Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/112/2015 Справа № 641/19/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2015 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинувачено ї ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому відкритому засіданні матеріали кримінального провадження № 0003183 від 06.12.2014 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполь, Донецької області, громадянки України, без освіти, заміжній, має на утримані сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,не працюючої, раніше не засудженої, зареєстрованій та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
-в скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України
В С Т А Н О В И В
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 05.12.2014 року приблизно о 14,30 годин, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, пройшла на територію, належну ПАТ « Завод ім.. Фрунзе», розташованого за адресою: м. Харків, вул.. Молодої Гвардії 15/17, де біля відділу полімеризації заводу на землі знайшла та вирішила викрасти належний ПАТ « Заводі ім.. Фрунзе» металобрухт чорного металу, загальною вагою 300 кг, вартістю 600 гривень та металобрухт пакувальної полоси, загальною вагою 70 кг, вартістю 140,00 гривень загальною вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 4239 від 24.12.2014 року 740,00 гривень.
Після чого, ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, загрузила вищевказаний металобрухт до автомобілю « Фольксваген L.Т 35», належний ОСОБА_8 , якого заздалегідь ОСОБА_5 найняла для перевезення вантажу, однак свій злочинний намір не довела до кінця з причин, які не залежали від її волі, так як була затримана охоронцями ПП « Грім Х», які здійснюють охорону майна ПАТ « Завод ім.. Фрунзе»
До обвинувального акту додано угоду про примирення між обвинуваченою ОСОБА_5 та представником потерпілої сторони ОСОБА_9 .
Обвинувачена ОСОБА_5 визнала обвинувачення в обсязі підозри на час підписання даної угоди у повному обсязі. Угода містить відомості, щодо наслідків укладання та невиконання угоди про примирення.
Сторонами, між якими укладено угоду про примирення, узгоджено покарання за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт на строк 100 годин.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що угода про примирення відповідає вимогам КПК України та КК України.
Згідно до ст.. 468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно до ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Скоєний ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 злочин, відповідно до ст.. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України.
Судом з,ясовано у представника потерпілої сторони , що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди.
Відповідно до ст.. 474 КПК України, судом встановлена добровільність сторін при укладанні угоди, тобто їх дії не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ч. 7 ст.. 474 КПК України судом не встановлено обставин, за яких суд відмовляє в затверджені угоди.
Судом встановлено, що узгоджена між сторонами угода про примирення, вид покарання ОСОБА_5 у вигляді громадських робіт на строк 100 годин відповідає нормам КПК України та КК України, не суперечить інтересам суспільства, визначено з урахуванням обставин, які пом,якшують покарання: щире каяття, скоїла злочин середньої тяжкості, на обліках в КЗОЗ « Обласний наркологічний диспансер» та КЗОЗ « Обласний психоневрологічний диспансер» ( м. Мерефа) не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.
Обвинувачена ОСОБА_5 погодилася на призначення узгодженого покарання та в судовому провадженні визнала обвинувачення, викладене в обвинувальному акті.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
З ОСОБА_5 підлягає стягненню судові витрати.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ч.3 ст. 394, ст..ст. 468 476 КПК України
У Х В А Л И В
Угоду про примирення від 24.12.2014 року по кримінальному провадженню № 003183, укладену між обвинуваченою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та представником потерпілої сторони ОСОБА_9 затвердити.
Визнати ОСОБА_5 винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 годин( сто ).
Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на користь держави у розмірі 195 гривень 60 копійок.
Речові докази - вважати повернутими за належністю.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Суддя - ОСОБА_1