КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/1741/2026 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 , яка діє в інтересах Міністерства юстиції України, на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги Міністерства юстиції України на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя, проаналізувавши зміст заяви Міністерства юстиції України від 10.10.2025 вих. №147058/38.4.3/15-25 про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами органів державної влади, вважав, що в розумінні ст. ст. 2, 11 КПК України, вона не містить даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним. Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що в уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, не виникло обов`язку внести відомості до ЄРДР.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, представник Міністерства юстиції України ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду, просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2025 року та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу Мін`юсту на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

Крім того, апелянт просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2025 року, мотивуючи причини пропуску тим, що скарга МЮУ була розглянута слідчим суддею за відсутності особи, яка її оскаржує, а оскаржувана ухвала надійшла на електронну адресу Міністерства юстиції лише 25.12.2025.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що як слідчий суддя, так і особа, чия бездіяльність оскаржуються, здійснили поверхневий та абсолютно формальний аналіз заяви Міністерства юстиції України, без вивчення в повному обсязі доданих матеріалів та доказів у якості додатків.

Так, апелянт зазначає, що Міністерством юстиції у своїй заяві було зазначено конкретні обставини про кримінальні правопорушення (відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення), які є хоч і неповними, але достатніми у вказаних правовідносинах, зокрема, для попередньої кваліфікації та внесення відомостей до ЄРДР та належного проведення досудового розслідування.

Окрім того, на думку Мін`юсту, для перевірки відомостей, зазначених в цій заяві, та остаточної кваліфікації кримінального правопорушення необхідно провести слідчі дії для здобуття та дослідження вже наданих доказів, які можуть свідчити про наявність чи відсутність в діях осіб ознак кримінального правопорушення, проте, проведення слідчих та процесуальних дій неможливо без внесення відомостей вказаної заяви до ЄРДР.

Зокрема, апелянт зазначає, що у вказаній заяві Міністерство юстиції України повідомляє про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 367 Кримінального кодексу України, вчинених невстановленими особами органів державної влади відносно громадянина ОСОБА_7 , в результаті яких Державному бюджету України було завдано збитків, внаслідок виплати заявнику відшкодування в розмірі 107586,72 грн. (еквівалент 2400 євро), на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Воленшчак та інші проти України».

Одночасно Міністерство юстиції України повідомляло Державне бюро розслідувань, що у додатках до поданої заяви від 10.10.2025 містяться всі наявні у Міністерства юстиції України документи, що можуть бути використані працівниками Державного бюро розслідувань в якості доказів, та які свідчать про наявність об`єкту та об`єктивної сторони кримінального правопорушення.Зокрема такими документами є: заява громадянина ОСОБА_7 № 7835/19 до якої було додано копії документів, якими підтверджено викладені в заяві обставини, рішення Європейського суду з прав людини від 16.01.2025 у справі «Воленшчак та інші проти України», платіжна інструкція від 01.04.2025 № 231 та інші матеріали.

Представники ТУ ДБР, розташованого у м. Києві та Міністерства юстиції України, будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, а тому з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність осіб, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Перш за все, з приводу клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження слід зазначити, що враховуючи, те, що оскаржувана ухвала слідчого судді, хоч і була постановлена з викликом сторін, проте, розгляд справи відбувся без участі представника Міністерства юстиції України, зі змістом вказаної ухвали остання ознайомилася після отримання копії в електронному кабінеті МЮУ 25.12.2025, що підтверджується карткою реєстрації вхідного документа, і цього ж дня була скерована до суду апеляційна скарга, а тому, зважаючи на те, що виготовлення обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого рішення та апеляційну скаргу було направлено протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження в даному випадку пропущений із поважних причин і підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги по суті, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів за скаргою, Міністерство юстиції України звернулось до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 10.10.2025 вих. №147058/38.4.3/15-25.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що заява Міністерства юстиції України не містить даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Як слідує з матеріалів провадження, в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 10.10.2025 вих. №147058/38.4.3/15-25 Міністерство юстиції України просило внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 365, 367 КК України невстановленими посадовими особами органів державної влади, діями яких Державному бюджету України було завдано збитків, внаслідок виплати заявнику ОСОБА_7 відшкодування у розмірі 107586,72 грн. (еквівалент 2400 євро) на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справ «Воленшчак та інші проти України».

Однак, як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, в заяві не наведено даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним, а наведення даних, щодо можливого вчинення невідомими посадовими особами органів державної влади кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364 365, 367 КК України, у зв`язку з ухваленням рішення Європейського суду з прав людини 16.01.2025, яким встановлено за заявою ОСОБА_7 порушення Державою Україна пункту першого статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зобов`язано сплатити заявнику 2400 євро, як відшкодування моральної шкоди, на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що заява Міністерства юстиції України підлягала реєстрації шляхом внесення відомостей до ЄРДР, колегія суддів вважає безпідставними.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника Міністерства юстиції України, про те, що для перевірки відомостей, зазначених в заяві та остаточної кваліфікації кримінального правопорушення необхідно провести слідчі дії для здобуття та дослідження вже наданих доказів, які можуть свідчити про наявність чи відсутність в діях осіб ознак кримінального правопорушення, які неможливо провести без внесення відомостей вказаної заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань, то колегія суддів зауважує, що не будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення, виключно з огляду на її назву, набуває статусу цього документа і її подання до ТУ ДБР розташованого у м. Києві не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР, оскільки вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, яких Міністерством юстиції України наведено не було, а відтак, не було і бездіяльності по невнесенню відомостей до ЄРДР.

Відтак, висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги Міністерства юстиції України ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження, а тому доводи представника Міністерства юстиції України в цій частині є неспроможними.

Будь - яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою Міністерства юстиції України та підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Клопотання представника Міністерства юстиції України - ОСОБА_6 - задовольнити.

Поновити представнику Міністерства юстиції України - ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2025 року.

Апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги Міністерства юстиції України на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ___________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4