У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Животова Г.О.,суддів
Пузиревського Є.Б., Шибко Л.В.,за участю
прокурора Чупринської Є.М.,засудженого
ОСОБА_5,

розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві 12 серпня 2014 року кримінальну
справу за касаційними скаргами
захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 11
червня 2013 року та ухвалу Апеляційного
суду Закарпатської області від 17
грудня 2013 року щодо ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 11
червня 2013 року

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК
України до покарання у виді
позбавлення волі на строк 7 років.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_5 на
користь потерпілого ОСОБА_8 на
відшкодування матеріальної шкоди - 50 000
грн., моральної шкоди - 2 500 грн.

Ухвалою Апеляційного суду
Закарпатської області від 17 грудня
2013 року вирок місцевого суду щодо
ОСОБА_5 залишено без зміни.

Згідно з вироком суду
ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за
те, що він, знаходячись у стані
алкогольного сп'яніння, близько 01 год. 45
хв. 30 червня 2008 року по АДРЕСА_1, щоб
не повертати борг ОСОБА_8, з метою його
вбивства наніс останньому серію ударів
молотком по голові, однак не зміг
довести свій злочинний намір до кінця з
причин, які не залежали від його волі,
оскільки потерпілий ОСОБА_8 повалив
ОСОБА_5 на землю, де його і було
затримано.

У касаційній скарзі
захисник ОСОБА_6, посилаючись на
істотне порушення
кримінально-процесуального закону,
неправильне застосування
кримінального закону, невідповідність
призначеного покарання тяжкості
злочину та особі засудженого, порушує
питання про зміну судових рішень,
просить перекваліфікувати дії ОСОБА_5
на ст. 125 КК України та призначити йому
покарання у виді позбавлення волі на
строк 1 рік з випробуванням з іспитовим
строком 1 рік.

У касаційній скарзі
захисник ОСОБА_7, посилаючись на
істотне порушення
кримінально-процесуального закону,
неправильне застосування
кримінального закону, невідповідність
призначеного покарання тяжкості
злочину та особі засудженого, порушує
питання про скасування судових рішень,
просить перекваліфікувати дії ОСОБА_5
на ст. 121 КК України та призначити йому
покарання у виді позбавлення волі на
строк 5 років з випробуванням з
іспитовим строком 3 роки.

При цьому захисники
зазначають, що ОСОБА_5 не мав умислу на
вбивство потерпілого, а тому його дії
помилково кваліфіковані за ч. 2 ст. 15,
ч. 1 ст. 115 КК України, судом під час
розгляду справи не виконано вказівок
вищестоящого суду, не взято до уваги
позитивні характеристики засудженого,
а також те, що він раніше не судимий, має
на утриманні двох дітей та добровільно
відшкодовує заподіяну шкоду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора, який заперечував проти
задоволення касаційних скарг, думку
засудженого на підтримання касаційних
скарг, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи, наведені в
касаційних скаргах, колегія суддів
дійшла висновку, що скарги підлягають
частковому задоволенню на таких
підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 375 КПК України 1960
року при новому розгляді справи судом
першої інстанції застосування закону
про більш тяжкий злочин та посилення
покарання допускається тільки за
умови, якщо вирок було скасовано за
апеляцією прокурора або потерпілого чи
його представника, зокрема, в зв'язку з
необхідністю застосування закону про
більш тяжкий злочин або коли при
скасуванні вироку визнано необхідним
застосувати більш суворе покарання.

Однак суди першої та апеляційної
інстанцій залишили поза увагою вказані
вимоги закону.

Як убачається з матеріалів справи,
вироком Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 22
листопада 2012 року ОСОБА_5 був
засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК
України із застосуванням ст. 69 цього
Кодексу до покарання у виді
позбавлення волі на строк 5 років з
випробуванням з іспитовим строком 3
роки та покладенням обов'язків,
передбачених п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цей вирок ухвалою Апеляційного суду
Закарпатської області від 12
березня 2013 року було скасовано з
підстав невідповідності висновків
суду першої інстанції фактичним
обставинам справи, однобічності і
неповноти судового слідства, а справу
направлено на новий судовий розгляд.
При цьому зазначена ухвала суду
апеляційної інстанції не містить
вказівки про необхідність
застосування до ОСОБА_5 більш суворого
покарання.

При новому розгляді справи місцевий
суд визнав ОСОБА_5 винним у скоєнні того
самого злочину та, в порушення
зазначених вимог закону, за ч. 2 ст. 15,
ч. 1 ст. 115 КК України призначив
покарання без застосування до
засудженого положень ст.ст. 69, 75, 76 цього
Кодексу.

Суд апеляційної інстанції,
переглядаючи справу за апеляціями
засудженого ОСОБА_5 та його захисника
ОСОБА_6, на вказані судові рішення уваги
не звернув і ніякої оцінки їм не надав.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про те, що висновок
апеляційного суду про залишення без
зміни вироку місцевого суду є
передчасним, оскільки судами не дано
оцінки всім доказам у справі у їх
сукупності.

За таких обставин у зв'язку з істотним
порушенням кримінально-процесуального
закону ухвала апеляційного суду
підлягає скасуванню, а справа -
направленню на новий апеляційний
розгляд.

При новому апеляційному розгляді слід
усунути вказані недоліки та прийняти
законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись п.п. 11, 15 розділу ХІ
«Перехідні положення» КПК України та
ст.ст. 394 - 396 КПК України 1960 року, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційні скарги захисників ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду
Закарпатської області від 17 грудня 2013
року щодо ОСОБА_5 скасувати, а справу
направити на новий апеляційний
розгляд.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 - тримання
під вартою - залишити без зміни.

Судді:

________________ ____________________
________________

Г.О. Животов Є.Б. Пузиревський Л.В.
Шибко