УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2026 Справа №607/5177/26 Провадження №1-кс/607/1954/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання начальника Тернопільського відділу Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000078 від 19 лютого 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2026 року начальник Тернопільського відділу Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000078 від 19 лютого 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України, про накладення арешту на майно, виявлене під час огляду 09.03.2026 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:2202, що розташована поза межами населеного пункту с. Романівка Байковецької територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, а саме: будівлю з дерев`яного брусу, тимчасову споруду, обшиту металевим листом, будівлю з пінобетонних блоків, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Подане клопотання мотивоване тим, що 18.02.2026 надійшло повідомлення від працівника сектору водної поліції Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про те, що в ході виконання службових обов`язків на території Байковецької ОТГ виявлено факт самовільного будівництва на самозайнятій ділянці.

Досудовим розслідуванням встановлено, що поза межами с. Романівка Байковецької ОТГ виявлено факт самовільного будівництва 2 будівель та 1 тимчасової споруди, без правовстановлюючих документів та відповідної державної реєстрації на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:2202 із земель водного фонду Байковецької сільської територіальної громади, у прибережній захисній смузі водного об`єкта загального користування, а саме ставка площею 12,1602 га.

Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що виявлені об`єкти постановою слідчого визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, з метою збереження та недопущення зміни стану виявлених об`єктів, які було опечатано, ініціатор клопотання просить накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому КПК України порядку.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином слідчий суддя вважає, що розгляд клопотання слід здійснювати без участі прокурора, який не з`явився, хоча про день та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Також у відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Частиною другою цієї статті визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних прийшов до висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування у даному кримінальному провадженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Так, в судовому засіданні встановлено, що слідчими СВ ВП №2 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000078 від 19 лютого 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України.

Так, у клопотанні прокурора наведено відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, про вчинення вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами.

Як вбачається із клопотання, прокурор просить накласти арешт на майно, яке було вилучено під час огляду місця події 09.03.2026 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:2202, що розташована поза межами населеного пункту с. Романівка Байковецької територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, а саме: будівлю з дерев`яного брусу, тимчасову споруду, обшиту металевим листом, будівлю з пінобетонних блоків, з метою збереження речових доказів, забезпечення їх цілісності, у кримінальному провадженні та проведення усіх необхідних слідчих дій.

09 березня 2026 року постановою т.в.о. слідчого СВ ВП №2 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 майно, яке було опечатано в ході проведення огляду місця події, визнано речовими доказом, а саме: будівлю з дерев`яного брусу, тимчасову споруду, обшиту металевим листом, будівлю з пінобетонних блоків.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч.2 ст.170 КПК України.

Правилами ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони місять ознаки, зазначені у частині першій цієї статті.

Так, у клопотанні наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено вказане кримінальне правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами.

Крім цього, стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначене у клопотанні майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що вилучене під час проведення огляду місця події майно, належить до категорії майна, що має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, відповідає критеріям зазначеним у ч.1 ст.98, п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, а тому є необхідність у накладені арешту на таке з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п.67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п.44 справи «Камензинд проти Швейцарії»).

Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна слідчим суддею не встановлено. Отже, накладення арешту на опечатане під час проведення огляду місця події майно, відповідає співвідношенню критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності та завдань кримінального провадження, з огляду на те, що вказане майно може бути використане, як доказ для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема задля проведення усіх необхідних слідчих дій.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на опечатане 09.03.2026 під час огляду місця події майно.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника Тернопільського відділу Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000078 від 19 лютого 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження, на опечатане 09.03.2026 під час проведення огляду місця події майно, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:2202, яка розташована поза межами населеного пункту с. Романівка Байковецької територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, а саме: будівлю з дерев`яного брусу, тимчасову споруду, обшиту металевим листом, будівлю з пінобетонних блоків.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Тернопільського відділу Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1