Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2010 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

при секретарі Загоруйко О.В.

з участю: прокурора Січко В.М.

захисника ОСОБА_1»єва О.Л.

законного представника ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Старокостянтинові кримінальну справу про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки м. Старокостянтинів, вул. Партизанська,31, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженої, інваліда 2 групи, не працюючої, раніше не судимої, у зв»язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 11 червня 2010 року в період часу з 16 до 17 години шляхом вільного доступу із під»їзду житлового будинку №10 по вул. Грушевського в м. Старокостянтинів, таємно викрала дитячий візок «Вікі-Голд» вартістю 800 грн., який належав ОСОБА_3, чим заподіяла останній матеріальної шкоди на сказану суму.

Факт вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_4 підтверджується перевіреними судом доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_3, яка показала, що з весни 2010 року вона кожен день залишала належний їй дитячий візок «Вікі-Голд» на першому поверсі у під»їзді будинку №10 по вул. Грушевського у м. Старокостянтинів. 11 червня 2010 року вона залишила візок на звичному місці з лівої сторони від входу під східцями, а близько 17 години виявила, що візок пропав;

- показаннями свідка ОСОБА_5»юка ОСОБА_6, який показав, що 11 червня 2010 року біля 18 години бачив ОСОБА_4, яка стояла біля кафе «Двоє» поблизу сміттєвих баків. Поруч з нею він бачив дитячий одномісний візок сірого кольору літнього варіанту;

- показаннями свідка ОСОБА_7, даними на досудовому слідстві, який показав, що 11 червня 2010 року біля 19 години біля магазину «Дари природи» по вул. Грушевського у м. Старокостянтинів бачив ОСОБА_4, яка йшла навпроти нього та везла дитячий одномісний візок сірого кольору літнього варіанту;

- показаннями допитаного в якості свідка ДІМ Старокостянтинівського РВ УМВС України у Хмельницькій області капітана міліції ОСОБА_8, який показав, що при встановленні очевидців вчинення даного суспільно-небезпечного діяння, ним було опитано ОСОБА_7, який вказав, що бачив як 11 червня 2010 року біля 19 години біля магазину «Дари природи» по вул. Грушевського у м. Старокостянтинів ОСОБА_4 везла дитячий візок, який по опису співпадав з викраденим у ОСОБА_3 візком;

- протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього від 11.06.2010 року (а.с.5);

- довідкою КП «Райкоопринкторг» про вартість дитячого візка «Вікі-Голд» (а.с.16).

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №247, ОСОБА_9 виявляє важку розумову відсталість, виявляв таку і на період скоєння інкримінованого їй злочину, внаслідок чого не могла та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто відносно скоєного і на теперішній час її можна вважати неосудною. За психічним станом їй показане застосування амбулаторного примусового лікування (а.с.45-46).

Відповідно до ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання.

Оцінюючи зібрані у кримінальній справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна, за що передбачена кримінальна відповідальність за ч.1 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор та захисник висловили думку про необхідність застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи викладене, тяжкість вчиненого у стані неосудності діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_4, до неї слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді застосування амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Цивільний позов ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Керуючись ст. 19, 93, 94 КК України, ст.ст. 420,421 КПК України, суд

постановив:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності.

Застосувати відносно неосудної ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Цивільний позов ОСОБА_3 залишити без розгляду.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області протягом 15 діб.

Суддя: