В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/2/15-к

Провадження № 1-кп/348/30/15

26 січня 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Надвірна кримінальне провадження № 0000084 за обвинувальним актом від 29 грудня 2014 року щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з професійно технічною освітою, неодруженого , на утриманні нікого немає , займається домашнім господарством, військовозобовязаного, раніше несудимого , громадянина України , який обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ст.402 ч.1 КК України,-

Встановив:
Відповідно до обвинувального акту від 29.12.2014 року під час досудового розслідування встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 як І.З. 12.05.2014 року був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією та згідно наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від цього ж числа за № 4, призначений на посаду стрільця-помічника гранатометника відділення охорони 5 батальйону територіальної оборони Збройних Сил України у військовому званні старший солдат.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України ОСОБА_7 , згідно з вимогами ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, обвинувачений ОСОБА_7 будучи стрільцем-помічника гранатометника відділення охорони 5 батальйону територіальної оборони Збройних Сил України, в порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на встановлений порядок підлеглості та військової честі, порушуючи військову дисципліну, з мотивів хибно зрозумілих інтересів служби, відкрито відмовився виконувати наказ командира (начальника) за наступних обставин.

Так, розпорядженнями ТВО начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 27 серпня 2014 року № 300/1/дск/782 та командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 28 серпня 2014 року № 116/2/1/0451 військовослужбовцям за призовом під час мобілізації військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , в тому числі ОСОБА_8 , надано короткострокову відпустку із визначеною датою повернення у частину 5 вересня 2014 року для продовження несення обов`язків військової служби, а також вказано про необхідність вибуття особового складу батальйону того ж дня до 233 Рівненського загальновійськового полігону оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований в АДРЕСА_2 для проведення заходів із відновлення боєздатності зазначеного підрозділу.

5 вересня 2014 року близько 11:00 год. ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 майор ОСОБА_9 провів шикування особового складу батальйону на плацу військової частини, яка знаходиться в АДРЕСА_3 , де оголосив військовослужбовцям 5 батальйону територіальної оборони Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_4 , у тому числі старшому солдату ОСОБА_10 наказ щодо негайного вибуття особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 до НОМЕР_2 Рівненського загальновійськового полігону для проведення заходів із відновлення боєздатності батальйону.

В подальшому, під час шикування особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 8 вересня 2014 року близько 10:00 на території вказаної військової частини ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 майором ОСОБА_11 військовослужбовцям батальйону, в тому числі обвинуваченому ОСОБА_8 було повторно оголошено наказ про вибуття на 233 Рівненський загальновійськовий полігон.

11 вересня 2014 року близько 12:00 год. командир військової частини - польова пошта НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_12 на зборах особового складу батальйону в приміщенні клубу військової частини , яка знаходиться в АДРЕСА_3 віддав усний наказ особовому складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 щодо вибуття на 233 Рівненський загальновійськовий полігон на службовому транспорті частини.

Цього ж дня, близько 14:00 год. на території плацу військової частини польова пошта НОМЕР_1 за наказом командира НОМЕР_3 батальйону територіальної оборони підполковника ОСОБА_12 , заступником командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 з озброєння начальником технічної частини майором ОСОБА_13 було повторно усно доведено до особового складу частини, у тому числі до старшого солдата ОСОБА_10 наказ про передислокацію військової частини та всього особового складу до НОМЕР_2 Рівненського загальновійськового полігону для проведення заходів із відновлення боєздатності батальйону.

Однак ОСОБА_10 , будучи присутнім на вказаних зборах 5, 8 та 11 вересня 2014 року, після доведення йому наказів про необхідність негайного вибуття особового складу батальйону до 233 Рівненського загальновійськового полігону 5 вересня 2014 року ТВО командиром військової частини - польова пошта НОМЕР_1 майором ОСОБА_9 , 8 вересня 2014 року ТВО командиром військової частини - польова пошта НОМЕР_1 майором ОСОБА_14 , 11 вересня 2014 командиром зазначеної військової частини підполковником ОСОБА_12 та заступником командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 з озброєння начальником технічної частини майором ОСОБА_13 на території військової частини польова пошта НОМЕР_1 , діючи з єдиним злочинним умислом, усупереч вимог законів та статутів Збройних Сил України, умисно, посягаючи на встановлений порядок підлеглості та військової честі, порушуючи військову дисципліну, відчуваючи свою безкарність, знаючи, що накази командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_12 , майора ОСОБА_9 , майора ОСОБА_14 майора ОСОБА_13 по переміщенню особового складу батальйону до 233 Рівненського загальновійськового полігону зобов`язаний виконати сумлінно, точно та у встановлений строк, з мотивів хибно зрозумілих інтересів служби, відкрито, в усній категоричній формі, відмовився виконувати вказані вище накази командира (начальника), 5, 8 та 11 вересня 2014 року без поважних причин до 233 Рівненського загальновійськового полігону не вибув.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 будучи стрільцем-помічником гранатометника відділення охорони 5 батальйону територіальної оборони Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на встановлений порядок підлеглості та військової честі, порушуючи військову дисципліну, відчуваючи свою безкарність, знаючи, що наказ ТВО командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 майора ОСОБА_9 , ТВО командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 майора ОСОБА_11 , командира вказаної військової частини підполковника ОСОБА_12 та заступника командира військової частини з озброєння начальника технічної частини майора ОСОБА_13 по переміщенню особового складу батальйону до НОМЕР_2 Рівненського загальновійськового полігону оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований в АДРЕСА_3 до смт. Нова Любомирка Рівненської області, для проведення заходів із відновлення боєздатності підрозділу, зобов`язаний виконати сумлінно, точно та у встановлений строк, будучи із цим наказом ознайомлений, з мотивів хибно зрозумілих інтересів служби, відкрито, в усній категоричній формі, відмовився виконувати вказаний вище наказ командира (начальника) та 5, 8 та 11 вересня 2014 року без поважних причин до 233 Рівненського загальновійськового полігону не вибув, чим вчинив відкриту відмову виконати наказ начальника (непокору), тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 402 КК України.

29 грудня 2014 року між старшим прокурором військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_15 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_7 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ст. 402 ч.1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, при цьому ОСОБА_7 беззастережно визнав свою винуватість в обсязі підозри.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 як ОСОБА_16 , а саме за ч.1 ст. 402 КК України - 1 рік позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

У відповідності до ст. 76 КК України обвинувачений ОСОБА_7 зобовязується повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи, без дозволу кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції під час іспитового строку.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 ч.1 п.2 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ст. 469 ч.4 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин передбачений ст. 402 ч.1 КК України, в вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 і визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до середньої тяжкості.

При цьому судом зясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між старшим прокурором військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_7 і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Враховуючи особу обвинуваченого та обставини при яких вчинений ним злочин, суд приходить до висновку, що іспитовий строк обвинуваченому ОСОБА_8 слід визначити 2 роки.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
З а с у д и в :
Затвердити угоду від 29 грудня 2014 року про визнання винуватості укладеної між старшим прокурором військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_17

ОСОБА_10 яка ОСОБА_18 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 402 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання, а саме у вигляді 1 року позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_6 яка І.З. ст.75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком - 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 під час іспитового строку такі обовязки :

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи,

- без дозволу кримінально-виконавчої інспекції не виїжджати за межі України на постійне місце проживання,

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1