У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах

у складі:

головуючого - судді

Кравченка К.Т.,

суддів

Пошви Б.М. і Канигіної Г.В.,

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 17 травня 2007 року кримінальну справу
за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_1 на вирок Зборівського районного суду
Тернопільської області від 27 грудня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 1 березня 2006 року щодо ОСОБА_2.

Вироком Зборівського районного суду Тернопільської області від 27 грудня
2005 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця АДРЕСА_1, раніше не судимого,

засуджено
за ч. 1 ст. 122 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2. від призначеного покарання
звільнено з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців з покладенням
на нього відповідних обов'язків.

За вироком суду ОСОБА_2. визнано винуватим і засуджено за те, що він 10
жовтня 2005 року приблизно о 23 год., перебуваючи у власному будинку в
АДРЕСА_1, умисно завдав потерпілій
ОСОБА_1 декілька ударів палкою та гумовим шлангом, спричинивши потерпілій
тілесні ушкодження середньої тяжкості.

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_1 просить судові рішення скасувати,
справу направити на новий судовий розгляд, посилаючись при цьому на істотні
порушення вимог кримінально-процесуального закону та на те, що судом не було
вирішено цивільний позов. Крім того вказує, що призначене ОСОБА_2 покарання не
відповідає тяжкості злочину та даним про особу засудженого.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні скарги слід
відмовити.

Суд правильно встановив фактичні
обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку
про доведеність винуватості ОСОБА_2. у вчиненні злочину і правильно
кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, що по суті у касаційній
скарзі не оспорюється.

Посилання потерпілої на те, що при розгляді справи в апеляційній інстанції
було порушено її право, оскільки вона погано себе почувала і розгляд справи
необхідно було відкласти, є безпідставними і не знайшли свого підтвердження в
матеріалах справи. Як убачається з матеріалів справи при розгляді справи в
апеляції була присутня потерпіла, а також її представник і ніяких клопотань,
щодо відкладення справи у зв'язку з поганим почуттям потерпілої не заявлялося.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм
кримінально-процесуального закону, які були б підставою для зміни або скасування
судових рішень, не встановлено.

Твердження потерпілої про те, що судом не було вирішено цивільний позов
щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди є необґрунтованими, оскільки
цивільний позов потерпіла по справі не заявляла.

Призначаючи ОСОБА_2 покарання, суд урахував ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Рішення суду про звільнення ОСОБА_2. від відбування покарання на підставі
ст. 75 КК України у вироку належним чином мотивовано.

Посилання потерпілої на те, що призначене судом покарання не є достатнім
для виправлення засудженого, а обставини справи і дані про особу засудженого не
надавали суду підстав для звільнення ОСОБА_2. від відбування покарання з випробуванням,
є безпідставними.

Призначене ОСОБА_2 покарання
відповідає тяжкості злочину та даними про його особу.

Виходячи з наведеного, підстав для призначення справи до розгляду у
касаційному порядку з повідомленням зазначених у ст. 384 КПК України осіб немає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційної скарги потерпілої ОСОБА_1 щодо засудженого ОСОБА_2
відмовити.

С у д д і :

Кравченко К.Т. Пошва Б.М.
Канигіна Г.В.