Справа № 541/1421/15-к
№ провадження 1-кп/541/118/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2015 року. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черевки Миргородського району Полтавської області, громадянина України, з не повною загальною середньою освітою, не одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, без реєстрації проживаючого по АДРЕСА_1 , не інваліда, не депутата, раніше судимого:

1) 20.05.2011 року Миргородським міськрайонним судом по ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 1, 185 ч. 3, 162 ч. 1, 70, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробування та іспитовим строком 2 роки,

2) 28.11.2011 року Миргородським міськрайонним судом по ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 11.12.2013 року умовно достроково,

3) 01.04.2015 року Великобагачанським районним судом Полтавської області по ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком 2 роки 6 місяців,

по ст. 185 ч. 2 КК України ,-

в с т а н о в и в :
На початку листопада 2014 року (точна дата органами досудового слідства не встановлена) обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи в житловому будинку своєї знайомої ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість за вчинення корисливих злочинів, переслідуючи корисливу мету на протиправне заволодіння чужим майном, у відсутність інших осіб, в одній із кімнат будинку виявив мобільний телефон марки „Nokia 112, вартістю за висновком експерта 320 гривень, що належав потерпілому ОСОБА_7 , який таємно викрав, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв майнової шкоди згаданому потерпілому на вказану суму.

Свою винуватість в інкримінованому діянні обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю і показав, що, будучи в будинку ОСОБА_6 , він дійсно виявив та таємно викрав мобільний телефон потерпілого ОСОБА_7 , який у нього було вилучено, приблизно, через місяць працівниками міліції та повернуто потерпілому. З показань обвинуваченого слідує, що після вчиненої крадіжки цього мобільного телефону він його приніс до місця свого проживання, де витягнув із нього сім-картку, яку спалив її у плиті.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим суті пред`явленого йому обвинувачення та тих обставин справи, які ніким не оспорюються, суд, розглядаючи провадження відповідно до положень ст. 337 ч. 1 КПК України, тобто, в межах висунутого обвинувачення, не маючи сумнівів у добровільності та істинності позиції ОСОБА_5 , за пропозицією прокурора, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, обсяг доказів, що підлягали дослідженню, обмежив допитом обвинуваченого і вивченням матеріалів, які характеризують його особу.
Таким чином, протиправні дії ОСОБА_5 , які проявилися у таємному викраденні чужого майна, тобто, крадіжці, вчиненій повторно, слід кваліфікувати по ст. 185 ч. 2 КК України, за вищевказаною кваліфікуючою ознакою.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, слід визнати активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які б обтяжували його покарання, в обвинувальному акті не наведено.

При призначенні міри покарання ОСОБА_5 враховується ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, його характер та розмір завданої потерпілому шкоди, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також особа ОСОБА_5 , який за місцем фактичного проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово засуджувався та, маючи не зняті і не погашені в установленому законом порядку судимості, в тому числі і за корисливі злочини, знову вчинив такий злочин, що вказує на стійкість антисоціальних проявів його поведінки.

За таких обставин, зважаючи на вартість викраденого майна, суд приходить до переконання про доцільність призначення цьому обвинуваченому мінімальної за тяжкістю та видом міри покарання за санкцією частини статті, по якій він засуджується, у виді короткочасного тримання в умовах ізоляції з її реальним відбуванням, не вбачаючи ніяких законних підстав для застосування положень ст. 69 чи ст. 75 КК України, що сприятиме досягненню мети його виправлення і перевиховання та запобігання вчинення ним нових злочинів у майбутньому.

Вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 01 квітня 2015 року відносно цього обвинуваченого, за переконанням суду, та зважаючи на обставини справи, слід виконувати самостійно.

За результатами розгляду справи, суд приходить до висновку про доцільність та необхідність обрання обвинуваченому ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому, судом приймається до уваги те, що цей обвинувачений має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, місце його проживання на території Миргородського району не зареєстроване, а відтак, існують ризики того, що він і надалі може вчинювати інші кримінальні правопорушення та переховуватися від суду.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 245 гривень 52 копійки, які підтверджені документально / а.п. 38 /, підлягають до стягнення з обвинуваченого на підставі положень ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ст. 185 ч. 2 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою негайно, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання засудженим рахувати з моменту фактичного взяття під арешт, тобто з 26 червня 2015 року.

Вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 01 квітня 2015 року відносно ОСОБА_5 , яким його визнано винуватим та засуджено по ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком 2 роки 6 місяців, виконувати самостійно.

В рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 245 (двісті сорок п`ять) гривень 52 копійки.
Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки „Нокіа 112, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 / а.п. 2, 44, 45 /, після набрання вироком законної сили, той може використовувати на свій розсуд, як власник.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в цей же термін, з моменту вручення йому копії цього вироку, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя Миргородського
міськрайонного суду ОСОБА_1 .