У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних
справах у складі:

головуючого

Міщенка С.М.

суддів

Вус С.М., Нікітіна Ю.І.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 11 грудня 2007
року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_1 на вирок
Мар'їнського районного суду Донецької області від 21 лютого 2005 року, яким
засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженку
селища Старомихайлівка,

Мар'їнського
району, Донецької області,

з вищою
освітою, не судиму, -

за ст. 101 ч. 3
КК України 1960 року на 6 років позбавлення волі.

Ухвалою
апеляційного суду Донецької області від 14 липня 2005 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено
без змін.

ОСОБА_1
засуджено за те, що вона ІНФОРМАЦІЯ_2, приблизно о 22 годині 30 хвилин, у дворі
будинку АДРЕСА_1, під час сварки, на ґрунті особистих неприязних стосунків,
спричинила умисне тяжке тілесне ушкодження своєму чоловікові - ОСОБА_2, здійснивши
у нього постріл з мисливської рушниці. Від отриманого вогнепального дробового
поранення лівого стегна з пошкодженням великих судин ОСОБА_2 помер.

У касаційній
скарзі засуджена ОСОБА_1 просить судові рішення щодо неї скасувати, а справу
закрити. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона злочин щодо
потерпілого ОСОБА_2 не вчиняла, а органи досудового слідства та суд не
перевірили і не спростували її алібі, не з'ясували, з якої саме рушниці та ким
був здійснений постріл у потерпілого, не допитали всіх свідків по справі, чим
допустили однобічність та неповноту та порушили її право на захист.

Заслухавши
доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги,
колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Висновок суду
про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй злочину за
обставин, викладених у вироку, підтверджується сукупністю зібраних та
перевірених в судовому засіданні доказів, яким суд дав належну юридичну оцінку.

Як убачається з
матеріалів справи, зокрема, показань ОСОБА_1 як підозрюваної (а.с. 52-55, т.
1), та як обвинуваченої (а.с. 115-118, т. 1), вона визнала свою вину у
необережному заподіянні потерпілому ОСОБА_2 тяжкого тілесного ушкодження, від
якого настала його смерть, про що сама повідомила працівників міліції.

Ці свої покази
ОСОБА_1 підтвердила і під час проведення за її участю відтворення обстановки та
обставин події, з протоколу якого вбачається, що вона у присутності понятих
дала аналогічні показання про обставини спричинення тілесних ушкоджень
потерпілому, при цьому на місці вчинення злочину продемонструвала механізм
заподіяння потерпілому необережного тяжкого тілесного ушкодження.

Суд першої
інстанції, що стверджено і апеляційною інстанцією, дійшов обґрунтованого висновку
про те, що ОСОБА_1 спричинила потерпілому саме умисне тяжке тілесне ушкодження,
від якого настала смерть потерпілого.

При цьому суд
вірно обґрунтував свої висновки даними судової медико-криміналістичної
експертизи, згідно якої постріл в потерпілого був здійснений з віддалі 150 см
(а.с. 178-185, т. 1).

Також суд вірно
врахував висновок комплексної медико-балістичної експертизи (а.с. 199, т. 1),
згідно якого постріл, враховуючи його віддаль, не міг бути здійснений при
обставинах, на які посилалась ОСОБА_1, тобто в той час, коли вона нібито
перешкоджала потерплому здійснити постріл.

Суд ретельно
перевірив особисті стосунки, які були між засудженою та потерпілим і дійшов до
обґрунтованого висновку, що ці стосунки носили неприязнений характер.

Посилання засудженої
на те, що по справі допущені неповнота та однобічність досудового та судового
слідства, є надуманими, оскільки по справі вжиті всі передбачені законом заходи
до виявлення обставин, що викривають та виправдовують ОСОБА_1

В тому числі суд
ретельно перевіряв алібі засудженої, а також її посилання на порушення її права
на захист. З цією метою суд допитав свідків, на яких посилалась ОСОБА_1, дав
належну оцінку показам тих свідків, які знаходились у родинних з нею стосунках
та давали показання, що суперечили об'єктивним даним.

В тому числі суд
допитав понятих, які були присутні при проведенні відтворення обстановки та
обставин події.

Також судом
перевірялись твердження засудженої
ОСОБА_1 щодо застосування до неї недозволених методів ведення слідства, які не
знайшли свого підтвердження.

Що стосується
посилань у касаційній скарзі щодо порушення права на захист, то вони не знайшли
свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що
ОСОБА_1 при проведенні допитів як підозрюваної та обвинуваченої, а також в суді
роз'яснювалось її право мати захисника і, за її проханням, ОСОБА_1 була
забезпечена захисником.

Істотних
порушень норм кримінально-процесуального закону по справі не встановлено, суд
також повно дослідив обставини справи, дав зібраним доказам належну оцінку і
правильно застосував матеріальний закон.

Покарання
відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки призначене з урахуванням
характеру та ступеня тяжкості вчиненого злочину, даними щодо особи засудженого.

Підстав для призначення
справи до касаційного розгляду з повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК
України, немає.

Виходячи з
наведеного, керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

відмовити
у задоволенні касаційної скарги засудженої ОСОБА_1

судді: