Справа № 214/7222/13-к
1-кп/214/417/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року , Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченка А.В.,

при секретарі - Бєліковій О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження внесено до ЄРДР за № 0003678 відносно

ОСОБА_1 Таджибаєвича, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

16.07.2010 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 309 КК України,

на території м. Кривого Рогу не зареєстрований,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора - Лейкіна А.І.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 27.08.2013 року приблизно о 11-30 годині маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, прийшов на дах будинку № 1 по вул. Корнійчука в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, де таємно, повторно, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку тридцяти одного метру кабелю ТПП 30*2 вартістю 412,92 гривні, який знадиться на балансі КП «ЖЕО № 35», після чого з місця події зник.

Дії обвинуваченого ОСОБА_1 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, що 27.08.2013 року приблизно опівдні, він вирізав приблизно 30 метрів кабелю на горищі будинку № 1 по вул. Корнійчука. Викрадений кабель він поніс до лісосмуги, щоб обпалити. Коли він майже обпалив викрадений кабель його затримали робітники міліції, котрим він зізнався у скоєному. Щиро розкаюється та просить суворо його не карати.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_1 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з'ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз'яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, керуючись ст.94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв'язку, з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об'єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого діяння.

Після зясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження в процесі розгляду кримінального провадження, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка помякшує покарання обвинуваченому ОСОБА_1 визначається щиросердне каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_1, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_1 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2 а.с. 45 ).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який раніше судимий (Т. 2 а.а.с. 42, 53-55, 56-61), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога перебував з липня 2010 року по листопад 2011 року з приводу вживання опіоідів зі шкідливими наслідками (Т. 2 а.а.с. 44, 45).

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_1 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_1 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обовязки передбачені п.п. 2,3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Представником потерпілого цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Речові докази два відрізка проводів довжиною 14 та 17 метрів, металеве полотно (пилка) довжиною 15 см, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів необхідно повернути керівництву КП «ЖЕО № 35», дозволивши використовувати та розпоряджатися ними на власний розсуд (Т. 2 а.с. 25).

Речовий доказ кухонний ніж довжиною 19 см., з пластиковою ручкою білого кольору, який знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів необхідно знищити (Т. 2 а.с. 25).

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 Таджибаєвича визнати винуватим у предявленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_1 Таджибаєвичу покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 Таджибаєвича від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 Таджибаєвича наступні обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази два відрізка проводів довжиною 14 та 17 метрів, металеве полотно (пилка) довжиною 15 см, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів повернути керівництву КП «ЖЕО № 35», дозволивши використовувати та розпоряджатися ними на власний розсуд (Т. 2 а.с. 25).

Речовий доказ кухонний ніж довжиною 19 см., з пластиковою ручкою білого кольору, який знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів знищити (Т. 2 а.с. 25).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста ОСОБА_2.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя А.В. Ткаченко