Справа № 283/245/26
провадження №1-кс/283/108/2026
У Х В А Л А

04 березня 2026 року слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши

клопотання слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4

в кримінальному провадженні, внесеному 06 лютого 2026 року в Єдиний державний реєстр досудового розслідування за № 0000043 за ст.286 ч.2 КК України,

про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2026 року слідчий СВ ВП №1 Коростенського РУП за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу - особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 лютого 2026 року, близько 14 години 45 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ОPEL» моделі «VEKTRA» держаний реєстраційний знак НОМЕР_1 , у світлий час доби, рухався ним по автодорозі М-07 «Київ-Ковель-Яготин», у районі розташування с. Макалевичі Коростенського району Житомирської області, у напрямку з м. Ковель до

м. Київ, перевозячи на передньому пасажирському сидінні пасажира ОСОБА_6 . Водій ОСОБА_5 , рухаючись вказаним транспортним засобом автодорогою у напрямку м. Київ, у районі розташування 79 км + 84 м. вказаної автодороги, в порушення вимог пункту п. 1.10 «Дорожні умови», «Дорожня обстановка», 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, не врахувавши дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, стану поверхні проїзної частини автодороги, на якій покриття було з низьким щепленням у вигляді ожеледиці, не обравши безпечної швидкості, не впорався з керуванням транспортного засобу, допустив його виїзд на сніговий вал на правому узбіччі, та подальшого некерованого виїзду на смугу для руху зустрічного транспорту, де він зіткнувся з автомобілем марки «KIA» моделі «SPORTAGE» держаний реєстраційний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 .

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «ОPEL» моделі «VEKTRA» держаний реєстраційний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 , було заподіяно тілесні ушкодження, у вигляді множинних саден шиї і правої гомілки, множинних синців правої і лівої кистей і лівої гомілки, рани лівого передпліччя, відкритих переломів обох кісток лівого передпліччя, множинних розривів тонкого кишковика з явищами перитоніту. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла в реанімаційному відділенні КНП «Бородянська центральна районна лікарня», смерть якої настала внаслідок закритої травми живота у вигляді розривів тонкого кишковика, яка супроводжувалася внутрішньо-черевною крововтратою з явищами сепсису.

Таким чином, порушення водієм ОСОБА_5 під час керування автомобілем «ОPEL» моделі «VEKTRA» держаний реєстраційний знак НОМЕР_1 , вимог пунктів 1.10, 12.1 Правил дорожнього руху знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками. Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

28.02.2026 слідчим СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 повідомлено ОСОБА_5 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю м. Семипалатинськ Казахстан, проживаючому та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з вищою освітою, працюючому муляром виробничого цеху ТОВ «ВКМЗ «ФАСАД», не одруженому, на утримані осіб не має, не інваліду, не судому, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- рапортом телефонного повідомлення оперативного чергового від ОСОБА_7 , про ДТП на автодорозі М07 "Київ-Ковель-Яготин», у районі розташування 79 км, що поблизу с. Макалевичі Коростенського району з травмованою особою;

- рапортом телефонного повідомлення оперативного чергового від медсестри хірургічного відділення Бородянської центральної районної лікарні про смерть потерпілої з ДТП ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду місця пригоди, схемою, фото таблицею, на автодорозі М07 "Київ-Ковель-Яготин» у районі розташування 79 км+80 м. с. Макалевичі Коростенського району Житомирської області від 05.02.2026, у ході чого було зафіксовано стан дорожнього покриття, дорожню обстановку, слідову інформацію, розташування обох транспортних засобів після їх зіткнення;

- висновком експерта № СЕ-19/106-26/2423-ІТ від 23.02.2026 експертизи технічного стану транспортного засобу, автомобіля марки «KIA» моделі «SPORTAGE» держаний реєстраційний знак НОМЕР_2 ;

- висновком експерта № СЕ-19/106-26/2412-ІТ від 23.02.2026 експертизи технічного стану транспортного засобу, автомобіля марки «ОPEL VEKTRA» номерний знак НОМЕР_1 ;

- висновком експерта трасологічної експертизи № СЕ-19/106-26/3034-ІТ від 24.02.2026;

- рапортами оперативного чергового відділення поліції №2 Бучанського РУП по телефонним повідомленням від медсестри з Бородянської ЦРЛ, про доставлення з місця ДТП потерпілої ОСОБА_6 з тілесними ушкодженнями у вигляді закритої травми живота та відкритого перелому нижньої третини лівого передпліччя;

- медичною довідкою лікаря Бородянської ЦРЛ від 05.02.2026 року, про наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 у вигляді закритої травми живота, ушкодження бріжі тонкого кишківника, внутрішня кровотеча, забій шийного відділу хребта, перелом лівого передпліччя.

- протоколом огляду місця події від 08.02.2026, у ході чого було здійснено у приміщені моргу Бородянської ЦРЛ, огляд тіла покійної ОСОБА_6 , яку направлено на розтин до Макарівського районного відділення ДСУ Київського обласного бюро СМЕ»;

- лікарським свідоцтвом про смерть № 16 від 09.02.2026 в якому вказано, що причиною смерті ОСОБА_6 явилося крововтрата, розрив тонкого кишківника, закрита травма живота;

- протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_7 , від 10.02.2026;

- протокол слідчого експерименту від 11.02.2026 року за участю свідка ОСОБА_7 ;

- показами свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_5 ;

- протоколом слідчого експерименту від 13.02.2026 року, за участю свідка ОСОБА_5 , у ході чого останній вказав та пояснив на механізм даної ДТП;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , від 13.02.2026;

- висновком експерта № СЕ-19/106-26/2942-ІТ від 25.02.2026 експертизи обставин та механізму ДТП;

- висновком судово-медичного експерта № 1/16 від 26.02.2026, в якому вказано, що смерть ОСОБА_6 настала внаслідок закритої травми живота у вигляді розривів тонкого кишковника, яка супроводжувалася внутрішньо-черевною крововтратою з явищами сепсису

та іншими зібраними доказами у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 причетний до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Будучи допитаним під час досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_5 свою вину визнав у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий СВ клопоче про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні ОСОБА_5 з приводу клопотання слідчого не заперечив.

Прокурор та слідчий СВ клопотання підтримали та просили задовольнити.

У ході здійснення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, тому є підстави вважати, що ОСОБА_5 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «О`Хара проти Сполученого Королівства» доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу має відповідати стандарту «розумна підозра».

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що саме особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, § 51; рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення «Мююрей проти Сполученого Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). У справі «Ілійков проти Болгарії від 26.07.2001 Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Згідно зі змістом статей 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження які застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В силу частини 1 статті 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Статтею 179 КПК України передбачено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та доведення прокурором та слідчим обставин, які свідчать про існування ризиків, що дають достатні підстави слідчому судді для застосування запобіжного заходу, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню; зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання та застосувати щодо підозрюваного найбільш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. 179,184,193,194,196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати запобіжний захід - особисте зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Семипалатинськ Казахстан, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого муляром виробничого цеху ТОВ «ВКМЗ «ФАСАД», не одруженого, на утримані осіб не має, не інваліда, не судимого, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання

на строк з 04 березня 2026 року по 28 квітня 2026 року. Покласти на підозрюваного виконання наступних обов`язків:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або навчання.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя