У х в а л а

іменем україни

16 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_8

суддів ОСОБА_9., ОСОБА_10,

при секретарі ОСОБА_11

за участю прокурора ОСОБА_12

законного представника ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 0000002 за обвинуваченням

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 вересня 2014 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України на 7 років позбавлення волі.

Ухвалено стягнути з засудженого на користь ОСОБА_4 2533 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12 січня 2015 року вирок залишено без зміни.

У касаційних скаргах захисників ОСОБА_2 та ОСОБА_5, які є аналогічними за змістом, порушується питання про зміну судових рішень щодо ОСОБА_3 з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості. Зазначають, що, призначаючи засудженому покарання, суд необгрунтовано визнав обставиною, що обтяжує покарання, настання тяжких наслідків, оскільки така не була зазначена в обвинувальному висновку, та безпідставно не надав критичної оцінки негативній характеристиці засудженого. Також вказують, що поза увагою суду лишились, що ОСОБА_3 вчинив злочин в неповнолітньому віці, розкаявся у вчиненому, а також те, що ініціатором конфлікту був потерпілий. Захисники вважають, що наявність помʼякшуючих покарання ОСОБА_3 обставини, є підставою для призначення засудженому покарання нижче нижчої межі, передбаченої санкцією закону. Просять помʼякшити ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі.

Прокурором, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, подано заперечення на касаційну скаргу захисника ОСОБА_5, у якому прокурор просить залишити судові рішення щодо ОСОБА_3 без зміни.

За вироком суду ОСОБА_3 засуджено за те, що він в ніч з 31.12.2013 року на ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в проміжок часу з 02-ї до 04-ї години, у приміщенні літньої кухні на території домогосподарства ОСОБА_6, за адресою АДРЕСА_2., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті неприязних відносин, що раптово виникли, умисно наніс неповнолітньому ОСОБА_7 один удар кулаком в обличчя та один удар взутою ногою в область живота, від яких останній впав. Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я та тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення, від яких ОСОБА_7 помер приблизно о 04-й годині. Смерть потерпілого настала в результаті гострої крововтрати внаслідок травматичного розриву печінки, що супроводжувався внутрішньочеревною кровотечею.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_2 та законного представника засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_1, які підтримали касаційні скарги та просили пом'якшити призначене засудженому покарання, думку прокурора, яка вважала, що касаційні скарги необхідно частково задовольнити, вирок змінити, виключивши з мотивувальної частини посилання на обставину, що обтяжує покарання засудженого - настання тяжких наслідків, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційних скарг та заперечення прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Частиною 4 ст. 67 КК України передбачено, що в разі, коли будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує. У порушення зазначеної вимоги закону, суд не звернув увагу на те, що настання тяжких наслідків, а саме смерті потерпілого, в даному випадку є кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та безпідставно врахував це ще раз як обставину, що обтяжує покарання. Таким чином, з мотивувальної частини вироку необхідно виключити названу обставину, що обтяжує покарання засудженого.

Також, колегія суддів вважає за необхідне змінити судові рішення в частині призначеного ОСОБА_3 покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст. 69 КК України, суд, за наявності кількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього кодексу, або перейти до іншого, більш м'якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього кодексу за цей злочин.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив злочин у неповнолітньому віці, щиро розкаявся з приводу вчиненого, беручи до уваги його позитивну характеристику за місцем навчання, молодий вік, колегія суддів дійшла висновку про необхідність призначення засудженому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 438 КПК України у звʼязку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого колегія суддів приходить до висновку про необхідність змінити судові рішення щодо ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 433, 434, 436, 376 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги захисників ОСОБА_2 та ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 12 січня 2015 року щодо ОСОБА_3 змінити, виключити з мотивувальної частини вироку посилання на обставину, що обтяжує покарання засудженого - настання тяжких наслідків.

Застосувати ст. 69 КК України та пом'якшити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 121 КК України до 5 (пʼяти) років позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10