Справа
№1-49/07
ВИРОК

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

25 січня 2007 року Виноградівський районний суд
Закарпатської області

в особі судді Рішко Г.І.

при секретарі Іваніга С.П.

за участі прокурора Ракущинця С.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Виноградів кримінальну справу про звинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, Виноградівського району, Закарпатської області, українця,
громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше несудимого,

у скоєні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,

встановив:

24 вересня 2006 року приблизно о 20 год. 30 хв. підсудний ОСОБА_1, керуючи по дорученню
мікроавтобусом марки «Форд-Транзит» д/з НОМЕР_1 рухаючись по вул.Миру, в АДРЕСА_3 Виноградівського району в напрямку
м.Хуст, порушивши вимогу п.12.3 Правил дорожнього руху України, яка
передбачає, що у разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій
об»єктивно спроможний виявити , він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки
транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об»їзду перешкоди.
Підсудний ОСОБА_1 з моменту виявлення на проїзній частині дороги йдучого в
попутному автомобіля пішохода, потерпілого ОСОБА_2, не вжив всіх заходів до зменшення
швидкості аж до повної зупинки свого автомобіля, а не вибравши безпечний
боковий інтервал під час здійснення випередження ОСОБА_2, боковим дзеркалом
заднього виду зачепив останнього, в результаті чого ОСОБА_2 отримав тілесні пошкодження у вигляді заднього
синця шкірних покровів поперекової ділянки зліва; садна шкірних покровів
надбровної дуги зліва; закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу
головного мозку підтвердженого об'єктивною неврологічною
симптоматикою та закритого перелому тім'яної кістки зліва, які згідно з висновком
судово-медичної експертизи №НОМЕР_2 кваліфікуються як тяжкі тілесні
пошкодження.

Підсудний
ОСОБА_1 вину свою в пред'явленому
йому обвинуваченні визнав повністю та
пояснив, що в неділю 24 вересня 2006 року приблизно о 1 Згод, він разом із ОСОБА_3, знайомими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та сестрою ОСОБА_5 та її маленькою дитиною, на його
мікроавтобусі марки «Форд-Транзит» ,
реєстраційний номер НОМЕР_1

2

вантажопасажирським, білого кольору, яким керує по
дорученню, поїхали з м.Виноградів в АДРЕСА_2Іршавського району в гості до
родичів, де пробули до 19
год. 30 хв. Після чого вони вирушили
назад в м.Виноградів через АДРЕСА_3. За кермом мікроавтобуса знаходився він,
на передньому пасажирському сидінні сиділа ОСОБА_3, а на задньому сидінні
сиділи інші пасажири. Вже була темна пора доби, опадів ніяких не було, проїзна
частина дороги була сухою, автомобіль не був завантажений, був технічно
справний. Він їхав із швидкістю приблизно
до 40 км/год., на ввімкненому ближньому
світлі фар. Приблизно в 20 год. 30
хв. він заїхав в АДРЕСА_3 і
рухався по центральній вулиці в напрямку м.Хуст по своїй смузі руху. Проїхавши
будинок культури він побачив, що на віддалі 50 м. перед автомобілем в
зустрічному йому напрямку рухався автомобіль, який саме, він сказати не може, тому він переключився па ближнє світло фар
і в цей момент на віддалі приблизно 15 метрів в попутньому йому напрямку
йшло троє молодих хлопців, двоє з яких йшло по правому узбіччю, а один самий крайній зліва - потерпілий ОСОБА_2, йшов
по проїзній частині дороги, майже по
середині смуги руху. Бачачи це, він змістися вліво, повністю до розділювальної смуги, швидкість руху була до 40
км год. і коли він проїхав десь 10 метрів, відчув удар в праве бокове
дзеркало заднього виду, після чого зрозумів, що майже задів хлопця, трохи проїхавши загальмував і зупинив
автомобіль справа на узбіччі дороги. Після цього одразу вийшов із салону
автомобіля і побіг назад , де побачив, що двоє хлопців підняло ОСОБА_2 і
відвели в сторону і положили на мостик. Потерпілий був при свідомості, але був в стані алкогольною сп'яніння
і не міг зрозуміло нічого сказати. Тоді він одразу сказав, щоб
потерпілого клали в мікроавтобус, що хлопці і зробили, після чого він сів за кермо і відвіз його спочатку до дільничною
лікаря, а потім в Виноградівську ЦРЛ. Підсудний розкаюється у скоєному, просить
пробачення в потерпілого.

Визначаючи в
порядку, передбаченому ст.299 КПК України, обсяг доказів, що підлягають
дослідженню, суд за згодою учасників судового розгляду обмежується допитом підсудного, який повністю визнав себе
винним. Дослідження решти доказів, що стосуються обвинувачення, вважати
недоцільним.

Оцінивши
зізнання підсудного в сукупності з іншими зібраними доказами, суд вважає, що юридична кваліфікація злочинних дій
підсудного ОСОБА_1 за ст. 286 ч.2 КК України, як порушення правил безпеки
дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило
потерпілому тяжкі тілесні пошкодження, є правильною.

Обираючи міру покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
ним злочину.

Обставинами, що
пом'якшують покарання є щире каяття і сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, не має.

По місцю проживання підсудний характеризуються позитивно.

При викладених обставинах, оцінивши всі докази, суд вважає, що виправлення
та перевиховання підсудного можливе в умовах без ізоляції його від суспільства
і йому необхідно обрати покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковані
їх дії, а на підставі ст. 75
КК України звільнити його від відбування покарання з випробувальним
терміном.

Що стосується цивільного позову на суму 1000 грн., то потерпілий зменшив позовні вимоги і просив стягнути в його
користь з підсудного 500
грн. моральної шкоди.

Уточнені позовні
вимоги підсудний визнав повністю і пояснив, що згідний таку суму оплатити
потерпілому.

Речових доказів не має.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України,

3

засудив:

ОСОБА_1, за ст.286 ч.2
КК України до 3-х років позбавлення волі без позбавлення права керувати
транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох
років не вчинить новий злочин, а на підставі ст.76 КК України зобов'язати його не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи.

Міру запобіжного
заходу до набрання вироком законної сили залишити попередню -підписку про
невиїзд.

Цивільний
позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь
ОСОБА_2 500 /п'ятсот/
гривень моральної шкоди.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом 15-ти
діб через районний суд.