У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Глоса Л.Ф. і Нікітіна Ю.І.,

за участю прокурора представника
неповнолітніх потерпілих

Вергізової Л.А., ОСОБА_2.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 27 листопада 2007 року
кримінальну справу за касаційними скаргами потерпілої ОСОБА_1., ОСОБА_2. -
представника інтересів неповнолітніх потерпілих ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.,
ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12. та
ОСОБА_13., касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи
судом першої та апеляційної інстанції, на вирок Олександрівського районного
суду Кіровоградської області від 03 квітня 2006 року та ухвалу Апеляційного
суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2006 року щодо ОСОБА_14.

Вироком Олександрівського районного
суду Кіровоградської області від 03 квітня 2006 року

ОСОБА_14,

ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,

уродженця с. Радовеля Олевського району

Житомирської області, громадянина України,

раніше не судимого,

виправдано за обвинуваченням, передбаченим за ч. 1 ст. 161 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2006 року
зазначений вирок залишено без зміни.

ОСОБА_14органами досудового слідства обвинувачувався у тому, що він, за
обставин, встановлених судом та детально наведених у вироку, працюючи на посаді
вчителя Несватківської загальноосвітньої школи, розташованої в с. Несватково
Олександрівського району Кіровоградської області, 14 лютого 2005 року під час
проведення уроку в 6-му класі вчинив умисні дії, спрямовані на розпалювання
національної ворожнечі, ненависті та приниження національної честі і гідності
щодо представників єврейської національності.

Суд, виправдовуючи ОСОБА_14., дійшов до висновку про те, що його образливе
висловлювання щодо єврейської національності, вжите під час проведення уроку в
6-му класі, не було адресовано конкретній особі, в тому числі й потерпілій
ОСОБА_1., мало одноразовий характер та не могло принизити честь і гідність
учнів, оскільки вони не належали до осіб єврейської національності, а
обвинувачення в неодноразових некоректних висловлюваннях про національну
приналежність потерпілої ОСОБА_1. є неконкретним та носить абстрактний
характер.

У касаційних скаргах потерпіла ОСОБА_1. та представник інтересів
неповнолітніх потерпілих ОСОБА_2. порушують питання про скасування
постановлених щодо ОСОБА_14. судових рішень і направлення справи на новий
судовий розгляд. При цьому посилаються на неправильне застосування
кримінального закону, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його
точному змісту. Вважають, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 161 КК України, не
передбачає багаторазовості і для кваліфікації дій за цією статтею достатньо
загального характеру висловлюваних злочинних ідей та поглядів, не звернених до
конкретної особи.

У касаційному поданні прокурор, посилаючись на неправильне застосування
судом кримінального закону при виправданні ОСОБА_14. за ч. 1 ст. 161 КК
України, порушує питання про скасування судових рішень з направленням справи на
новий судовий розгляд. Крім того, зазначає про порушення вимог ст. 333 КПК
України, оскільки судом у вступній частині виправдувального вироку не зазначено
всіх учасників судового розгляду, зокрема, потерпілих та їх представників, та
порушення вимог ч. 4 ст. 334 КПК України - суд не навів підстав для виправдання
ОСОБА_14. із зазначенням мотивів, з яких він відкинув докази обвинувачення.

Виправданий ОСОБА_14подав заперечення на касаційну скаргу захисника
ОСОБА_2., в якому зазначає, що постановлені щодо нього судові рішення є
законними та обґрунтованими і просить залишити їх без зміни, а касаційну скаргу
захисника ОСОБА_2. - без задоволення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора Вергізової Л.А., яка підтримала
касаційне подання та касаційні скарги потерпілої і представника інтересів
неповнолітніх потерпілих, пояснення ОСОБА_2., який підтримав свою касаційну
скаргу, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи касаційних скарг та
подання, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами 1, 4 ст. 327 КПК України, виправдувальний вирок
постановляється у випадках, коли не встановлено події злочину, коли в діянні
підсудного немає складу злочину, а також коли не доведено участі підсудного у
вчиненні злочину. При цьому виправдувальний вирок повинен бути судом
мотивований.

Відповідно до ст. 334 КПК України, мотивувальна частина виправдувального
вироку повинна містити підстави для виправдання підсудного із зазначенням
мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення. Не допускається включення у
вирок формулювань, які ставлять під сумнів невинність виправданого.

Стаття 323 КПК України передбачає, що вирок суду повинен бути законним і
обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в
судовому засіданні, та оцінює ці докази на підставі всебічного, повного і
об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

Місцевий і апеляційний суди вказаних вимог закону не виконали.

Як убачається з вироку, виправдовуючи ОСОБА_14. у вчиненні злочину, суд
першої інстанції належним чином не з'ясував обставин, які мають істотне
значення для вирішення питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_14., і не
навів конкретних мотивів, з яких відкинув докази обвинувачення.

Так, обґрунтовуючи висновок про недоведеність винуватості ОСОБА_14. у вчиненні
зазначеного злочину, суд лише послався на показання самого підсудного, який
заперечив пред'явлене йому обвинувачення і пояснив, що з потерпілою ОСОБА_1. в
нього склалися неприязні стосунки на ґрунті побутових та службових відносин і
він не вчиняв дій, спрямованих на розпалювання національної ворожнечі.

Разом з тим, суд не навів мотивів, з яких відкинув показання потерпілої
ОСОБА_1. про те, що ОСОБА_14принижував її національну гідність у зв'язку з її
національністю і не дав належної оцінки показанням свідків ОСОБА_15. та
ОСОБА_16., які підтвердили ці обставини.

Крім того, у виправдувальному вироку суду відсутнє посилання і оцінка
показань неповнолітніх потерпілих - учнів ОСОБА_3., ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7.,
ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10.,
ОСОБА_11., ОСОБА_12., ОСОБА_4.,
які в судовому засіданні засвідчили про те, що вчитель ОСОБА_14під час уроку
назвав представників єврейської національності образливим словом і вказав, що
їх треба знищувати, показавши рукою у бік кабінету вчителя ОСОБА_1. (т. 3, а.
с. 446-453 зв.)

На порушення вимог ст. 333 КПК України місцевий суд не зазначив у вироку,
що вказані учасники судового розгляду та їх законні представники брали участь у
розгляді справи щодо ОСОБА_14.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що рішення суду про
виправдання ОСОБА_14. є передчасним, прийнятим із порушенням вимог
кримінально-процесуального закону, без повного, всебічного дослідження обставин
справи і зібраних слідством доказів, а тому не може бути визнаним законним. У
зв'язку з цим вирок суду підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий
судовий розгляд, під час якого належить вжити заходів для повного, всебічного
дослідження обставин справи, дати належну оцінку зібраним доказам, в залежності
від чого постановити законне, обґрунтоване та належним чином мотивоване
рішення.

Апеляційний суд, розглядаючи справу щодо ОСОБА_14. за апеляцією прокурора,
потерпілої та представника інтересів неповнолітніх потерпілих, не звернув уваги
на вказані порушення закону, не перевірив доводів цих учасників процесу і
докладних мотивів прийнятого рішення не навів, а тому й ухвала апеляційної
інстанції підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 394 - 396 КПК України, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А :

касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_1., представника інтересів неповнолітніх
потерпілих ОСОБА_2., касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої та апеляційної інстанції, задовольнити.

Вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03
квітня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 10
жовтня 2006 року щодо ОСОБА_14скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд у той же суд в іншому складі суддів.

С У
Д Д І :

Паневін В.О.
Глос Л.Ф.
Нікітін Ю.І.