Справа № 214/9492/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001105 від 04.09.2025, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ст. 126-1 КК України.

До суду прокурор надала клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на 60 днів. В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 обвинувачується зокрема у вчиненні умисного тяжкого злочину, оскільки санкція частини ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та джерел доходу, що свідчить про фінансову неспроможність та неможливість забезпечувати себе у законний спосіб

Обвинувачений ОСОБА_5 проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою заперечував. Просив звільнити його з під варти.

Захисник проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою заперечував. Просив звільнити обвинуваченого з під варти та обрати йому запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора в повному обсязі, виходячи з таких підстав.

Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту під час досудового розслідування та ухвали слідчого судді від 12.09.2025, щодо ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Розглядаючи питання про запобіжний захід, який був обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Такий запобіжний захід не може продовжуватись за відсутності обставин, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Також, суд приймає до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», при вирішенні питання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На думку суду, подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою є виправданим, а підстави для заміни цього запобіжного заходу менш обтяжливим відсутні. Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.. 1, 5 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється зокрема у вчиненні умисного тяжкого злочину, оскільки санкція частини ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та джерел доходу, що свідчить про фінансову неспроможність та неможливість забезпечувати себе у законний спосіб, злочин в якому обвинувачується ОСОБА_5 вчинено з корисливих мотивів, будучи раніше судимий за вчинення корисливого злочину. Останній не має достатніх сталих соціальних зв`язків, які б могли стримати його не покидати обраного ним місця проживання та межі м. Кривого Рогу або території України, тому існує ризик, що обвинувачений може переховуватись від суду.

Разом із тим, враховуючи що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину проти власності громадян: 08.02.2024 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.4 ст.185 КК України призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. У зв`язку із цим існують достатні підстави вважати ОСОБА_5 особою, яка схильна до отримання доходу злочинним шляхом, що обґрунтовано свідчить про наявність ризику того, що перебуваючи на волі, він буде продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, а саме з корисливих мотивів. Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується за ст. 126-1 КК України за вчинення домашнього насильства стосовно своєї матері ОСОБА_6 , систематично вчиняє домашнє насильство і перебуваючи на свободі може продовжити свої дії психологічного насильства.

З урахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні зокрема тяжкого умисного злочину, на думку суду, маються всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176 178, 183, 184, 197 331, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17.04.2026 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченому який перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1