Справа № 461/1305/26
Провадження № 1-кс/461/1248/26
УХВАЛА

03.03.2026 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ПрАТ «ТЕРНОПІЛЬСЬКЕ АТП-16127» про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

01.03.2026 до Галицького районного суду м. Львова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ПрАТ «ТЕРНОПІЛЬСЬКЕ АТП-16127», в якому просить скасувати арешт на автобус марки «Van Hool», р.н.з. НОМЕР_1 , що належить ПрАТ «ТЕРНОПІЛЬСЬКЕ АТП-16127», що зареєстроване за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, місто Тернопіль, вул. Галицька, 38.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 15.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000175, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 15.02.2026 о 02:50 год. на автодорозі «Львів-Краковець», поблизу с. Когути Яворівського району Львівської області, при якій автобусом марки «Van Hool», р.н.з. НОМЕР_1 , який належить ПрАТ «ТЕРНОПІЛЬСЬКЕ АТП-16127», вчинено наїзд на пішохода. 15.02.2026 під час огляду місця події слідчими вилучено автобус марки «Van Hool», р.н.з. НОМЕР_1 , та поміщено такий на територію автостоянки за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна, 7, де він зберігається по цей час. 17.02.2026 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова накладено арешт на автобус марки «Van Hool», р.н.з. НОМЕР_1 , що належить ПрАТ «ТЕРНОПІЛЬСЬКЕ АТП-16127», що зареєстроване за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, місто Тернопіль, вул. Галицька, 38. Метою накладення арешту на вказаний транспортний засіб була необхідність проведення судових інженерно-транспортних експертиз та інших слідчих дій. На даний час, усі необхідні судові експертизи та слідчі дії проведено у повному обсязі, відтак необхідності в подальшому арешті автобуса немає. Звертає увагу, що автобус зберігається не на спеціальному, охоронюваному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, а під відкритим небом. Умови зберігання речових доказів не відповідають вимогам, а тому він псується внаслідок впливу атмосферних явищ (зливи, заморозки, посилені вітри і т.д.), що вимагає додаткового догляду за транспортом з метою його належного збереження та уникнення додаткових пошкоджень. Окрім того, автобус на який накладено арешт, використовується ПрАТ «ТЕРНОПІЛЬСЬКЕ АТП-16127» для підприємницької діяльності (пасажирських перевезень), тому накладення арешту призводить до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності. Оскільки всі необхідні слідчі дії та експертизи з автобусом проведено, інші експертизи не призначаються та відпала потреба в застосуванні такого заходу як арешт майна, просить клопотання задоволити.

Представник власника майна ПрАТ «ТЕРНОПІЛЬСЬКЕ АТП-16127» - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, просить здійснювати розгляд клопотання без його участі.

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву, в якій повідомив, що не заперечує щодо скасування арешту на автобус, просить проводити розгляд клопотання без його участі.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що таке підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 15.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000175, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.02.2026, в ході огляду виявлений і вилучений, зокрема, автобус марки «Van Hool», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ПрАТ «ТЕРНОПІЛЬСЬКЕ АТП-16127», що зареєстроване за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, місто Тернопіль, вул. Галицька, 38.

Постановою слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 15.02.2026 автобус марки «Van Hool», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2026 у справі №461/1305/26, провадження №1-кс/461/875/26, накладено арешт на автобус марки «Van Hool», р.н.з. НОМЕР_1 , що належить ПрАТ «ТЕРНОПІЛЬСЬКЕ АТП-16127», що зареєстроване за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, місто Тернопіль, вул. Галицька, 38. Заборонено користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій із автобусом марки «Van Hool», р.н.з. НОМЕР_1 , що належить ПрАТ «ТЕРНОПІЛЬСЬКЕ АТП-16127», що зареєстроване за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, місто Тернопіль, вул. Галицька, 38.

Як вбачається із вказаної ухвали, метою накладення арешту є те, що на вказаному транспортному засобі наявні сліди злочину та він є речовим доказом і в подальшому буде залучений для проведення слідчих експериментів та проведення автотехнічних та судових інженерно-транспортних експертиз.

Як передбачено ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчий суддя враховує, що арешт на транспортний засіб був накладений ще 17.02.2026, а відтак, вже пройшов достатній час для проведення необхідних слідчих дій з арештованим автобусом.

Більше того, в поданій письмовій заяві слідчий ОСОБА_4 повідомив, що не заперечує щодо скасування арешту на вказаний транспортний засіб.

Окрім цього, слідчий суддя приймає до уваги покликання представника власника майна на те, що автобус використовується ПрАТ «ТЕРНОПІЛЬСЬКЕ АТП-16127» для підприємницької діяльності (пасажирських перевезень), тому накладення арешту призводить до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.1, 2 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок зберігання речових доказів врегульовано Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженою наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної Податкової адміністрації України, Службої Безпеки України, Верховного Суду України, Державної Судової Адміністрації України 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125, якою визначено, що речові докази можуть зберігатися в тому числі у власника, якому роз`яснюється його відповідальність за зберігання прийнятого майна, про що у нього відбирається розписка.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. theUnitedKingdom від 24.10.1986, серія А, №108. п.52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Доказів, які б спростовували доводи клопотання заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з забороною користування, слідчому судді не надано.

Таким чином, оскільки обставини, які були враховані при накладенні арешту на майно, на даний час частково перестали існувати, враховуючи положення ст.100 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне в подальшому застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а саме скасувати накладений на транспортний засіб арешт в частині заборони користування та передати це майно його власнику чи належному користувачу на відповідальне зберігання.

Разом з тим, беручи до уваги, що у кримінальному провадженні, внесеному 15.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000175, триває досудове розслідування, а вказаний у клопотанні транспортний засіб визнаний речовим доказом, тому питання щодо скасування арешту майна може бути вирішене слідчим при постановленні на досудовому слідстві постанови про закриття кримінального провадження або суддею під час судового розгляду при ухваленні вироку по справі, а тому клопотання про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню, в частині скасування заборони користування транспортним засобом.

Керуючись ст.2, 7, 98, 100, 107, 131, 132, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ПрАТ «ТЕРНОПІЛЬСЬКЕ АТП-16127» про скасування арешту майна задоволити частково.

Скасувати арешт на майно в частині заборони користування, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17.02.2026, а саме: автобус марки «Van Hool», р.н.з. НОМЕР_1 , що належить ПрАТ «Тернопільське АТП-16127», що зареєстроване за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, місто Тернопіль, вул. Галицька, 38, - та передати такий на відповідальне зберігання власнику чи належному користувачу.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 05.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_5