БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2847/25
Провадження № 1-кп/497/83/26
УХВАЛА

про розгляд клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому

запобіжного заходу у виді тримання під вартою

17.02.26 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000486 від 11.08.2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженкі с.Стара Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, зі слів має середньою спеціальну освіту, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактинчо проживає в АДРЕСА_2 , не судима,

- яка обвинувачується за ст.309ч.ч.2,3 КК України, утримується під вартою з дня затримання у порядку ст.208 КПК України - з 11.08.2025р.,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Болградського районного суду Одеської області перебуває вищевказаний обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні щодо гр. ОСОБА_4 , яка обвинувачується за ст.309ч.2,3 КК України, триває судовий розгляд обвинувального акту по суті.

13.02.2026 через канцелярію суду до матеріалів справи надійшло клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської області про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів з одночасним з обранням альтернативного виду - застави у межах 80 (восьмидесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240грн. та покладенням обов`язків в разі внесення застави.

Прокурор підтримав своє клопотання про продовження обвинуваченій запобіжнго заходу, наполягав на його задоволенні, посилаючись на ризики, зазначені у клопотанні та неможливість застосування щодо ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, стверджуючи, що вона обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12-ти років, що само по собі може спонукати її сховатись від суду та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином; в тому числі, оскільки обвинувачена не працює, проживає неподалік від кордону, має можливість безперешкодного перетинання державного кордону України та у подальшому може вдатись до переховування за межами України. Також є ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Обвинувачена може вдатись до спроб незаконно впливати на свідків, які викривають її неправомірні дії, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо.

Обвинувачена та захисник ОСОБА_5 заперечували проти його задоволення, зазначивши, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вже не є наркозалежною, має намір добровільно пройти обстеження та лікування від наркотичної залежності, має постійне місце проживння, родину, буде прибувати до суду на першу ж вимогу.

Вислухавши позиції учасників судового засідання, вивчивши надані суду пояснення і дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що у даному кримінальному провадженні дійсно існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, відповідно до змісту якої метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченою покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання її спробам переховуватися від суду та продовжувати протиправну діяльність. При цьому підставою застосування такого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачена може намагатися уникнути судового розгляду з метою уникнути покарання в разі визнання її винною, тобто, переховуватися від суду. Також суд погоджується з думкою прокурора, що існують обґрунтовані ризики щодо наявності в обвинуваченого можливості недотримання процесуальної поведінки та переховування від судочинства, враховуючи тяжкість правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 обвинувачується і не заперечує його вчинення нею.

Тому, враховуючи обставини кримінального провадження, обсяг обвинувачення у скоєнні обвинуваченим зазначеного в обвинувальному акті кримінального правопорушення яке інкриміноване ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора в необхідності саме такого запобіжного заходу з метою запобігання продовження обвинуваченим протиправної діяльності у виді впливу на свідків кримінального провадження та дотримання ним процесуальної поведінки уникнення можливості її неявки до суду.

Оцінивши у сукупності всі обставини, що зазначені прокурором та які перелічені статтею 177 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого та його захисника, розглянувши питання доцільності обрання запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою, враховуючи, що рішення про застосування такого запобіжного заходу обмежує права і свободи обвинуваченого, суд враховує, що запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, тому дійшов наступного.

Так, відповідно до ч.4ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини,... та в інших випадках.

Застава - це один з запобіжних заходів, який полягає у внесенні коштів в грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, що встановлений КМУ, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків (ст.ст.176п.3ч.1,182ч.1,2 КПК України. Застава може бути внесена: підозрюваним; обвинуваченим; іншою особою (фізичною або юридичною особою заставодавцем). Можливість застосування застави щодо особи, відносно якої застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених ч.3 чи ч.4 статті 183 КПК України. Застава не може бути внесена юридичними особами державної або комунальної власності або такими, що фінансуються з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі яких є частка державної, комунальної власності або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. Розмір застави визначається в ухвалі слідчого судді, суду про обрання стосовно особи запобіжного заходу у вигляді застави (пункт 4 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (далі - Порядок). Підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. У випадках, передбачених ч.ч.3 чи 4 ст.183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття у судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання. В разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України . Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень лише за його згодою. Звернення застави в дохід держави здійснюється на підставі платіжного доручення територіального управління Державної судової адміністрації (надалі ДСА) або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, наданого до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу. Застава має бути повернена заставодавцю, якщо: 1) відсутні підстави для застосування негативних наслідків для звернення застави в дохід держави (ч.8 статті 182 КПК України); 2) ухвала про застосування запобіжного заходу припинила свою дію у зв`язку із закінченням строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу (ст.203 КПК України) або у зв`язку з набранням чинності іншим судовим рішенням ухвалою про заміну запобіжного заходу; 3) заставодавець, тобто особа, яка внесла заставу не дає своєї згоди на можливе її звернення у майбутньому на виконання вироку в частині майнових стягнень (ст.182ч.11 КПК України). З заявою про повернення застави звертаються ті особи, які її внесли згідно з ст.182ч.2 КПК України. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець надає заяву до територіального управління Державної судової адміністрації України (ДСА) або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу (п.8 Порядку). В разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Таким чином, враховуючи ризики вчинення обвинуваченої інших правопорушень за відсутності в неї офіційних доходів, та санкцію статті, за якою вона обвинувачується - якою передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 9-ти до 12-ти років - що может спонукати її переховуватися від суду, а також враховуючи, що докази кримінального провадження судом ще не досліджувалися і свідки не допитані, - суд дійшов висновку, що з моменту обрання запобіжного заходу обвинуваченої слідчим суддею - обставини не змінилися, а тому відсутні підстави для обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, але з призначенням застави.

Щодо розміру застави - враховуючи те, що кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КПК України є тяжким злочином, розмір застави визначений Законом передбачений в такому випадку - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому, незважаючи на наявність обставин, що пом`якшують вину обвинуваченого - як то зазначено в обвинувальному акті і не заперечувалося самим обвинуваченим і захисником, та відсутніст обставин, що обтяжуватимуть покарання, - суд дійшов висновку, що застава в розмірі 80-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на даний час, - є співмірною з обставинами кримінального правопорушення та особою обвинуваченого, оскільки суду не надано доказів позитивної характеристики обвинуваченого, про місце його проживання, склад сім`ї, та інші - що можуть вплинути на зміну запобіжного заходу на даному етапі судового розгляду обвинувального акту.

Відповідно до ст.615ч.15 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення, тому, за аналогією Закону, враховуючи положення ст.376ч.2 КПК України - згідно якої в разі, якщо складання судового рішення у формі ухвали (постанови) вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини, - суд дійшов висновку, що в даному випадку слід оголосити вступну та резолютивну частину ухвали з врученням її повного тексту учасникам судового провадження в день його проголошення.

Керуючись ст.ст.177,178,182,183,314ч.1-3,315,316,331,350,376ч.2,615ч.15 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 .

2. Продовжити дію запобіжного заходу щодо обвинуваченої ОСОБА_4 - у виді тримання під вартою, строком на 60 діб до 17.04.2026 року включно, з триманням її в Державній установі «Ізмаїльській слідчий ізолятор».

3. Визначити заставу обвинуваченій ОСОБА_4 в межах запобіжного заходу у виді тримання під вартою - в розмірі 80-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що станом на теперішній час становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

4. Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 порядок внесення застави: сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена у строк до сплину терміну тримання під вартою як самим обвинуваченим так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеської області (розрахунковий рахунок UA0005435, МФО 820172, , отримувач ТУ ДСА, банк отримувача Державна Казначейська Служба України, м.Київ, призначення платежу запобіжний захід).

5. Після внесення визначеної даною ухвалою суми застави, обвинувачену ОСОБА_4 звільнити з-під варти.

6. В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за першою ж вимогою на виклики до слідчого і прокурора, здійснюючих досудове розслідування та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися за із населеного пункту, в якому вона зареєстрована і проживає - без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- пройти обстеження стосовно наявності залежності від вживання наркотичних речовин та алкоголю, та, в разі її виявлення - пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади - ГУ ДМС в Одеській області (м.Одеса, вул.Преображенська,44) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

7. Копію даної ухвали вручити прокурору, обвинуваченої, захиснику та направити до державної установи "Ізмаїльський слідчий ізолятор" для виконання в частині тримання під вартою обвинуваченого.

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення в залі суду, але може бути оскаржена протягом семи днів з дня отримання її копії до Одеського апеляційного суду безпосередньо, або через Болградський районний суд Одеської області в частині обрання запобіжного заходу.

Слідчий суддя ОСОБА_1