Провадження №1-кп/447/9/15
Справа №447/2927/14-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2015 року Миколаївський районний суд Львівської області
в складі головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві Львівської області кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0001357 від 09.12.2013 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Зубейки Жовківського району Львівської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, розлученого, військовозобов`язаного, не працюючого, раніше судимого 19.11.2012 року Миколаївським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 09.12.2013 року близько 14 годин в м.Новий Розділ Львівської області по вул. Гірничій ,2 із території Роздільського державного гірничо-хімічного підприємства «Сірка» умисно, повторно за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 скоїли таємне викрадення металевої конструкції з чорного металу, загальною масою 120 кг (вартість 1 кг металобрухту станом на 09.12.2013 року становить 1,5 грн) на загальну суму 180 грн, спричинивши власнику майна Роздільському ДГХП «Сірка» матеріальну шкоду на вказану суму. Тим самим ОСОБА_5 умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб вчинив таємне викрадення чужого майна, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 185 КК України винним себе визнав частково та пояснив, що в грудні 2013 року близько 13 чи 14 години дня в місті Новий Розділ хотів влаштуватись на роботу в РДГХП «Сірка», тому йдучи туди по дорозі зустрів знайомого ОСОБА_6 , який мав велосипед і на ньому віз якусь залізяку. Направляючись разом на прийомний пункт металобрухту на дорозі автомобілем під`їхав міліцейський патруль і спитав їх звідки везуть залізо. Потім знову до них під`їхали патрульні і їх забрали на пункт прийому металу, де металевий угольник зважили на вазі, сказали, що важить 120 кг і оформили протокол, в якому він розписався, а згодом їх відпустили додому. Через деякий час його викликали працівники міліції, з якими він їздив на підприємство «Сірка», де його фотографували і показували, де був цей метал, говорили що з того нічого не буде.

Дощанського ОСОБА_7 знає з місць позбавлення волі, тоді він до нього приїжджав з м.Червонограда в м.Новий Розділ у гості, жив у нього і давав йому свій велосипед,- після цього він його більше не бачив.

Свою вину в скоєнні крадіжки він визнає частково, так як вважає, що даний металевий кутник важив менше, можливо на 30 кг. Проте вважає, що він крадіжки не скоював, на територію «Сірки» не заходив і кутника не брав. Він по намові слідчих все робив, як йому казали, все підписував, в тому числі і угоду про примирення, від якої потім відмовився. З відома слідчого і директора «Сірки» він потім забрав свій велосипед із металевою конструкцією, яку потім здав на пункт за 100-110 грн.

Суд, заслухавши і перевіривши в судовому засіданні пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , показання представника потерпілого і свідка, письмові докази по кримінальному провадженню, вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні ним умисного, повторного, за попередньою змовою групою осіб таємного викрадення чужого майна.

Так, допитана судом представник потерпілого Роздільського ДГХП «Сірка» ОСОБА_8 ствердила, що їй як працівнику Роздільського державного гірничо-хімічного підприємства «Сірка» відомо про вчинення обвинуваченими ОСОБА_5 і ОСОБА_6 крадіжки металевої конструкції 120 кг із підприємства, хоча моменту вчинення даного злочину особисто не бачила. Директором РДГХП «Сірка» ОСОБА_9 її було уповноважено бути представником підприємства ще на досудовому слідстві, де нею як представником потерпілого та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які визнавали факт крадіжки конструкції з чорного металу, були укладені угоди про примирення. Крадіжкою металевого кутника займався колишній заступник керівника підприємства ОСОБА_10 , який отримував крадений кутник. Їй невідома балансова вартість металевої конструкції та подальшої її долі, хоча матеріальних претензій до ОСОБА_5 в неї немає.

Показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 стверджується, що працюючи начальником сортувального пункту ТОВ «Укрєвросвіт» у м.Новий Розділ в грудні 2013 року працівниками Новороздільського відділення міліції на площадку товариства був доставлений ОСОБА_5 разом із велосипедом та металевим кутником, які вона прийняла на зберігання як речові докази при скоєнні обвинуваченим ОСОБА_12 крадіжки. Потім у 2014 році згідно листа слідчого нею був повернутий ОСОБА_5 його велосипед, а кутник металевий, який при зважуванні вагою мав 120 кг, був забраний працівниками РДГХП «Сірка».

Крім вищенаведених доказів пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України стверджується рядом письмових доказів, зокрема: протоколом огляду місця події від 09.12.2013 р. із доданими фото таблицями, з яких видно, що ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 були затримані при перевезенні ними на велосипеді ОСОБА_5 «Гранд» викрадені ними з території РДГХП "Сірка" металевого кутника довжиною близько 2 метрів, вага якого при зважуванні становила 120 кг; протоколом слідчого експерименту проведеного із ОСОБА_5 28.02.2014 року, де обвинувачений конкретно і чітко вказує місце території РДГХП «Сірка», звідки він разом із Дощанським викрали металевий кутник вагою 120 кг, якого перевозили велосипедом в напрямку виїзду з території підприємства, однак в цей час були затримані працівниками міліції, довідкою ТОВ «Укрєвросвіт» щодо вартості 1 кг металобрухту станом на 09.12.2013 року, яка становить 1 грн 50 коп за 1 кг, вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 23.04.2014 року щодо судимості ОСОБА_6 за вчинення ним 09.12.2013 року близько 14 год в м.Новий Розділ з території РДГХП «Сірка» умисно повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_5 крадіжки металевої конструкції із чорного металу загальною масою 120 кг на загальну суму 180 грн.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Судом не можуть бути прийняті до уваги заперечення обвинуваченого ОСОБА_5 щодо його непричетності до скоєння 09.12.2013 року за попередньою змовою із ОСОБА_6 , таємного викрадення з території Роздільського ДГХП "Сірка" металевого кутника вагою 120 кг, вагу якого вважає меншою 30 кг , - оскільки дані твердження ОСОБА_5 є суперечливими, не логічними і не відповідаючими обставинам по справі, вони спростовуються протоколом огляду місця події із фото таблицями від 09.12.2013 року, де ОСОБА_5 чітко вказує місце крадіжки металевого кутника, його розмірів та ваги 120 кг, прикріплення і перевезення металевої конструкції його власним велосипедом «Гранд», а також протоколом проведення слідчого експерименту від 28.02.2014 року із ОСОБА_5 , де обвинувачений конкретно і чітко вказує на механізм скоєння ним крадіжки 09.12.2013 року, а також показаннями представника потерпілого РДГХП «Сірка» ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_11 .

Крім цього, сам ОСОБА_5 попередньо щиро розкаювався у вчиненні даної крадіжки і активно сприяв розкриттю злочину, як вказано в угоді про примирення від 12.03.2014 року, укладену ним із представником потерпілого РДГХП «Сірка» ОСОБА_8 , де обвинувачений погоджувався із кількістю і вартістю викраденої металевої конструкції, кваліфікацією своїх дій за ч.2 ст. 185 КК України.

Заперечення ОСОБА_5 щодо скоєння ним крадіжки металевої конструкції вартістю 180 грн знайшли свої спростування в судовому засіданні показаннями представника потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_11 .

Таким чином зібраними і дослідженими в судовому засіданні доказами достовірно доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним, умисно, повторно за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 09 грудня 2013 року таємного викрадення чужого майна на загальну суму 180 грн, тому суд вважає правильною кваліфікацію досудовим слідством дій ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується типово, обставиною, що пом`якшує його покарання є те, що в нього є двоє неповнолітніх дітей, тому суд вважає, що покарання ОСОБА_5 слід обрати у виді позбавлення волі в межах санкції статті по якій він звинувачується.

На підставі наведеного вище керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки.

На підставі ст.71 КК України приєднати частково невідбуту частину покарання згідно вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 19.11.2012 року і остаточну міру покарання ОСОБА_5 обрати 3 (три) роки 6(шість) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_5 тримання під вартою залишити без змін.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 25.11.2014 року з дня взяття його під варту.

Речові докази: металеву конструкцію вагою 120 кг та велосипед "Гранд", які згідно вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 23.04.2014 року передані на зберігання РДГХП "Сірка" та ОСОБА_5 залишити у користуванні РДГХП "Сірка" та ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1