Ухвала

іменем україни

17 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_5

суддів: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

при секретарі ОСОБА_8,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001588, щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженки с. Мартоіванівка м. Олександрія

Кіровоградської області, яка проживає за

адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

за касаційними скаргами захисника ОСОБА_2 та засудженої на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2013 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 27 травня 2014 року,

за участю прокурора ОСОБА_9

засудженої ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_2, не погоджуючись із судовими рішеннями, ухваленими щодо ОСОБА_1, через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, безпідставно визнав ОСОБА_1 винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочину, пославшись, як на доказ її винуватості, лише на показання співучасника злочину - ОСОБА_3, яка обмовила її підзахисну.

Засуджена ОСОБА_1 у касаційній скарзі, не погоджуючись із судовими рішеннями, ухваленими щодо неї, через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить їх змінити, перекваліфікувавши її дії на ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України. Свої вимоги засуджена мотивує тим, що матеріали кримінального провадження щодо неї сфальсифіковано, судовий розгляд проведено у відсутність потерпілої. Вказує також на те, що сторона обвинувачення не надала переконливих доказів її винуватості, а ухвалений вирок, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, ґрунтується лише на припущеннях та показаннях ОСОБА_3, яка її обмовила.

Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2013 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 27 травня 2014 року, ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначено їй за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Цим же вироком визнано винуватою та засуджено ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 187 КК України на 5 років позбавлення волі, яку на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням на неї обов'язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

В апеляційному порядку вирок щодо ОСОБА_3 не переглядався та в касаційному порядку він не оскаржується.

Як установив суд, 02 квітня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, зайшли до приміщення літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_2, де мешкала ОСОБА_4, та отримавши від останньої відмову надати їм гроші, застосували до неї насильство, спричинивши їй тілесні ушкодження середньої тяжкості, після чого заволоділи майном потерпілої на загальну суму 687 грн. 10 коп.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженої на підтримання поданих скарг, пояснення прокурора із запереченнями проти касаційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені у касаційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що вони підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення кримінального процесуального закону.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Положенням ст. 374 КПК України передбачено, що у мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви не врахування окремих доказів.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених законом.

Однак суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону під час розгляду даного кримінального провадження та ухвалення вироку.

Так, з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підозрювались у вчиненні нападу на ОСОБА_4, який виразився у завданні потерпілій ударів руками та ногами по тулубу й голові, закриванні рота ганчіркою, від чого остання втратила свідомість, після чого обвинувачені заволоділи майном потерпілої.

В ході судового провадження прокурор обвинувачення не змінював і не доповнював його.

Всупереч цьому, у вироку суд першої інстанції зазначив про заподіяння засудженими потерпілій під час нападу тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що не інкримінувалось стороною обвинувачення.

Тобто, суд з власної ініціативи вийшов за межі висунутого обвинувачення, погіршивши становище ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Крім того, обґрунтовуючи свої висновки про винуватість обох засуджених у вчиненні інкримінованого злочину, суд послався на показання свідків, протоколи пред'явлення для впізнання, висновки експертиз.

Однак зазначені докази суд лише перерахував, при цьому їх не проаналізував і не дав їм оцінки з точки зору їх допустимості, достатності, законності та належності, й не перевірив кожен із них на відповідність вимогам ст.ст. 87, 97 КПК України.

Також суд першої інстанції не перевірив та не спростував доводи ОСОБА_1 про незаконне, на її думку, тримання під вартою без рішення суду та здійснення на неї тиску з боку працівників міліції.

З огляду на викладене вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не можна вважати законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому він підлягає скасуванню щодо ОСОБА_1 та в порядку ст. 433 КПК України - щодо ОСОБА_3, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Оскільки суд апеляційної інстанції при розгляді провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_1 не виправив вказаних порушень, допущених судом першої інстанції, підлягає скасуванню й ухвала суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону проаналізувати докази, надані сторонами, дати їм юридичну оцінку з огляду на їх належність, допустимість та достатність, перевірити інші доводи, викладені у касаційній скарзі засудженої, та відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Колегія суддів залишає ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, тяжкості обвинувачення та даних про її особу, до часу проведення судом першої інстанції підготовчого судового засідання.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги захисника ОСОБА_2 та засудженої ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2013 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 27 травня 2014 року щодо ОСОБА_1 та в порядку ст. 433 КПК України щодо ОСОБА_3 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишити у вигляді тримання під вартою до проведення судом першої інстанції підготовчого судового засідання, але не більше ніж на 60 діб.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7