СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/359/26
ун. № 759/1037/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора - ОСОБА_3 , представника третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт - ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора Київської обласної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00000208 від 08.07.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України про накладення арешту,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшло вказане клопотання, в якому прокурор, просить накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході обшуку за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 3-А, за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Інвентум Україна» () та ТОВ «Запорізький Тепло-Енерго Проект» ().

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000208 від 08.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за фактом заволодіння коштами публічного акціонерного товариства «Центренерго» під час укладання договорів на проведення робіт з ремонту енергетичного обладнання Трипільської ТЕС.

14.01.2026 у кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України директора ТОВ «Запорізький Тепло-Енерго Проект» ОСОБА_5 та директора ТОВ «Інвентум Україна» ОСОБА_6 .

Ураховуючи викладене, та те, що у сторони обвинувачення наявні достатні підстави вважати, що до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується у провадження причетні посадові особи ТОВ «Інвентум Україна» та ТОВ «Запорізький Тепло-Енерго Проект», 14.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва, слідчими групи слідчих у кримінальному провадженні було проведено обшук офісного приміщення, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 3-А, де безпосередньою здійснюється господарська діяльність ТОВ «Інвентум Україна» () та ТОВ «Запорізький Тепло-Енерго Проект», в ході якого було виявлено та вилучено майно (грошові кошти), яке не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Наведені вище вилучені грошові кошти відповідають критеріям статті 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та необхідні для перевірки обставин причетності зазначених вище осіб кримінального правопорушення, яке розслідується у провадженні, а також інших, на цей час невстановлених, осіб до вчинення кримінальних правопорушень, що вказує на можливість їх використання в якості речових доказів, у зв`язку з чим постановою слідчого від 14.01.2026 їх визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене існують обґрунтовані підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно третьої особи, яке не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вважається тимчасово вилученим майном та є доказом кримінального правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити. Також прокурором додатково подано витяг з ЄРДР про внесення відомостей за ч.2 ст. 209 КК України, а також протокол огляду від 21.01.2026 мобільного телефону ОСОБА_7 .

Представник ТОВ «Інвентум Україна» ОСОБА_8 щодо клопотання прокурора заперечував, зокрема вказав, що ТОВ "Інвентум Україна" не отримувало грошових коштів від ПАТ "Центренерго", отже вилучені під час обшуку грошові кошти не є такими, що отримані злочинним шляхом та належать особі, яка не є учасником кримінального провадження, а тому підстави для накладення арешту відсутні.

Представник ОСОБА_9 - ОСОБА_4 проти клопотання прокурора також заперечував, зокрема вказав, що вилучені грошові кошти у рлзмірі 1833600 грн та 30000 Євро належать ОСОБА_10 , отримані ним правомірним шляхом, оскільки він є ФОП та має відповідний дохід. Прокурором не доведено, що вказані грошові кошти є речовими доказами та мають відношення до вчинення кримінального правопорушення.

З вищенаведених підстав та обгрунтувань, викладених у письмових запереченнях, представники просять відмовити у клопотанні прокурора.

Дослідивши клопотання і додатки до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що 14.01.2026 на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва проведено обшук за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 3-А, за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Інвентум Україна» () та ТОВ «Запорізький Тепло-Енерго Проект» (). Під час обшуку, серед іншого, вилучено грошов кошти, які постановою слідчого від 14.01.2026 визнано речовим доказом.

У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Доводи представників власників майна про те, що підстави для застосування арешту майна відсутні, є безпідставними, оскільки причетність осіб до вчинення кримінального правопорушення є предметом досудового розслідування, постанова слідчого від 14.01.2026 містить сукупність підстав вважати, що вказане майно відповідає ознакам речового доказу, що дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Таким чином, матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, отже клопотання прокурора слід задовольнити.

Керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00000208від 08.07.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході обшуку за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 3-А, за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ "Інвентум Україна" ( ) та ТОВ "Запорізький Тепло-Енерго Проект" ( ) зокрема: предмети зовні схожі на грошові кошти в сумі 1 833 600 ( один мільйон вісімсот тридцять три тисячі шістсот) гривень купюрами номіналом 1000 гривень у кількості 1831 штук, купюрами номіналом 500 гривень у кількості 5 штук, купюрами номіналом 20 гривень у кількості 5 штук, а також предмети зовні схожі на грошові кошти в сумі 30 000 ( тридцять тисяч) Євро купюрами номіналом 50 Євро у кількості 600 штук.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1