єдиний унікальний номер справи 531/286/26
номер провадження 1-кп/531/87/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді- ОСОБА_1

за участю секретаря- ОСОБА_2

прокурора- ОСОБА_3 ,

потерпілої- ОСОБА_4 ,

обвинуваченої- ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Карлівка кримінальне провадження №0000556 від 20 жовтня 2025 року за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Карлівка, Карлівського району, Полтавської області, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, із середньою освітою, заміжньої, не працюючої, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

згідно обвинувального акта, 19.10.2025 року близько 17:00 год., в світлий час доби, по зволоженому, чистому, асфальтобетонному покриттю, по вулиці Полтавський шлях в м. Карлівка, Полтавського району, Полтавської області, яка має по дві смуги руху в кожному напрямку, зі сторони м. Полтава в напрямку перехрестя вулиць Полтавський шлях - Радевича - Успенська в м. Карлівка, Полтавського району, Полтавської області, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21072», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухалася водій ОСОБА_5 з пасажиром ОСОБА_4 , яка знаходилася на передньому пасажирському сидінні.

В цей же час, на перехресті вулиць Полтавський шлях - Радевича - Успенська в м. Карлівка, Полтавського району, Полтавської області, перед увімкненим забороненим сигналом світлофора, знаходився в нерухомому стані автомобіль марки «Renault Megane», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 .

Під час руху у вказаному напрямку ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21072», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Полтавський шлях в напрямку перехрестя вулиць Полтавський шлях - Радевича - Успенська в м. Карлівка, Полтавського району, Полтавської області, порушуючи вимоги п.п.8.7.3 е), 12.3 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 р. №1094, де відповідно вказано: «п.п. 8.7.3. Сигнали світлофора мають такі значення: ...е) червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух...»; 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», не зменшила швидкість керованого нею автомобіля аж до зупинки та допустила зіткнення передньою частиною автомобіля марки «ВАЗ 21072», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , із задньою частиною автомобіля марки «Renault Megane», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого пасажир автомобіля марки «ВАЗ 21072», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у виді закритого перелому бугристості нігтьової фаланги 4-го пальця правої кисті без зміщення та забій правого плечового суглоба, які утворилися від дії тупих предметів, чи ударі об такі, кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Відповідно до висновку судової автотсхнічної експертизи у цій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «ВАЗ 21072» (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_5 мала технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем марки «Renault Megane» (номерний знак НОМЕР_2 ) виконавши вимоги п.п.8.7.3. е), 12.3. Правил дорожнього руху.

У діях водія автомобіля «ВАЗ 21072» (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п.п.8.7.3. е), 12.3. Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 подала суду клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою та просила закрити провадження у справі, зазначивши, що вони досягли примирення з потерпілою, матеріальних чи моральних претензій потерпіла до неї не має.

Захисник ОСОБА_6 просив клопотання ОСОБА_5 задовольнити, звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та закрити кримінальне провадження.

Потерпіла ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та вказала, що до обвинуваченої не має жодних претензій матеріального та морального характеру та вони примирились.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження не заперечував, а також просив вирішити питання про судові витрати та речові докази.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає можливим звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Згідно з п.2 ч 3 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом частин 1, 4 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» N 12 від 23.12.2005 року за наявності передбачених у ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України, у скоєнні якого обвинувачуються ОСОБА_5 , є необережним нетяжким злочином.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також у судовому засіданні встановлено, що обвинувачена раніше не судима, примирилася з потерпілою, остання претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України в зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілим, а кримінальне провадження стосовно неї слід закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 22 жовтня 2025 року слід скасувати.

Враховуючи правовий висновок, викладений у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 1 лютого 2024 року у справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23), що закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз, суд вважає, що процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта у справі, підлягають стягненню з обвинуваченої в розмірі 1782,80 гривень.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні щодо обвинуваченої не застосовувався.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284-286, 314, 370-372 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 46 КК України звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Кримінальне провадження №0000556 від 20 жовтня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 1782,80 грн (одна тисяча сімсот вісімдесят дві грн 80 коп).

Після набрання ухвалою законної сили, скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 23.10.2025 на транспортні засоби: автомобіль марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 ; автомобіль марки Renault Megane, н.з. НОМЕР_2 .

Речові докази:

- автомобіль марки Renault Megane, н.з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 , який зберігається на території на території ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області повернути власнику ОСОБА_9 ;

- автомобіль марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_10 , фактичним користувачем якого є ОСОБА_5 та який зберігається на території ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області повернути фактичному користувачу ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд Полтавської протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1