В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №
1-36

2008
року

21 травня 2008 року

Вільшанський районний суд

Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді: Гольші
О.А.

при секретарі: Кабак
О.В.

з участю прокурора: Єрьоменко
О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Вільшанка кримінальну
справу по обвинуваченню:

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця с. Білин Рахівського
району Закарпатської області, жителя с. Плоско-Забузьке Вільшанського району
Кіровоградської області, українця, громадянина України, з неповною середньою
освітою, непрацюючого, має на утриманні неповнолітню дитину, несудимого,

- за ч.1 ст.383 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1звинувачується
в тому, що він вчинив завідомо неправдиве повідомлення органу дізнання про
вчинення злочину за такими обставинами.

29.02.2008 року до Вільшанського РВ УМВС із заявою
звернувся житель села Плоско-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської
області ОСОБА_1. про те, що 28.02.2008 року в центрі села Плоско-Забузьке
Вільшанського району Кіровоградської області, приблизно о 16 год. 30 хв., до
нього під'їхали на автомобілі ОСОБА_2. та ОСОБА_3. і відібрали в нього
мобільний телефон. Крім того, ОСОБА_2. наніс йому тілесні ушкодження. Заява
була прийнята помічником дільничного інспектора міліції Вільшанського РВ УМВС
ОСОБА_4., який попередив ОСОБА_1. про кримінальну відповідальність за завідомо
неправдиве повідомлення про вчинення злочину, яка передбачена ст.383 КК
України. 29.02.2008 року ОСОБА_1., будучи попередженим про кримінальну
відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, дав пояснення
про те, що ОСОБА_2. наніс удар кулаком йому в обличчя з лівої сторони і одразу
власноручно забрав із його кишені мобільний телефон "Sоnу Егісssоn" К510-і, після цього ще раз ОСОБА_2.
наніс удар правою рукою по тулубу ОСОБА_1.. 14.03.2008 року під час проведення
перевірки в порядку ст.97 КПК України, ОСОБА_1. дав пояснення про те, що
ОСОБА_2. тілесних ушкоджень йому не наносив, а мобільний телефон він передав
ОСОБА_2. за власним бажанням. Неправдиву інформацію ОСОБА_1. повідомив з тією
метою, щоб працівники міліції на підставі заяви повернули мобільний телефон,
який він особисто за своєю волею передав ОСОБА_2..

Підсудний ОСОБА_1. в судовому засіданні
свою вину у вчинені інкримінуємого йому злочину визнав повністю. Суду показав,
що злочин скоїв при вищезгаданих обставинах, мотивуючи тим, що свої пояснення він змінив тому, що не хотів притягувати
безвинних осіб до кримінальної відповідальності.

Висновки
суду про винність підсудного ОСОБА_1. у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, ґрунтуються на доказах,
безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2пояснив,
що протягом останніх двох років ОСОБА_1. винен йому кошти за відеомагнітофон в
сумі 240 грн.. На систематичні зауваження, щодо повернення грошей не реагує.
28.02.2008 року, близько 16 год. 30 хв., дружина потерпілого ОСОБА_2.,
ОСОБА_10, зустріла підсудного ОСОБА_1., який купував в магазині продукти
харчування, про що повідомила свого чоловіка. ОСОБА_2. разом з ОСОБА_3. сіли до
автомобіля та поїхали до магазину, де ОСОБА_1. купував товари. По дорозі вони
зустріли ОСОБА_1., але після того як він запропонував останньому сісти до
автомобіля, ОСОБА_1. відмовився та одразу побіг до магазину, де перебувала його
співмешканка, ОСОБА_5. Під'їхавши до магазину вони почали розмовляти з ОСОБА_5.
про повернення боргу, при цьому підсудний ОСОБА_1. знаходився неподалік від
них. За власною ініціативою ОСОБА_1. запропонував йому, в рахунок погашення
боргу, надати свій мобільний телефон "Sоnу Егісssоn" К510-і. Спочатку він не погодився, мотивуючи тим, що йому потрібні
гроші, але через кілька хвилин в ході розмови погодився взяти мобільний телефон
"Sоnу Егісssоn" К510-і під
заставу до того моменту поки ОСОБА_1. не поверне борг. Жодного тілесного
ушкодження він та ОСОБА_3. підсудному ОСОБА_1. не наносили.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 надав аналогічні
пояснення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що
29.02.2008 року її співмешканцем, ОСОБА_1., подана заява до Вільшанського РВ
УМВС, в якій містилась інформація, що ОСОБА_2. та ОСОБА_3. примусово забрали
мобільний телефон у нього та при цьому ОСОБА_2. наніс йому тілесні ушкодження.
При цьому, ОСОБА_1. був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.383
КК України. Однак, у дійсності 28.02.2008 року, о 16 год. 30 хв., в с.
Плоско-Забузьке Вільшанського району в її присутності відбувалась розмова між
ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_1. з приводу повернення борту ОСОБА_1. за
відеомагнітофон в розмірі 240 грн.. ОСОБА_1. сам, за власною ініціативою,
запропонував під заставу свій мобільний телефон до тих пір поки не поверне борг
ОСОБА_2.. Жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_2. та ОСОБА_3. підсудному ОСОБА_1. не
наносили.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що
28.02.2008 року, близько 16 год. 30 хв., вона перебувала в себе на подвір'ї.
Вона бачила, що біля магазину „Мрія” в с. Плоско-Забузьке знаходився підсудний
ОСОБА_1.. В цей час до нього автомобілем під'їхав ОСОБА_2., який запитав коли
він поверне йому борг. Розмова між ними відбувалась у спокійній обстановці,
жодних активних дій по відношенню до ОСОБА_1. не застосовувалось. Через кілька
хвилин ОСОБА_1. раптово побіг вверх до приміщення сільської ради. ОСОБА_2.
після розмови з ОСОБА_1. сів до машини та поїхав в іншому напрямку до низу.

Дослідивши матеріали кримінальної справи, суд вважає доведеною вину
ОСОБА_1., яка підтверджується сукупністю зібраних в матеріалах справи та
досліджених безпосередньо в ході судового розгляду доказів.

Показами свідків, оголошених в судовому засіданні: ОСОБА_8(а.с.31) та
ОСОБА_7(а.с.33-34).

Аналізуючи та оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що
своїми навмисними діями ОСОБА_1. вчинив завідомо неправдиве повідомлення про
вчинення злочину. Органами досудового слідства дії підсудного правильно кваліфіковані за ч.1 ст.383 КК України.

Згідно акту комісії лікарів Вільшанської ЦРЛ, ОСОБА_1. у лікарів психіатра
та нарколога не перебуває (а.с.61).

Згідно довідки ВІТ при УМВС України в Кіровоградській
області, ОСОБА_1. до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.63).

Призначаючи
покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
винного і обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Ступінь
тяжкості вчиненого злочину ст.12 КК України відносить злочин, кваліфікований за
ч.1 ст.383 КК України до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Як
особа, підсудний по місцю проживання характеризується позитивно. Вперше
притягується до кримінальної відповідальності; має на утриманні неповнолітню
дитину, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.

Обставинами, що пом'якшують
відповідальність ОСОБА_1. суд визнає: щире каяття підсудного, активне
сприяння розкриттю злочину; тяжких
наслідків від скоєного злочину не настало.

Обставин, що обтяжує відповідальність
підсудного судом не знайдено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності та особу
винного, суд приходить до висновку, що підсудному ОСОБА_1. слід призначити
покарання у вигляді обмеження волі, однак, від призначеного покарання звільнити
з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Дана міра покарання буде необхідною і достатньою для його
виправлення та попередження в скоєні нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судових витрат по справі немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323-324, 335
КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1визнати винним за ч.1 ст.383 КК України та
призначити йому покарання два роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого від
відбування покарання з випробуванням, встановивши тривалість іспитового строку
один рік.

У
відповідності до ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов'язки:

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу Кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або
навчання.

Міру
запобіжного заходу засудженому, до вступу вироку в законну силу, залишити
попередню - підписку про невиїзд (а.с.43).

Вирок може бути оскаржений в Кіровоградський апеляційний суд через
Вільшанський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя-підпис

Копія вірна: Суддя Вільшанського

районного суду

Кіровоградської області О.А.
Гольша