Справа № 646/8899/15-к
№ провадження 1-в/646/373/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.07.2015 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника Диканівської виправної колонії ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції між Червонозаводським районним судом м. Харкова та Диканівською виправною колонією № 12 управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області заяву ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього З.У. «Про амністію у 2014 році»,
ВСТАНОВИВ:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_5 , про застосування відносно нього ст. 2 З.У. «Про амністію у 2014 році».

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 336 КПК України судове засідання здійснюється в режимі відеоконференції під час трансляції з Диканівської виправної колонії.

Засуджений заяву підтримав та просив задовольнити.

Прокурор проти задоволення заяви заперечувала, посилаючись на те, що засуджений не підлягає звільненню на підставі З.У. «Про амністію у 2014 році», оскільки він в період іспитового строку, призначеного за вчинення тяжкого злочину знову вчинив тяжкий злочин.

Представник колонії просив прийняти рішення на розсуд суду.

Суд вислухавши доводи засудженого та прокурора, представника колонії, оглянувши матеріали справи приходить до наступного.

Як було встановлено, вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.10.2012 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07.04.2014 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307, 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю та на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.10.2012 року і остаточно визначено покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі.

У відповідності до ст. 12 КК України, злочини, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України віднесено до тяжких злочинів.

Згідно п. в ст. 8 З.У. «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 в період іспитового строку, призначеного вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.10.2012 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, знову вчинив умисні тяжкі злочини, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України, заява про застосування відносно нього ст. 2 З.У. «Про амністію у 2014 році» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 539 КПК України, З.У. «Про амністію у 2014 році», суд
УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_5 про застосування відносно нього ОСОБА_6 «Про амністію у 2014 році» залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1