справа 1 -213
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2007
року

Рівненський
районний суд Рівненської області

в особі
головуючої судді Кушнір
Н.В.

при
секретарі Данчук
Л.А.

з участю
прокурора Ідрісова
P.M.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівному кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уродженця смт.
Березовський Кемеровської області, РФ,
з середньою освітою,
розлученого, на утриманні одна
неповнолітня дитина, непрацюючого, фактично проживаючого АДРЕСА_1, раніше судимого

20
березня 1990 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.1 ст. 101 КК України до трьох років позбавлення
волі, постановою Володимирецького
районного суду Рівненської області від 11 квітня 1991 року умовно -достроково
звільнений від відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік
11 місяців 9 днів з обов»язковим залученням до праці,

12
лютого 1997 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.3 ст. 101 КК України до 10 років позбавлення
волі, постановою Сарненського районного
суду Рівненської області від 25 вересня 2003 року умовно -достроково звільнений
від відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць
20днів,

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

встановив:

19
квітня 2007 року близько 19 години ОСОБА_1 ,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, під час сварки із ОСОБА_2, на подвір'ї будинку АДРЕСА_2, умисно наніс їй один удар дерев»яною палицею
в область правої ключиці, чим спричинив
тілесне ушкодження у вигляді розриву правого ключичного - акроміального
зчленування, що відноситься до
середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Підсудний
в судовому засіданні свою вину у скоєному визнав повністю, підтвердивши встановлені судом обставини та
показав, що у 2003 році після звільнення
з місць позбавлення волі він повернувся у м. Рівне до колишньої дружини ОСОБА_3
та дітей. ОСОБА_3 не захотіла, щоб він
проживав з ними, тому він почав жити з
її дальньою родичкою - потерпілою по справі по АДРЕСА_1 на її прохання.

Проживши разом із ОСОБА_2 два роки, він з нею посварився і почав проживати з
ОСОБА_4 по АДРЕСА_3.

19
квітня 2007 року він разом із ОСОБА_5 - сином ОСОБА_4 працював на огороді.
Після закінчення роботи він купив з ним у магазині дві пляшки горілки, ємністю 0, 5 та 0, 25 літри. ОСОБА_5
запропонував йому випити горілку у нього дома,
що по АДРЕСА_2. Коли вони випили по сто грам, приблизно о 18 годині, прийшла ОСОБА_2, яка почала пити з ними. Троє вони допили
пляшку ємністю 0, 5 літра і він сп»янів. ОСОБА_5 сказав, що він може ночувати в нього, але приблизно о 19 годині прийшла ОСОБА_6 -
сестра ОСОБА_5 і почала разом з ОСОБА_2 виганяти його з будинку. ОСОБА_5 дома в
той час вже не було. Він почав лаятиОСОБА_6 та ОСОБА_2 нецензурними словами і
не хотів виходити з хати. Тоді ОСОБА_6 на вулиці взяла дерев'яну палку і
вдарила його декілька разів по руці та по голові. Він вихопив палку у неї з
руки, ОСОБА_2 і ОСОБА_6 почали випихати його
на вулицю. На подвір'ї він побачив у руках ОСОБА_2 пляшку горілки 0, 25
літри, яка залишилась нерозпитою і
сказав їй, щоб та віддала її йому.
ОСОБА_2 сказала, що йому вже досить пити
і тоді він один раз сильно вдарив її палицею,
яку забрав у ОСОБА_6, зверху по
правій ключиці. Від удару ОСОБА_2 впала на землю, потім піднялась і пішла із ОСОБА_6 у лікарню.
Він кинув палицю і ліг спати на землі на тому ж подвір'ї.

Завдав
тілесне ушкодження потерпілій, оскільки
вона виганяла його з будинку і забрала горілку.

Оцінюючи
зібрані по справі докази в їх сукупності,
суд вважає, що вина підсудного у
скоєному повністю доведена.

У
зв"язку з тим, що учасники судового
розгляду не оспорюють фактичні обставини справи, суд вважає за можливе визнати дослідження
доказів щодо цих обставин недоцільним. При
цьому дані факти вважаються дослідженими та встановленими в судовому
засіданні, оскільки сторони
вважають, що фактичні обставини справи
доведені наявними у справі доказами, які
не потребують дослідження у ході судового розгляду справи. При цьому суд переконався
у тому, що підсудний правильно розуміє
зміст всіх обставин справи, які б
підлягали б доказуванню і ним не заперечуються і сумнівів у добровільності та
істинності його позиції немає. Підсудному роз"яснено, що він при відмові від дослідження доказів
щодо фактичних обставин справи буде позбавлені можливості оспорювати їх в
апеляційному порядку. Усвідомивши це,
підсудний настояв на істинності своєї позиції у визнанні вини і
викладених обставинах справи.

Потерпіла
ОСОБА_2 показала / а.с. 22 /, що
проживає разом із братом ОСОБА_7 та його дружиною ОСОБА_6. З ОСОБА_1 вона
знайома з дитинства, оскільки той був
одружений із її троюрідною сестрою ОСОБА_3 та проживав у м. Рівне. У 2003 році вона перебувала у гостях у
ОСОБА_3 та тітки ОСОБА_8. В цей час ОСОБА_1,
який звільнився з місць позбавлення волі, посварився із ОСОБА_3, йому не було де жити і вона запропонувала
їхати до неї у с. Дядьковичі. Разом із ОСОБА_1 вони прожили за вищевказаною
адресою близько двох років і потім вона через постійні сварки вигнала того.
ОСОБА_1 почав жити по людях, допомагаючи
їм по господарству. Жив він також у ОСОБА_4- матері ОСОБА_6.

19
квітня 2007 року в вечірній час вона прийшла до будинку АДРЕСА_2. У будинку
знаходився ОСОБА_5 разом із ОСОБА_1, які
пили горілку. У них було дві пляшки горілки ємністю 0, 5 і 0, 25 літри, а також дві пляшки пива. Вона присіла з ними
та пила пиво. Коли чоловіки випили горілку,
ОСОБА_1 приліг спати, а ОСОБА_5
пішов з будинку і в цей час, біля 19
години прийшла ОСОБА_6, яка почала виганяти
ОСОБА_1 зі своґо помешкання. Вона приєдналась до ОСОБА_6. ОСОБА_1 почав
ображати її таОСОБА_6 нецензурною лайкою,
кричати на них. ОСОБА_6 взяла дерев'яну* палку;;;та, виганяючи з хати, вдарила Олександра декілька разів по спині та
по руках. Той вирвав палицю з рук у ОСОБА_7. Вона забрала зі столу пляшку
горілки 0, 25 літри, яка залишилась
невипитою і вийшла з ОСОБА_6 на подвір'я,
випихавши туди ОСОБА_1. На -вулиці ОСОБА_1продовжував кричати на них та
обзивати, говорив їй, щоб вона віддала горілку. ОСОБА_1штовхнув її
руками і тоді вона вилила горілку з пляшки на землю. Після цього ОСОБА_1 один

раз вдарив її тією ж дерев'яною палкою зверху по правій ключиці. Вона відчула різкий біль і
впала на землю. ОСОБА_6 завела її додому,
звідки вона пізніше пішла у місцеву лікарню. Лікар направив її у
Рівненську обласну лікарню, де вона
пробула на стаціонарному лікуванні 5 днів і була виписана з гіпсовою пов'язкою.

Під час
лікування вона витратила на медикаменти біля 50 гривень. На даний час ОСОБА_1
попросив у неї пробачення і повернув 10 гривень, пообіцявши,
що пізніше поверне ще.

Крім
визнання підсудним своєї вини, його вина
у скоєному підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема даними, що містяться в протоколі допиту свідка
ОСОБА_7 / а.с. 23 /, висновку
судово-медичної експертизи від 16.05.07р. / а.с. 16 /, протоколі огляду місця події / а.с. 9 /, речовим доказом / а.с. 18 /.

Таким
чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 умисно наніс ОСОБА_2 середньої
тяжкості тілесні ушкодження, тобто
умисні ушкодження, що не є небезпечними
для життя і не потягли за собою наслідків,
передбачених у ст. 121 КК
України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров»я, тому його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України.

При
обранні виду і визначенні міри покарання суд враховує, що злочин,
в якому обвинувачується підсудний,
згідно ст. 12 КК України є
злочином середньої тяжкості, він
посередньо характеризується за місцем проживання, працездатний,
але протягом тривалого часу не працевлаштований, раніше судимий за умисні злочину проти
особи, судимість не погашені, але належних висновків для себе не зробив і
знову скоїв умисний злочин проти особи,
на обліку в психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, що пом"якщують покарання підсудного, суд не вбачає. Обставиною, що обтяжує його покарання, суд відносить скоєння злочину в стані
алкогольного сп"яніння.

На підставі
наведеного та керуючись ст. ст. 323,
324, 335 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1
визнати винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст. 122 КЬС України і призначити покарання у
вигляді обмеження волі строком на два роки.

Запобіжний
захід підсудному до вступу вироку в закону силу залишити попередній -тримання
під вартою.

Строк
покарання рахувати з 18 вересня 2007 року,
зарахувати на підставі ст. 72 КК
України в строк покарання його перебування під вартою.

Речовий
доказ по справі: дерев»яну палицю, яка
знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Рівненського РВ УМВС
України в Рівненській області, знищити.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський
районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту
отримання його копії.