Справа № 477/465/15-к
Провадження № 1-кп/477/71/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2015 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с. Зелений Гай Жовтневого району Миколаївської області, мешкаючого та зареєстрованого в цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 та ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,
В січні 2015 року ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що в господарських приміщеннях будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , є чуже майно, вступив у злочинну змову з невстановленою в ході слідства особою, направлений на викрадення цього майна.
22 січня 2015 року, приблизно о 23:00, ОСОБА_3 разом із невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перелізши через огорожу зазначеного домоволодіння, проникли до його подвір`я, а потім, шляхом пошкодження вікна проникли до гаражу, звідки таємно забрали майно громадянина ОСОБА_5 , а саме: коробку передач до автомобіля марки ЗІЛ-130, вартістю 5000 грн., та кришку розподілювача запалення від автомобіля марки ВАЗ-2106, вартістю 100 грн. Це майно вони склали в поліетиленові мішки, які заздалегідь взяли із собою, та поклали біля гаражу.
Далі, ОСОБА_3 разом із невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, знаходитися на подвір`я того ж будинку, проникли до приміщення літньої кухні, звідки таємно забрали газову плиту громадянина ОСОБА_5 вартістю 200 грн.
При виході з приміщення літньої кухні їх дії намагалися зупинити громадяни ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в зв`язку з чим невстановлена особа зникла з місця події, а ОСОБА_3 кинув плиту та також спробував втекти, але його було затримано.
Тобто ОСОБА_3 та невстановлена слідством особа не вчинили всіх дій, які вважали необхідними для доведення крадіжки чужого майна з проникненням до іншого приміщення з причини, що не залежали від їх волі, оскільки їх дії були припинені іншими громадянами.
За вчинення даного злочину передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК України.
ОСОБА_3 , будучи допитаним у судовому засіданні в якості обвинуваченого, винним себе у вчинені цього злочину не визнав. Розповів, що вночі 22 січня 2015 року він повертався додому, і проходячи повз один із будинків по АДРЕСА_2 , в якому ніхто не проживав, почув якийсь шум. Він вирішив дізнатися, що там відбувається і зайшов до будівлі. Там якийсь незнайомий чоловік тримав у руках металеву газову плиту, яку кинув у нього та почав тікати. Він розгубився та впіймав її ріками і відразу побіг за ним з плитою у руках, але на виході з будівлі побачив як на нього біжить інший незнайомий чоловік. Він вирішив, що це товариш та подільник першого незнайомця, тому кинув плиту і почав сам втікати, але той його впіймав та побив. Потім приїхав потерпілий власник будівлі і міліція. В райвідділі міліції його били та примусили зізнатися у спробі крадіжки.
В той же час, його вина у вчиненому підтверджується показами допитаних у судовому засіданні свідків.
Так, свідок ОСОБА_7 розповіла, що проживає поряд із будинком
ОСОБА_5 , який розташований в АДРЕСА_2 . За проханням господаря вона наглядає за будинком, оскільки він у ньому постійно не мешкає. 22 січня 2015 року, близько 23:00, вона пішла перевірити цей будинок. Коли підійшла до нього, то почула як в гаражі ходять двоє, про щось розмовляють та світять ліхтарем. При цьому ворота гаражу були замкнені на замок, але одне з вікон було розбите. Вирішивши, що це грабіжники вона покликала сусіда ОСОБА_9 . Коли вони разом прийшли, то двоє незнайомих вже виходили із літньої кухні. У того хлопця, що йшов другим у руках була металева двохконфорна газова плита. Побачивши їх вони побігли, а плитку кинули. Коли ОСОБА_10 наздогнав хлопця, який біг другим, який перед цим кинув плитку, то з`ясувалося, що то був мешканець їх села ОСОБА_3 . Потім вони викликали власника та міліцію.
Свідок ОСОБА_8 дав аналогічні покази, підтвердивши, що коли він підходив до літньої кухні помешкання ОСОБА_11 , то з неї вийшли двоє хлопців, другий з яких тримав у руках газову плиту. Побачивши його вони побігли, а той, що тримав плиту, кинув її перед цим. Коли він наздогнав та затримав цього хлопця який ніс плиту, то ним виявився
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні також підтвердив, що 22 січня 2015 року його покликала сусідка ОСОБА_7 , яка повідомила, що до будинку ОСОБА_5 залізли крадії. Коли він прийшов, то ОСОБА_10 вже тримав одно з них, яким виявився односелець ОСОБА_12 .
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що будинок АДРЕСА_2 належить йому, але він там постійно не проживає. За його проханням за будинком наглядає сусідка ОСОБА_7 . Вночі 22 січня 2015 року вона йому зателефонувала та повідомила про крадіїв, які залізли до будинку. Коли він приїхав, то сусід ОСОБА_8 вже затримав одно з них, яким виявився односелець ОСОБА_3 . На місці він також виявив біля входу в літню кухню газову плитку, яку зі слів ОСОБА_8 вони намагалися викрасти, а також біля гаражу виявив у мішках запчастини до автомобіля, які також були приготовлені для викрадання.
Окрім цього вина ОСОБА_3 також підтверджується наступними дослідженими під час розгляду справи письмовими доказами:
- заявою ОСОБА_5 від 23 січня 2015 року про намагання невідомих осіб викрасти з його будинку по АДРЕСА_2 його майно, а саме: коробку передач від автомобіля марки «ЗІЛ», газову плиту з двома конфорками, кришку трамплера (а.с. 18);
- протоколом огляду місця події с фототаблицею до нього від 23 січня 2015 року території домоволодіння ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , звідки було здійснено спробу викрасти його майно, під час огляду поряд із входом до літньої кухні на землі була виявлена газова плиту з двома конфорками, біля гаражу знайдено два поліетиленові мішки із частинами коробки передач автомобіля; під час огляду було виявлено, що одне з вікон гаражу було розбито, а також на городі знайдено кришку розподілювача запалення автомобіля (трамплера) (а.с. 20-22);
- протоколом огляду від 6 лютого 2015 року майна ОСОБА_5 , яке намагалися викрасти (а.с. 31-33);
- заявою ОСОБА_3 до Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області від 23 січня 2015 року, згідно з якою він зізнався, що намагався разом зі своїм знайомим викрасти майно з домоволодіння громадянина ОСОБА_14 в с. Зелений Гай Жовтневого району (а.с. 23);
- товарними чеками про вартість майна ОСОБА_5 , яке намагалися викрасти, згідно з якими вартість газової плити складає 200 грн, коробки передачі автомобіля «ЗІЛ» - 5000 грн., кришки розподілювача запалення автомобіля марки «ВАЗ-2106» - 100 грн.
- протоколами слідчих експериментів від 16 лютого 2015 року за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , згідно з яким кожний з них окремо показав на місцевості яким чином вони побачили як дві невідомі особи намагалися викрасти майно
ОСОБА_15 з його гаражу та літньої кухні по АДРЕСА_2 , та яким чином було затримано ОСОБА_3 на місці скоєння (а.с. 48-57).
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності суд вважає вину підсудного доказаною, а його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 15 та ч. 3 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням в інше приміщення.
Показання обвинуваченого про те, що він не вчиняв замаху на крадіжку суд вважає неспроможними, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, в тому числі показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
Так, згідно з показами ОСОБА_7 вона чула, що в гаражі перебували двоє осіб, а не один, як про це зазначив обвинувачений.
Обоє свідків також підтвердили, що коли вони наблизилися до домоволодіння, щоб затримати винуватців, то двоє незнайомців виходили з кухні спокійною ходою, а той що йшов другим, тримав у руках металеву газову плиту. Побачивши їх вони після цього відразу побігли, а той що біг другим, і який перед цим тримав плиту, після затримання виявився односельцем ОСОБА_16 . При цьому як вказала свідок ОСОБА_7 вони побігли після того як ОСОБА_8 крикнув їм: Стоять.
Показання обвинуваченого про те, що коли він зайшов до літньої кухні, щоб перевірити, що там коїться, а незнайомець кинув у нього плиту, яку він спіймав та побіг з нею, суд вважає абсолютно надуманими.
При обранні підсудному виду та міри покарання пом`якшуючих обставин суд не вбачає, а обтяжуючою його вину обставиною є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
За місцем проживання він характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого підсудним діяння, його особистість, наявність обставини, що обтяжує покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованого злочину, та допускає можливість його виправлення без відбуття покарання за положеннями ст. 75 КК України та здійснення контролю за цим виправленням згідно з нормами ст. 76 КК України.
Цивільний позов у справі заявлений не був.
Речові докази, які було передано для зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити йому як власнику.
Враховучи матеріальне становище обвинуваченого та його сімейний стан суд вбачає за можливе процесуальні витрати у виді залучення експерта віднести на рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373 374 КПК України,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 та ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за його вчинення у виді позбавлення волі строком на три роки і шість місяців.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в два роки, поклавши на нього у відповідності зі ст. 76 КК України наступні обов`язки, які він повинен виконати на протязі цього іспитового строку:
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обирати.
Речові докази коробку передач до автомобіля марки ЗІЛ-130, кришку розподілювача запалення від автомобіля марки ВАЗ-2106, газову плиту, які були передані для зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити йому як власнику.
Процесуальні витрати у виді залучення експерта НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області в сумі 245 грн. 70 коп. віднести на рахунок держави.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Миколаївської області, через Жовтневий районний суд Миколаївської області, на протязі 30 днів з дня проголошення.
Суддя ОСОБА_1