Номер справи 703/8682/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонногосуд Черкаської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву про самовідвід судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000197 від 02.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.3 ст. 15 ч.2 ст.263 КК України,

у с т а н о в и в :

На розгляд Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.3 ст. 15 ч.2 ст.263 КК України.

Після задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_4 , протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано на розгляд судді ОСОБА_2 .

04 лютого 2026 року суддею ОСОБА_2 по вказаному кримінальному провадженню подано заяву про самовідвід.

Як на підставу для заявлення самовідводу, суддя ОСОБА_2 вказує на те, що обвинуваченим по вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_3 , який є присяжним Смілянського міськрайонного суду Черкаської області та входить до складу суду при розгляді окремих категорій судових справ. У провадженні судді ОСОБА_2 знаходилися судові справи, розгляд яких здійснювався у складі судді і двох присяжних, та неодноразово до складу суду входив і обвинувачений ОСОБА_3 , як присяжний. За таких обставин вона не може брати участь у розгляді вищевказаного кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Розглянувши заяву про самовідвід, приходжу до наступного висновку.

Статтею 75 КПК України визначені обставини, що виключають участь судді, в кримінальному провадженні.

Згідно з п. 4 ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Таким чином законодавцем не встановлено вичерпний перелік підстав для відводу судді та надано можливість у кожному окремому випадку вирішувати питання про об`єктивність і неупередженість судді.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуга проти України", від 28.10.1998 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії" тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суд має завжди бути "встановленим законом".

Це формулювання засвідчує принцип верховенства права, притаманний усій системі Конвенції та її протоколів. Адже правовий орган, що не є встановленим відповідно до законодавства, завжди буде позбавлений легітимності, яка вимагається у демократичному суспільстві для вирішення справ приватних осіб.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення пункту 1 ст. 6 (справи "Цанд проти Австрії", заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12.10.1978 року та "Россі проти Франції", заява № 11879/85, рішення комісії від 06.12.1989 року). Про те, що термін "суд, встановлений законом", поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, звернуто також увагу Європейським судом з прав людини у справі "Сокуренко і Стригун проти України".

Суд, який розглядає справу, має бути "безстороннім" і "незалежним" за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і засад кримінального судочинства.

Ураховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, практику Європейського Суду з прав людини, з метою уникнення та запобігання у подальшому негативного ставлення до суду, а також з метою виключення будь-яких сумнівів сторони щодо неупередженого розгляду його справи, заява про самовідвід судді ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

Керуючись ст. 76, 80-82 КПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Заяву судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 про самовідвід задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.3 ст. 15 ч.2 ст.263 КК України, передати до канцелярії Смілянського міськрайонного суду Черкаської області для визначення головуючого судді в цьому кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1