Справа № 541/1321/15-к
Провадження № 1-кп/541/110/2015
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Глибочка Трубчівського району Брянської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого охоронником у Миргородській філії ПАТ «Полтаваобленерго», проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.402 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , являючись солдатом військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , усупереч вимог ст.ст. 4, 11, 16, 28, 30, 37, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 5 лютого 2015 року, за місцем дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, без поважних причин, відкрито відмовився виконати наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 05.02.2015 року № 40 та бойове розпорядження Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 03.02.2015 року № 04 стосовно виключення зі списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 та переміщення до м.Дебальцеве для забезпечення проведення Антитерористичної операції, залишившись в м.Миргороді Полтавської області.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив суду, що був призваний на військову службу за мобілізацією 25 березня 2014 року та проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді номера обслуги реактивної артилерійської батареї спочатку в м.Суми, а в подальшому в м.Миргороді. Покладені на нього обов`язки військової служби виконував, від їх виконання не ухилявся, переважно займався ремонтом техніки. Відмову виконувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2015р. про переміщення до м.Дебальцеве пояснив своїм психологічним станом, який був зумовлений тим що на той час він вже прослужив майже рік, хоч під час призову йому пояснювали, що призивають на 45 діб, незадовільними умовами проходження служби та станом техніки, з якою необхідно було направлятись у м.Дебальцеве. Також пояснив що у скоєному розкаявся, надалі проходив службу в АДРЕСА_1 та повністю виконував свої обов`язки, був демобілізований 20 березня 2015 року. Йому роз`яснена ч. 3 ст. 349 КПК України, він правильно розуміє фактичні обставини кримінального провадження і їх не оспорює, добровільно просить судовий розгляд провести в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, йому також роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження у апеляційному порядку.

Враховуючи, що учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд проводить судовий розгляд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які підтверджують факт перебування його на військовій службі та характеризують особу обвинуваченого.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 61 від 25.03.2014р. солдата ОСОБА_4 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено номером обслуги 1 реактивного артилерійського взводу 3 реактивної артилерійської батареї 1 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 з 25 березня 2014 року. Згідно службової характеристики від 11.02.2015 року ОСОБА_4 проходив службу на посаді номера обслуги 10 реактивної артилерійської батареї військової частини польова пошта НОМЕР_1 , характеризується задовільно.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.402 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Обставинами, що пом`якшують його покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

Cуд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу ОСОБА_4 , який вину у вчиненому визнав, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується задовільно, має сім`ю та постійне місце роботи, обставини справи, що пом`якшують покарання, думку прокурора щодо можливості виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, вважає, що вказані пом`якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, та вважає можливим на підставі ст.69 КК України призначити йому покарання більш м`якого виду, ніж зазначене в санкції частини 1 статті 402 КК України, у виді штрафу, що сприятиме досягненню мети його виправлення і перевиховання та, на думку суду, буде необхідним і достатнім засобом впливу для запобігання вчинення ним нових злочинів.

Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.402 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумі становить 3400 грн. (три тисячі чотириста гривень).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у строк 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1