Дата документу 17.02.2026
Провадження № 1-кс/334/485/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Запоріжжі клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002499 від 26.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про часткове скасування арешту з майна. Клопотання вмотивоване тим, що 26.12.2025 року в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0002499 від 26.12.2025 року, тимчасово вилучено автомобіль марки «Honda FR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 на праві власності. Ухвалою слідчого судді від 30.12.2025 року на даний транспортний засіб накладено арешт. До клопотання долучена заява потерпілого про відсутність матеріальних, моральних чи інших претензій до ОСОБА_3 .. На даний час відпала потреба у подальшому утриманні вказаного автомобіля на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП Запорізькій області. Довготривале утримання автомобіля на майданчику призводить до його псування, погіршення технічного стану, що завдає заявнику матеріальних збитків, у зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду з вказаним клопотанням про часткове скасування арешту.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду клопотання були повідомлені у встановленому законом порядку.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду клопотання були повідомлені у встановленому законом порядку. 17.02.2026 року через канцелярію суду слідчий ВР ЗСТ СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що в рамках досудового розслідування проведені експертні дослідження та слідчі експерименти за участі транспортного засобу, просить прийняти рішення на розсуд суду.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, дійшов до наступного.

Відповідно до ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Слідчим відділом Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002499 від 26.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 30.12.2025 по справі № 334/10851/25 накладено арешт на автомобіль «HONDA FR-V» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 - вилучений в ході проведення огляду місця ДТП, з позбавленням права розпорядження, відчуження та користування ним власником та іншими довіреними особами.

Відповідно до ухвали про арешт майна метою застосовування такого заходу забезпечення кримінального провадження було збереження речових доказів та проведення відповідних експертиз.

Згідно вимог ч.3 ст.170КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу).

Вказаний автомобіль визнано речовим доказом.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.11.2012 № 1104 (далі - Порядок), цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 Порядку, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11. 2012 року за № 1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Враховуючи, що всі необідні експертизи по транспортному засобу призначено та проведено, наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність правових підстав до задоволення клопотання, та вважає за необхідне передати транспортний засіб на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_3 , з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 350, 371, 372, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Скасувати частково арешт в частині позбавлення права користування автомобілем «Honda FR-V», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 30.12.2025 по справі № 334/10851/26 на автомобіль «Honda FR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3 .

Зобов`язати відповідальну особу (слідчого, прокурора) передати вище вказане майно під зберігальну розписку власнику ОСОБА_3 , для зберігання.

Попередити ОСОБА_3 про зобов`язання зберігати повернуте майно у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні до вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Копію ухвали суду надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1