, оскільки у нього не має з чого їх платити, крім того, він сумнівається, що є батьком доньки ОСОБА_7 . Обвинувачений показав, що дійсно був одружений з потерпілою ОСОБА_5 та від їх спільного шлюбу є донька ОСОБА_7 , батьківство якої він не оспорював. Числа, місяця, року її народження не пам`ятає, так само як не пам`ятає скільки їй років. Декілька років після народження доньки вони ще жили у шлюбі, а потім він поїхав на заробітки до сестри в ОСОБА_8 . Коли через декілька місяців повернувся, дружина подала на розлучення. Перед цим він віддав частину зароблених грошей дружині - на доньку, на кладовище. Але коли дізнався, що дружина подає на розлучення і вже має іншого чоловіка, вирішив все забрати, але встиг лише винести телевізор і магнітофон. Після цього з колишньою дружиною стосунків не підтримував, доньку не відвідував, подарунків не робив. Дійсно був суд спочатку про розлучення і аліменти, а через декілька років про позбавлення батьківських прав. Про те, що повинен сплачувати аліменти знав, але не вважав за потрібне їх платити, так як грошей не вистачало, і крім того, дружина вже жила з іншим чоловіком, а отже цей чоловік і міг бути батьком доньки. За всі ці роки аліменти не сплачував жодного разу. Дійсно працював неофіційно на меблевій фабриці, в Росії, продав автомобіль, з вилучених коштів на доньку не витратив нічого, так як самому потрібні були гроші. На даний час не може працевлаштуватись офіційно, так як загубив документи. Вважає, що не має сплачувати аліменти, так як матеріально допомагав дружині, коли вони ще жили разом, і дружина має довести, що донька саме від нього.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина повністю підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.
Так, допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_6 показала, що обвинувачений є її колишнім чоловіком. З ОСОБА_3 вони офіційно одружились в 1997 році, а до цього ще два роки жили в цивільному шлюбі. Коли вони вже були у шлюбі, у них народилась спільна донька ОСОБА_7 . Декілька років жили у шлюбі, але обвинувачений зловживав спиртним, все зароблене залишав собі, а потім поїхав на заробітки в Росію і півроку від нього не було жодних звісток, передач, а їй потрібно було повертати борги, ростити доньку. У зв`язку з цим вона подала на розлучення. В серпні 2002 року, перед розлученням ОСОБА_3 приїхав з Росії. Дійсно давав їй кошти, які вона витратила виключно на доньку - одяг тощо. Тривала процедура розлучення, ОСОБА_3 був на судах, не оспорював своє батьківство. Останній раз обвинувачений приходив до доньки у цьому ж 2002 року на день народження в грудні, подарував залізну дорогу. Після цього лише одного разу вони перетнулись в магазині і ОСОБА_3 поклав дві гривні для купівлі морозива. Більше ніякої матеріальної допомоги ОСОБА_3 не надавав, дитиною не цікавився, не відвідував, подарунки на робив, жодного разу аліментів чи будь-яких інших коштів на дитину не давав. У 2005 році ОСОБА_3 позбавляли батьківських прав на дитину, обвинувачений був на судах, знав, що вже є заборгованість по аліментах, але пояснював, що у нього немає грошей на сплату. При цьому вона знає, що він працював, продав машину, але так жодної копійки на доньку і не дав. Обвинувачений має можливість продати частину будинку і погасити заборгованість по аліментах, якщо б мав бажання це зробити, однак цього не робить і тому вона погоджується із запропонованою прокурором мірою покарання обвинуваченому у виді обмеження волі.
Будучи допитаною як свідок, старший державний виконавець ДВС ОСОБА_9 пояснила, що виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_3 надійшов до служби ще 18.11.02. З 2010 року цей виконавчий лист перебуває у її провадженні. За весь період перебування на виконанні з 2002 року ОСОБА_3 не здійснив жодної проплати аліментів. Обвинуваченого неодноразово викликали до виконавчої служби, направляли повідомлення про заборгованість по аліментам, попередження про кримінальну відповідальність. Але ОСОБА_3 все це ігнорував і лише одного разу 15.10.13 працівники міліції привели за приводом їй ОСОБА_3 і вона особисто його під підписку попередила про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України. ОСОБА_3 ще не хотів підписувати документ, але потім все ж таки підписав. Навіть після направлення матеріалів до міліції і до сьогоднішнього дня обвинувачений не сплатив жодної копійки по аліментам. Під час виконання обвинувачений не звертався з оспорюванням свого батьківства доньки.
Як пояснила свідок ОСОБА_10 , обвинувачений є її батьком. Батько з матір`ю жили в шлюбі доки їй не виповнилось два роки. Після цього, коли їй було років 5-6 батько дав два гривні і все, що було на утримання. Протягом дитинства вона батька не бачить, ніякої участі у її житті батько не приймав і не приймає, ніколи нею не цікавився і ніякої участі в утриманні та вихованні також ніколи не брав. Пам`ятає батька, ще коли була маленькою і ці спогади є поганими. ОСОБА_3 є її батьком і вона ніколи не чула, що хтось говорив би інше.
Потерпіла ОСОБА_5 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, звернулась до правоохоронних органів з заявою про злочин, а саме про злісне ухилення ОСОБА_3 від сплати аліментів на доньку, про що свідчать протоколи прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 08.01.14 та від 02.10.14 (т. 1, а.п. 8, 81).
Відповідно до запису в копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 25.02.98, ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_11 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Бердичеві, про що в книзі реєстрації народження 25.02.98 зроблено запис № 124 (т. 1, а.п. 107).
З копій рішення Бердичівського міського суду від 01 жовтня 2002 року (т. 1, а.п. 33, 103) та виконавчого листа № 2-2674 від цієї ж дати (т. 1, а.п. 19, 92) вбачається, що за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_3 про розлучення, стягнення аліментів судом вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_12 аліменти в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 22 липня 2002 року і до повноліття дитини.
Згідно з поданнями начальника відділу ДВС Бердичівського МРУЮ Житомирської області на виконанні у ВДВС Бердичівського МРУЮ знаходиться виконавчий лист № 2-2674 від 01.10.02, виданий Бердичівським міськрайонним судом, про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 22.07.02 і до повноліття дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Але боржник ухиляється від сплати аліментів, на виклики, попередження державного виконавця не реагує, попереджався про погашення боргу по аліментах, однак висновків не зробив (т. 1, а.п. 11-12, 84-85)
ОСОБА_3 був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України, про що свідчать копії попереджень державних виконавців та розписки ОСОБА_3 , власноручно ним написаної та підписаної, що обвинуваченим було підтверджено і в залі суду (т. 1, а.п. 21-23, 93-95).
Відповідно до довідок Бердичівського центру зайнятості населення № 132 від 14.01.14, № 3330 від 13.10.14 та № 3716 від 27.11.14 ОСОБА_3 з 01.10.02 року і до 27.11.14 на обліку в Бердичівському МЦЗ як безробітний не перебував і не перебуває (т. 1, а.п. 62, 132, 146).
Згідно з відомостями з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Міндоходів України про суми виплачених доходів та утриманих податків, відсутня інформація про роботи та отримані доходи ОСОБА_3 . Відповідно до бази даних Бердичівської ОДПІІ ОСОБА_3 не перебуває на податковому обліку як приватний підприємець (т. 1, а.п. 48, 49, 129, 130, 148, 149).
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що аліменти не платив, оскільки у нього не має з чого їх платити, крім того, він сумнівається, що є батьком доньки ОСОБА_7 , суд розцінює як захисну позицію обвинуваченого та намір уникнути кримінальної відповідальності. Так, проаналізувавши докази в їхній сукупності, суд вбачає, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_11 , відповідно до рішення суду зобов`язаний сплачувати аліменти щомісячно, про що йому було відомо, однак жодних дій, спрямованих на сплату аліментів, ОСОБА_3 за вже більше ніж 12 років не вжив і, більше того, прямо вказує, що вживати не збирається. Про порядок сплати аліментів, про наслідки несплати аліментів попереджався державним виконавцем. Всі ці обставини є достовірно встановленими та не оскаржуються самим обвинуваченим. Доводи обвинуваченого про те, що не має достатньо коштів на сплату аліментів судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки сам обвинувачений вказує, що він мав і має джерело доходів на своє утримання, жодних дій до офіційного працевлаштування не вживає. Доводи обвинуваченого про те, що він сумнівається у своєму батьківстві, суд також відхиляє, оскільки донька народилась під час перебування у шлюбі, батьківство ОСОБА_3 не оспорювалась і така позиція обвинуваченого з`явилась лише через декілька років, коли виникла значна заборгованість по аліментам, що вказує на те, що ОСОБА_3 лише обрав такий спосіб захисту від необхідності сплати аліментів. На це ж вказують і показання самого обвинуваченого, з яких вбачається, що його відмова від утримання колишньої дружини і доньки виникла в момент, коли він дізнався про існування у дружини іншого чоловіка, що вказує на виникнення позиції обвинуваченого виключно з мотивів образи і жодним чином не вказує, на небатьківство самого ОСОБА_3 . Жодних дій, спрямованих на вирішення в порядку передбаченому чинним законодавством ситуації щодо батьківства, ОСОБА_3 не вжив та не вживає. ОСОБА_3 доньку не відвідує, подарунків не робить, жодної участі у вихованні дитини не приймає, навіть не знає, скільки доньці років, що також вказує на спрямованість умислу ОСОБА_3 не приймати жодної участі в утриманні своєї доньки та надуманість приводу для відмови від утримання дитини.
Оцінивши докази в їхній сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Обставин, що пом`якшували чи обтяжували б покарання обвинуваченому, суд не встановив.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання - ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 12 ч.ч. 1, 2 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Обвинувачений раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності, протягом строків погашення судимості за цими вироками вчиняв злочин злісно ухилявся від сплати аліментів, тому ці судимості є непогашеними, за місцем проживання характеризується негативно, порушує громадський порядок, вчиняє конфліктні ситуації із сусідами, веде антигромадський спосіб життя, офіційно не працевлаштований, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, неодноразово надходили скарги на його поведінку.
На підставі наведеного, враховуючи вкрай великий строк злісного ухилення від сплати аліментів, особу обвинуваченого, який має лише негативні характеристики, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, який не лише не розкаявся, а і вказує, що і в подальшому він буде продовжувати цей злочин скоювати, приймаючи до уваги прохання потерпілої призначити покарання у виді обмеження волі, суд приходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 міри покарання саме у виді обмеження волі. На думку суду, саме призначене покарання є єдиним необхідним і можливим покаранням для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.
Даних про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Враховуючи особу обвинуваченого, який веде антигромадський спосіб життя, неодноразово не виконував процесуальні обов`язки з приводу явки до суду, приймаючи до уваги призначене покарання, для забезпечення необхідної процесуальної поведінки, суд вбачає підстави для обрання щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд -
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
Початок строку відбуття призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 обрати у виді особистого зобов`язання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1