Пр-ня по справі № 1кп/521/813/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

09 лютого 2026 року

Хаджибейський районний суд міста Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

із секретарем судового засідання - ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальне провадження № 0000667 від 23.05.2024 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в смт. Березине Тарутинського району Одеської області, громадянки України, яка має неповну середню освіту, офіційно не працює, незаміжня, має дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше судима: 1) 04.03.2024 року Малиновським р/с м. Одеси за ч. 1 ст. 190 КК, до покарання у вигляді штрафу у розмірі 34 000 гривень; 2) 04.03.2024 року Іллічівським р/с Одеської області за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ст. 70 КК остаточно до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК з іспитовим строком 2 роки, обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачена ОСОБА_3 , захисник - адвокат ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1. ОСОБА_3 , 15 травня 2024 року в період часу з 04 години по 07 годину ранку, більш точного часу не встановлено, знаходячись в квартирі ОСОБА_6 , а саме за адресою АДРЕСА_3 , побачивши мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 12» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , вирішила таємно викрасти вказане майно.

Так, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переконавшись, що її дії залишаться непомітними для оточуючих та для потерпілого, в умовах воєнного стану3, знаходячись у кімнаті квартири АДРЕСА_4 , таємно викрала мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 12» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 3050 гривень, в якому знаходились сім-карти операторів «Київстар» з номером НОМЕР_3 , та «Vodafone» з номером НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 . Після вчиненого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця правопорушення зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 3050 гривень.

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

2.1.Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину визнала повністю. Показала, що 15 травня 2024 року вона знаходилась вдома у знайомого ОСОБА_6 . Коли він вийшов з квартири, вона взяла його мобільний телефон з метою розрахуватись картою на ньому у магазині. Однак по дорозі зустріла колишнього хлопця на ім?я ОСОБА_7 , якому винна була кошти в сумі 7000 гривень. Оскільки вона не могла розрахуватись грошима, то він забрав в неї вказаний мобільний телефон. Вона розуміла, що вчинила крадіжку, однак дуже боялась відповідальності, а тому не пішла врегулювати цю проблему з потерпілим. В теперішній час шкодує, що вчинила крадіжку.

2.2.За згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_3 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК обмежився допитом обвинуваченої, а також дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченої та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченою обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність її позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

2.3.Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

3.1.Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є: щире каяття.

3.2.Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

4.Мотиви призначення покарання.

4.1.Обговорюючи питання виду та строку покарання, судом встановлені наступні обставини.

4.2.Судом встановлено, що ОСОБА_3 знаходиться у віці 23 років. Народилась в смт. Березине Тарутинського району, Одеської області, де і виросла. Має лише неповну середню освіту (9 класів). Жодної спеціальності не отримала. Має дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка в теперішній проживає з матір`ю в смт. Березине Тарутинського району. З батьком дитини одружена не була. Завершила з ним стосунки у 2024 році. До затримання працювала муляром-штукатуром на будівельних майданчиках в м. Одесі.

4.3.Фактичні обставини, які були повідомлені обвинуваченою, свідчать про те, що остання веде в цілому антисоціальний спосіб життя. У молодому віці, вона не бажає навчатись, не має натхнення на роботу і як наслідок не має стабільних принципів життя. Відсутність виховання, підтверджує її нахили на присвоєння чужих речей. Таке присвоєння не є для неї чимось заборонним. В її уяві такі дії, лише епізоди спільного буття з іншою людиною.

4.4.Пояснюючи власний вчинок, ОСОБА_3 і досі перебуває в ілюзії обману, думаючи, що викличе жаль і смуток, своєю поведінкою і проявам страждань у залі судового засідання. Натомість така поведінка, лише підтверджує стійкі її нахили на вчинення правопорушень, як спосіб життя. Вона по іншому не розуміє, як тільки взяти будь-яку річ, при сприятливих умовах.

4.5.Звертає також на себе увагу той факт, що заява потерпілим подана до поліції 23.05.2024 року. Тобто з часу вчинення правопорушення до дня подачі заяви минуло 8 днів. Очевидно потерпілий намагався врегулювати проблему шляхом добровільної компенсації завданої шкоди. Натомість обвинувачена не тільки не скористалась такою нагодою, але й зробила вигляд, що її не турбують власні незаконні вчинки.

4.6.Судом також встановлено, що ОСОБА_3 раніше судима. Малиновським районним судом м. Одеси 04.03.2024 року за ч. 1 ст. 190 КК, до покарання у вигляді штрафу у розмірі 34 000 гривень та Іллічівським районним судом Одеської області 04.03.2024 року за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ст. 70 КК остаточно до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК з іспитовим строком 2 роки. Обидва покарання не виконані. Штраф ОСОБА_3 не сплатила. Вчинила дане правопорушення, знаходячись під іспитовим строком за іншим вироком.

4.7.Поведінка обвинуваченої, враховуючи існуючи законні обмеження пов`язані з кримінальним покаранням свідчать про стійку антисоціальну поведінку, яка показує абсолютну зневагу до існуючих встановлених у суспільстві правил. Є також очевидним, що обвинувачена не бажає законно працювати, не бажає підвищувати свій інтелектуальний рівень та освіченість для того, щоб опанувати більш кваліфіковану роботу.

4.8.Тобто всі дії обвинуваченої направлені на ситуативне збагачення за рахунок випадкових можливостей, які в тому числі можуть бути незаконними.

4.9.Суд враховує, що майно потерпілому повернуто, завдяки поліції. Натомість сама обвинувачена до вказаного відшкодування не має жодного відношення.

4.10.Переходячи до обговорення питання виду та міри покарання, суд бере до уваги всі встановлені факти і обставини, і вважає, що до ОСОБА_3 можливо застосувати покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті. Однак підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК у даному випадку немає. Обвинувачена двічі не реагувала на милосердне ставлення до неї системи правосуддя, коли суд призначив їй покарання у вигляді штрафу та іспитового строку. Відповідно втретє призначати покарання не пов`язане з ізоляцією обвинуваченої буде не тільки дурістю, але й несправедливою формою реакції на порушене право приватної особи.

4.11.Суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 71 КК та при призначені покарання за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі та штрафу, враховуючи вироки Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2024 року та Іллічівського районного суду Одеської області від 04 березня 2024 року.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

5.1.Питання щодо скасування арешту майна, суд приймає на підставі ч. 4 ст. 174 КПК, відповідно до якої, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

5.2.Речові докази - 1)мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 12» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК, підлягає поверненню потерпілому - ОСОБА_6 . Оскільки під час досудового розслідування мобільний телефон повернутий потерпілому, необхідно вважати, що речовий доказ повернутий власнику.

5.3.Оскільки обвинувачена вже знаходиться під вартою, а також враховуючи, що судом призначено їй покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за необхідне продовжити обраний запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання законної сили вироком суду.

5.4.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_3 , винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК та призначити їй покарання, у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

1.2.Відповідно до ст. 71 КК до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироками Малиновського районного суду м. Одеси від 04.03.2024 року та Іллічівського районного суду Одеської області від 04.03.2024 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків у вигляді:

- позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

- Штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень;

1.3.Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, призначені основні покарання у вигляді штрафу та позбавлення волі виконувати самостійно.

1.4.Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченій ОСОБА_3 обчислювати з моменту оголошення вироку суду.

1.5.З урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 374, ч. 1 ст. 534 КПК, до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 - продовжити. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію, у випадку набрання вироком суду законної сили.

1.6.Зарахувати обвинуваченій ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду, а саме з 24.12.2025 року по день набрання законної сили вироком суду.

1.7.Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 29.05.2024 року, а саме з: 1) мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 12» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

1.8.Речовий доказ по провадженню: 1) мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 12» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 - залишити у потерпілого ОСОБА_6 ..

1.9.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

1.10.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.11.Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

1.12.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1

[1] Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року. Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 08.05.2024 року на строк 90 діб.

3 Правовий режим воєнний стан введений в Україні на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року та неодноразово продовжений в Україні, останній раз на момент події Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 08.05.2024 року на строк 90 діб.