Справа № 365/907/25
Номер провадження 1-кп/365/24/26
В И Р О К

Іменем України

13 лютого 2026 року с-ще Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 3 кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000367 від 02.08.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Сухоліски Прилуцького району Чернігівської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, із повною середньою освітою, працездатного, який працює у ТОВ «Краєвид», раніше судимий вироком Згурівського районного суду від 15.01.2025 за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадський робіт на строк 200 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 зазначеного Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

ОСОБА_4 , будучи особою, раніше неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства по відношенню до особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, а саме дружини ОСОБА_5 за ст. 173-2 КУпАП, діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, ст. 29 Конституції України, згідно з якою кожна людина має право на особисту недоторканість, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на підґрунті конфліктних сімейних відносин, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , з якою останній з 2014 року спільно проживає в одному помешканні та пов`язаний спільним побутом, що призвело до емоційної залежності та погіршення якості життя.

А саме, ОСОБА_4 систематично, умисно, на підґрунті конфліктних побутових сімейних відносин, вчиняє по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 дії, виражені у словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликавши у ОСОБА_5 негативні психологічні зміни, які обмежують її активну самореалізацію та соціальне функціонування.

Так, 29.10.2024 о 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в буд. АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою, погрозою фізичної розправи. На зауваження припинити свої дії ОСОБА_4 не реагував, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_5 , що призвело до її емоційної залежності та погіршення якості життя. За вказані дії 28.11.2024 Згурівським районним судом Київської області ОСОБА_4 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Крім цього, 06.05.2025 у вечірній час (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в буд. АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою, висловлюванні погроз фізичною розправою. На зауваження припинити свої дії ОСОБА_4 не реагував, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_5 , що призвело до її емоційної залежності та погіршення якості життя. За вказані дії 05.06.2025 Згурівським районним судом Київської області ОСОБА_4 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок.

В подальшому, 11.06.2025 приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в буд. АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння фізичного болю, на ґрунті неприязних відносин, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у виражанні нецензурною лайкою, кидався в бійку. На зауваження припинити свої дії ОСОБА_4 не реагував, внаслідок чого завдав шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_5 , що призвело до її емоційної залежності та погіршення якості життя. За вказані дії 02.07.2025 Згурівським районним судом Київської області ОСОБА_4 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі вісімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360,00 грн (одна тисяча триста шістдесят гривень нуль копійок).

Крім того, 27.07.2025 близько 19 год. 45 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в буд. АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та кидався в бійку. На зауваження припинити свої дії ОСОБА_4 не реагував, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_5 , що призвело до її емоційної залежності та погіршення якості життя.

Відповідно до висновку експерта № 1406 за результатами проведення судово-психологічної експертизи, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час періодичних сварок з чоловіком (в його стані сп`яніння та на ґрунті ревнощів) відбуваються періодичні незначні негативні зміни емоційного стану, які тимчасово погіршують її соціальне функціонування та якість життя.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст. 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

Суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Проти цього не заперечують учасники судового провадження, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин і суд не має сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та пояснив, що дійсно умисно систематично вчиняв домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 , за вказаних в обвинувальному акті обставин, а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, словесно ображав, кидався в бійку, висловлював погрози. За вчинення домашнього насильства відносно його дружини ОСОБА_5 він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Переважно такі дії вчиняє, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Вироком Згурівського районного суду Київської області від 15.01.2025 він був засуджений за вчинення домашнього насильства відносно його дружини ОСОБА_5 до 200 годин громадський робіт, які відпрацював. Свою вину та наслідки таких дій усвідомлює. Розуміє, що потрібно стримуватись. Готовий нести покарання за свої дії.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Інші докази, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого, судом не досліджувались.

Суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ст. 126-1 КК України, так як обвинувачений своїми умисними діями вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що мало місце діяння у вчиненні якого обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_4 , це діяння містить склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України, а тому суд вважає доведеною вину обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_4 систематично вчиняє домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Раніше був засуджений вироком Згурівського районного суду Київської області за вчинення домашнього насильства. Покарання у виді громадських робіт відбув. ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є військовозобов`язаним, не є депутатом будь-якого рівня, працює, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей. ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав, своїми показаннями підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини вчинення кримінального правопорушення. Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину повторно. Просила визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити обвинуваченому покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Додатково, відповідно до ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився з мірою покарання запропонованою прокурором.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена у встановленому законом порядку.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , який підлягає покаранню, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який не є депутатом будь-якого рівня, військовозобов`язаний, має повну середню освіту, працездатний, працює у ТОВ «Краєвид», одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий вироком Згурівського районного суду Київської області від 15.01.2025 за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадський робіт на строк 200 годин, покарання відбув, протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

Судом також враховані обставини, що пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також обставина, яка обтяжує покарання, передбачена ст. 67 КК України, - вчинення злочину особою повторно.

Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України, покарання, передбачене санкцією даної статті, у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження програми для кривдників.

Згідно з ч. 3 ст. 91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Прокурор просить направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників.

Суд дійшов висновку, що до обвинуваченого, як до особи, яка повторно вчинила домашнє насильство відносно своєї дружини необхідно застосувати обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався та суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням не завдано.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази відсутні.

Викривачі відсутні, розмір винагороди не встановлювався.

На підставі викладеного та керуючись ст. 50, 59-1, 66, 67, 91-1, 126-1 КК України, ст. 349, 368-370, 374, 376, 392-395 КПК України, ст. 49-2 КВК України, суд

У Х В АЛ И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 Кримінального кодексу України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_4 обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації, відповідно до ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 389 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 5 ст. 91-1 Кримінального кодексу України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Згурівський районний суд Київської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1