Справа № 342/82/26
Провадження № 1-кс/342/20/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Городенка

Слідчий суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - начальником Городенківського відділу Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000006 від 28.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До суду 28.01.2026 надійшло клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000006 від 28.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

В обґрунтування свого клопотання слідчий покликається на те, що 27.01.2026 приблизно о 17:35 год. по вул.Винниченка,23 м.Городенка Коломийського району, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , надав працівникам СРПП відділення поліції №2 (м.Городенка) неправомірну вигоду в сумі 100 доларів США, які поклав на переднє пасажирське сидіння службового автомобіля марки «Reno Daster» реєстраційний номер НОМЕР_1 поліції України, за не складання відносно нього адміністративних матеріалів. 28.01.2026 одну купюру номіналом 100 доларів США визнано речовим доказом та в наступному є необхідність у проведенні із нею відповідних слідчих та процесуальних дій, зокрема судових експертиз.

В судове засідання прокурор та слідчий не прибули, про час та місце розгляду даного клопотання були повідомлені у встановленому законом порядку.

Із поданням вищевказаного клопотання слідчим СВ ВП №2 (м. Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 подано заяву про розгляд клопотання про арешт майна від 28.01.2026 по кримінальному провадженні № 0000006 від 28.01.2026 без її участі.

Прокурок ОСОБА_4 подав із вищевказаним клопотанням заяву про розгляд клопотання про арешт майна від 28.01.2026 без його участі, клопотання підтримує.

ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства. 28.01.2026, через канцелярію суду, подав заяву в якій просить розгляд клопотання про арешт майна, а саме грошова купую номіналом 100 доларів США, проводити у його відсутності. Суть клопотання йому зрозуміла і він не заперечує щодо його задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання, осіб які беруть участь в кримінальному провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів в суді не здійснюється згідно вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Слідчий суддя, перевіривши матеріали клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, приходить до наступного.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Ч. 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно з п.1 ч.2 згаданої статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, - визначає ч.3 ст.170 КПК України. Вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя керується ст. 173 згаданого кодексу.

Частиною 11 ст. 170 КПК України, передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст. 173 згаданого кодексу, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що:

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженні № 0000006 свідчить про внесення 28.01.2026 до ЄРДР відомостей про те, що 27.01.2026 приблизно о 17:35 год. по АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , надав працівникам СРПП відділення поліції №2 (м.Городенка) неправомірну вигоду в сумі 100 доларів США, які поклав на переднє пасажирське сидіння службового автомобіля марки «Reno Daster» реєстраційний номер НОМЕР_1 поліції України, за не складання відносно нього адміністративних матеріалів. Попередня правова кваліфікація ч.1 ст.369 КК України. Згідно з даним Витягом органом досудового розслідування є відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Із протоколу огляду місця події від 27.01.2026 сліду, що під час проведення огляду місця події за участю водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_3 , службового автомобіля «Reno Daster» реєстраційний номер НОМЕР_1 поліції України, на передньому пасажирському сидінні виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди одну грошову купюру номіналом 100 доларів США, серії та номеру: КК 23970389А.

Постановою слідчого СВ відділення поліції №2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про визнання речовим доказом та доручення до матеріалів кримінального провадження від 28.01.2026 вищевказану вилучену одну грошову купюру номіналом 100 доларів США серії та номеру: КК 23970389А, яку упаковано в спец.пакет ІСR0004492 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000006 від 28.01.2026.

В письмових поясненнях від 27.01.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначив, що він 27.01.2026 близько 17:30 год в м. Городенка по вул. Винниченка рухався автомобілем марки Форд д.н.з НОМЕР_2 разом із своїми товаришами ОСОБА_7 , жителем м. Городенка та ще одним товаришем, ім`я якого називати відмовляється. В цей час позаду нього рухався поліцейський автомобіль марки Рено Дастер, д.н.з на даний час він не пам`ятає, яким за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору зупинили його автомобіль. На їхню вимогу ОСОБА_5 зразу ж зупинився в місці де це дозволено. Після цього до його автомобіля підійшов працівник поліції, який представився та повідомив причину зупинки. Даний факт він визнав на що його повідомили, що на нього будуть складені адміністративні матеріали у зв`язку з чим працівники поліції попросили у нього посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, нащо він їм відповів, що посвідчення водія у нього немає з собою, а свідоцтво забув в іншому автомобілі. Тоді, для вияснення подальших дій він вирішив присісти до поліцейського автомобіля марки Рено Дастер, а саме на переднє праве сидіння. Під час цього із передньої лівої кишені його штанів в даному автомобілі у нього випали грошові кошти в розмірі 100 доларів США. Про даний факт його повідомили працівники поліції та запідозрили, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння на місці від чого він відмовився, а тоді запропонували пройти таке ж освідчення в медичному закладі, від чого він також відмовився. Купюру яку він втратив в поліцейському автомобілі залишилася там.

Відомості про те, що ОСОБА_5 є особою, яка має якийсь спеціальний статус відсутні.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

За пропозицію чи обіцянку службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища настає кримінальна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 369 КК України.

Предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, є неправомірна вигода майнового характеру, в даному кримінальному провадженні - грошові кошти в сумі 100 доларів США.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В зв`язку з проведенням досудового розслідування необхідне проведення слідчих дій щодо вилученої під час огляду місця події грошової купюри, в тому числі проведення експертиз.

З метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, приймаючи до уваги те, що вилучена грошова купюра відповідає критеріям речового доказу відповідно до вимог ст. 98 КПК України та може бути доказом злочину, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167,170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження на вилучену 27.01.2026 одну грошову купюру номіналом 100 доларів США серії та номеру: КК 23970389А, власником якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , яка тимчасово зберігається при матеріалах кримінального провадження, з метою збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження до вирішення питання про долю вказаного речового доказу відповідно до КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, який здійснює досудове розслідування в даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1