Справа № 162/1130/15-к
п/с 1-кс/164/134/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2015 року. Смт. Маневичі.
Скарга надійшла до суду 16 липня 2015 року.
Перевіривши матеріали скарги та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового розгляду прокурора прокуратури Любешівського району ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника скаржника адвоката ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_5 заявлені вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду скарзі, просив передати йому вилучене 27 квітня 2015 року майно, а саме мотопомпу та обладнання для перекачування води і буріння свердловин, автомобільний двигун на відповідальне зберігання.
Прокурор прокуратури Маневицького району ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 , кожен зокрема, заперечили щодо задоволення скарги, мотивуючи тим, що мотопомпа та обладнання для перекачування води і буріння свердловин, автомобільний двигун визнані згідно постанови слідчого від 27 квітня 2015 року речовими доказами. Крім того, ОСОБА_5 не доведений факт належності саме його довірителю вилученого майна, а також псування його чи пошкодження на території Любешівського РВ УМВС України у Волинській області.
Заслухавши пояснення представника особи, яка звернулася зі скаргою, адвоката ОСОБА_5 , думку учасників судового розгляду прокурора прокуратури Любешівського району ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що скарга ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.9 ст. 100 цього ж Кодексу питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
А тому, зважаючи на вищевикладене, а також недоведеність представником скаржника адвокатом ОСОБА_5 факту незаконного вилучення майна чи подальше неналежне зберігання Любешівським РВ УМВС України у Волинській області, що тягне за собою його пошкодження чи псування, або необхідність використання даного майна для здіснення підприємницької діяльності, беручи до уваги пояснення прокурора та слідчого, якими обґрунтовано необхідність зберігання речових доказів в Любешівському РВ УМВС у зв`язку з проведенням подальших слідчих дій та відповідних експертиз, які слугуватимуть доказами для повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, у задоволенні скарги ОСОБА_6 слід відмовити.
Крім того, ОСОБА_5 відповідних доказів про належність скаржнику ОСОБА_6 вилученого майна, а саме: мотопомпи та обладнання для перекачування води і буріння свердловин, автомобільного двигуна, суду не надано, оскільки ксерокопії накладної №04/25 та квитанції до касового ордера, приєднані до скарги, не можуть братися до уваги, оскільки не є належними та допустимими доказами. Відповідних клопотань про витребування доказів чи зобов`язання осіб надати їх в судове засідання представником скаржника не заявлялось.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 303 307 КПК України, -
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Маневицького районного суду

Волинської області ОСОБА_1