Справа №127/2419/26
Провадження №1-кс/127/1026/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000058 від 16.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 239 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду справи, з матеріалів клопотання встановлено, що керівник КП «Комунсервіс» Літинської селищної ради () ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи корупційні зв`язки із ОСОБА_6 , який є директором ТОВ «МАКСМІТ» () та фізичною особою-підприємцем, зловживаючи службовим становищем, надає останньому дозвіл на протиправне вивезення побічних продуктів тваринного походження не призначених для подальшого споживання людиною на територію полігону твердих побутових відходів, що знаходиться на землях комунальної власності Літинської територіальної громади, що виникають внаслідок здійснення підприємницької діяльності вказаного товариства.

У свою чергу, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи на меті зменшення витрат на належну утилізацію, організував їх незаконне вивезення та скидання на вказаний полігон побутових відходів, залучивши до протиправної діяльності найманих працівників ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 . Вказані працівники безпосередньо контролюють процес вивезення побічних продуктів тваринного походження не призначених для споживання людиною, а також забезпечують організаційні питання щодо їх вивезення.

Також встановлено, що забійний цех, де здійснює свою діяльність ОСОБА_6 знаходиться на території ТОВ «Літинський м`ясокомбінат» на земельних ділянках з кадастровими номерами :00:001:0011 площею 0,5739 га та :00:001:0155 площею 1,0074 га за адресою: Вінницька область, Вінницький район, селище Літин, вул. Сосонське шосе, 8 та 10А, на правах договору оренди.

Встановлено, що учасниками злочинної групи, з метою максимального зменшення витрат на утилізацію відходів тваринного походження (кістки), на території ТОВ «Літинський м`ясокомбінат» у самовільно визначених місцях, здійснюють утилізацію кісток, шляхом їх спалювання.

Також проведеними оперативно-розшуковими заходами було встановлено, що побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною, за погодженням з керівником КП «Комунсервіс» Літинської селищної ради ОСОБА_5 , вивозяться із території ТОВ «Літинський м`ясокомбінат», де здійснює свою діяльність ОСОБА_6 спеціальною асенізаційною технікою, а саме: транспортним засобом марки ЗІЛ 433362, д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого являється ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вивезення безпосередньо здійснюється на полігон твердих побутових відходів Літинської ОТГ.

Також встановлено, що до даного правопорушення причетний в.о. начальника Вінницького районного управління Держпродспоживслужби у Вінницький області, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який у свою чергу здійснює прикриття господарської діяльності ОСОБА_6 , попереджаючи про будь-які перевірки на підприємстві, щоб останній вчасно здійснив приховування слідів злочину.

Проведеними заходами було встановлено, що 19.09.2025 за вказівкою ОСОБА_6 , фігурантами було здійснено вивезення та захоронення побічних продуктів тваринного походження не призначених для споживання людиною із території ТОВ «Літинський м`ясокомбінат». До даного вивезення та захоронення причетні: фізична особа підприємець ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який, перебуваючи в злочинній змові, на прохання ОСОБА_6 надав вантажний транспортний засіб марки MAN, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 із причепом н. з. НОМЕР_3 для відвантаження побічних продуктів тваринного походження та в подальшому вивезення у не встановлене місце для захоронення. Встановлено, що водієм даного вантажного автомобіля являвся ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який і безпосередньо здійснював перевезення та розвантаження побічних продуктів тваринного походження на місце, яке вказав ОСОБА_6 . Окрім того встановлено, що до даного факту також причетний директор ТОВ «АРТ-ЕНЕРГО» ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який за проханням ОСОБА_6 , надав спеціальну техніку для підготовки місця захоронення та в подальшому здійснював контроль щодо захоронення побічних продуктів тваринного походження не призначених для споживання людиною, які утворились внаслідок господарської діяльності ОСОБА_6 .

Таким чином, зазначені особи, діючи за попередньою змовою, вчиняють дії, що призводять до порушення правил охорони земель через їх забруднення, шляхом потрапляння у ґрунти значного збільшення вмісту певних шкідливих речовин, що створює небезпеку для довкілля.

З метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, 19.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме: квартири за адресою АДРЕСА_1 , в ході проведення якого вилучено: мобільний телефон останнього марки «iPhone 13Pro», із сім-карткою з номером телефону НОМЕР_4 , який поміщено до спец. пакету НПУ WAR1968202.

Старший слідчий в клопотанні зазначив, що вилучений мобільний телефон містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження і мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, старший слідчий просив клопотання задовольнити.

Старший слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. На адресу суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, попередньо суду було надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 ч. 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000058 від 16.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 239 КК України.

Наведені в клопотанні обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000058 від 16.04.2025 року та іншими документами, доданими на обґрунтування клопотання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницького області у справі №127/764/26 від 09.01.2026 надано дозвіл на проведену 19.01.2026 слідчу дію - обшук.

Постановою старшого слідчого від 19.01.2026 про визнання вилучених речей речовими доказами, вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000058 від 16.04.2025 року.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час обшуку є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що старшим слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, вилучене 19.01.2026 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки дані речі мають значення речових доказів, при цьому старшим слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 19.01.2026 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на: мобільний телефон останнього марки «iPhone 13Pro», із сім-карткою з номером телефону НОМЕР_4 , який поміщено до спец. пакету НПУ WAR1968202, шляхом заборони його використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя