Справа № 716/301/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2026 місто Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000606 від 22.08.2025 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.4, 6 ст. 152 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2026 року до Заставнівського районного суду Чернівецької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 обвинуваченого за ч.4, 6 ст.152 КК України.

Ухвалою від 02.03.2026 року у кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання.

03.03.2025 до суду надійшло клопотання прокурора про продовження застосованого на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.01.2026 запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Клопотання мотивоване тим, що ризики переховування ОСОБА_5 від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, ризики впливу на потерпілу, свідків, які слугували для обрання запобіжного заходу, не зменшилися та не зникли.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора, зазначивши, що ризики зазначені прокурором у клопотанні не доведені і ґрунтуються на припущеннях.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, колегія суддів приходить до наступного.

Так, відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.01.2026 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді триманні під вартою.

Строк дії ухвали закінчується 07.03.2026.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, зокрема, переховуватися від суду; перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі репутацію обвинуваченого, його майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність місця роботи, навчання, ризик повторення поведінки, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою тощо.

В рішеннях Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, зазначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом до свободи особистості; в кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Підстави для тримання особи під вартою мають оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для тримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Тримання під вартою, відповідно до ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином, злочином проти статевої свободи та статевої недоторканості особи відносно малолітньої особи, і карається позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі.

З відомих даних про особу ОСОБА_5 вбачається, що він не навчається, не працює, не одружений, але перебуває у фактичних шлюбних відносинах з особою, яка є прабабусею неповнолітньої потерпілої, обізнаний про місце проживання останньої, не судимий в силу ст.89 КК України, осіб на утриманні не має.

Вказані обставини, окрім іншого, свідчать про відсутність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків.

За таких обставин, враховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, а також виходячи з сукупності обставин, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що ризики переховування ОСОБА_5 від суду з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим, ризики впливу на малолітню потерпілу, свідків, які є родичами співмешканки обвинуваченого, з метою спотворення їх показань за для уникнення кримінальної відповідальності, вчинення іншого злочину чи продовження вчинення аналогічних злочинів реально існують, а отже, інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, наведеним прокурором у клопотанні.

Саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

А тому клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини «Летельє проти Франції» особлива тяжкість деяких злочинів виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Заперечуючи проти клопотання прокурора сторона захисту не навела достатніх доводів, які б свідчили на користь зменшення раніше встановлених ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого.

За таких обставин, подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою є виправданим.

Беручи до уваги з`ясовані судом обставини, суд вважає за необхідне на підставі абз. п.1 ч.4 ст.183 КПК України не визначити ОСОБА_5 розмір застави.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 199, 206, 314 -315 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 01.05.2026 року включно.

Копію ухвали після проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити для виконання начальнику ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор», де утримуються обвинувачений.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено о 11:00 год 04.03.2026.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3