У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді, клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0002067 від 26.11.2025 року за кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що до Ужгородського РУП надійшло повідомлення про те, що 26.11.2025 о 17:59 год. на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 25.11.2025 о 18:00 год невідома особа чоловічої статі у капюшоні близько 40 років вихватив з рук два мобільні телефони марки «Айфон 13 Про Макс НОМЕР_1 та «Ксіомі Редмі 9» номер НОМЕР_2 .

В ході огляду 26.11.2025 місця події, в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: 2 відрізки скотчу з слідами папілярних ліній рук з вхідних дверей спальної кімнати, які упаковані до паперового конверту НПУ; Скляну пляшку «Red label», яку упаковано до паперового конверту НПУ СУ; 3 відрізки клейкої стрічки з слідами папілярних ліній рук, вилучених з поверхні скляної пляшки «Red label» які упаковано до паперового конверту НПУ; Скляну пляшку «Jameson» яку упаковано до паперового конверту НПУ СУ; 3 відрізки клейкої стрічки з слідами папілярних ліній рук, вилучених з поверхні скляної пляшки «Jameson» які упаковано до паперового конверту НПУ; Запальничку та пачку з під сигарет «Sobranie» які упаковано до паперового конверту НПУ; Змив речовини бурого кольору на марлевій серветц яку упаковано до паперового конверту НПУ.

Відповідно до постанови слідчого СВ Ужгородського РУП від 27.11.2025 вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному проводженні, оскільки воно може містити сліди кримінального правопорушення, здійснення ним протиправної діяльності, пов`язаної зі крадіжкою чужого майна під час дії воєнного стану, та іншу необхідну інформацію для проведення подальшого досудового розслідування та встановлення об`єктивних обставин кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, з метою забезпечення збереження вилучених речей як речових доказів у даному кримінальному провадженні, прокурор у клопотанні просить накласти на них арешт.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує, просить задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, що підтверджується рапортом слідчого ОСОБА_5 .

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Витягом з ЄРДР підтверджено, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0002067 від 26.11.2025 року, попередня правова кваліфікація ч. 4 ст. 186 КК України.

26.11.2025 року за адресою АДРЕСА_1 , було проведено огляду та згідно протоколу огляду місця події слідує, що в ході такого було виявлено та вилучено: 2 відрізки скотчу з слідами папілярних ліній рук з вхідних дверей спальної кімнати, які упаковані до паперового конверту НПУ; Скляну пляшку «Red label», яку упаковано до паперового конверту НПУ СУ; 3 відрізки клейкої стрічки з слідами папілярних ліній рук, вилучених з поверхні скляної пляшки «Red label» які упаковано до паперового конверту НПУ; Скляну пляшку «Jameson» яку упаковано до паперового конверту НПУ СУ; 3 відрізки клейкої стрічки з слідами папілярних ліній рук, вилучених з поверхні скляної пляшки «Jameson» які упаковано до паперового конверту НПУ; Запальничку та пачку з під сигарет «Sobranie» які упаковано до паперового конверту НПУ; Змив речовини бурого кольору на марлевій серветці яку упаковано до паперового конверту НПУ.

Постановою слідчого ОСОБА_6 від 27.11.2025 року вилучене майно та речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, вивчивши подане прокурором клопотання та додані до нього докази, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів прокурора, що тимчасово вилучені речі та майно, мають значення речових доказів у кримінальному проваджені та відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки такі могли зберегти на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, прокурором в цій частині, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Прокурором у клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а відтак, за наведених вище обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речових доказів стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, а також у втраті майна, що у свою чергу очевидно переважає над неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися вказаним майном.

Також, враховуючи, що таке майно було вилучене ще 15.12.2025 року, при цьому, прокурором станом на день розгляду клопотання не доведено, що таке майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, містить які-небудь відомості, які мають важливе значення для досудового розслідування.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для часткового задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені під час проведення огляду місця події від 26.11.2025 року за адресою АДРЕСА_1 , майно та речі, а саме : 2 відрізки скотчу з слідами папілярних ліній рук з вхідних дверей спальної кімнати, скляну пляшку «Red label», 3 відрізки клейкої стрічки з слідами папілярних ліній рук, вилучених з поверхні скляної пляшки «Red label», скляну пляшку «Jameson», 3 відрізки клейкої стрічки з слідами папілярних ліній рук, вилучених з поверхні скляної пляшки «Jameson», запальничку та пачку з під сигарет «Sobranie», змив речовини бурого кольору на марлевій серветці.

Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити слідчому, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1