Провадження № 1-кп/175/2089/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000792 від 10.11.2025 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ, громадянки України, яка має середню-спеціальну освіту, не заміжньої, не маючої на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, офіційно не працюючої, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима за законом,

обвинуваченої в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ

09 листопада 2025 року, о 19 годин 03 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні магазину ТОВ «ОСК Україна», розміщеного у Торгівельно-розважальному центрі (ТРЦ) «Караван». розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с-ще Слобожанське, вул. Нижньодніпровська, 17, побачила на торгівельному стелажі покривала фірми «Engblomme» розміром 200 х 240 см, в цей момент у ОСОБА_6 раптово виник прямий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану, а саме - покривала фірми «lingblomme» розміром 200 х 240 см. у кількості 3 штук, що належить ТОВ «ЮСК Україна», які вона визначила предметом свого злочинного посягання.

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи їх настання, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, підійшла до торгівельного стелажу з товарами магазину, звідки взяла з полиці покривала фірми «Engblomme» розміром 200 х 240 см, у кількості 3 штук, що належить ГОВ «ЮСК Україна».

Продовжуючи свій злочинний умисел, впевнившись в таємному характері своїх дій, з метою приховати товар поклала одне покривало в пакет, який мався у неї та інші стиснула між двома руками та тулубом, після чого, утримуючи викрадене майно безпосередньо при собі, направилась до виходу з приміщення магазину, пройшла через касову зону, не маючи на меті здійснення розрахунку за взятий нею товар, в результаті чого покинула приміщення магазину через вхідні двері, тим самим з місця вчинення злочину зникла, отримавши можливість розпоряджатися викраденим чужим майном на власний розсуд.

В результаті чого спричинила потерпілому (юридичній особі) ТОВ «ЮСК Україна», майнову шкоду в розмірі 8 097,00 гривень.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

Під час досудового розслідування між прокурором та підозрюваним за участю захисника укладена угода про визнання винуватості від 02.12.2025 відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до умов наданої угоди, прокурор та підозрювана уклали цю угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для цього кримінального провадження, підозрювана беззастережно визнала свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Сторони узгодили призначення покарання підозрюваній за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням обвинуваченого від відбуття призначеного покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю та підтвердила суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 підтвердила суду, що угода про визнання винуватості укладена сторонами добровільно, за безпосередньої участі захисника, тому просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваною.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості.

В підготовче судове засідання представник потерпілого ОСОБА_7 не з`явився, про дату, час і місце підготовчого судового засідання повідомлявся належним чином, однак його неявка не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання. Крім того, представником потерпілого в цьому кримінальному провадженні була надана прокурору письмова заява про надання згоди на укладення ним угоди про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачена повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, вивчивши угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що укладена між прокурором та підозрюваною угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, це кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана не лише державним чи суспільним інтересам, а також правам та інтересам окремих осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні як потерпілі та ними надано письмову згоду прокурору на укладення угоди, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення та може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Будь-яких перешкод для укладення та затвердження угоди судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.

Суд не досліджує докази у цьому провадженні, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку кримінального провадження, передбаченому положеннями Глави 35 КПК України.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ ПОМ`ЯКШУЮТЬ АБО ОБТЯЖУЮТЬ ПОКАРАННЯ

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

При визначені виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винної, її вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 офіційно не працює, має постійне місце мешкання, не має на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем мешкання характеризується нейтрально, на обліку у лікаря психіатра не значиться, раніше не судима за законом.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення є тяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченої та її поведінку, вважає, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченій необхідно призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді п`яти років позбавлення волі. Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачена за вчинене нею кримінальне правопорушення не уникнула, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на неї передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ, ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМ КЕРУВАВСЯ СУД

Під час досудового розслідування обвинуваченій запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 грудня 2025 року, укладену між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, якщо вона протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 400 (чотириста) гривень 00 копійок.

Речові докази:

2 DVD-R диска - залишити в матеріалах кримінального провадження;

покривало сірого кольору зі штрих-кодом 193, поміщене до спец. пакету PSP4203588; покривало рожевого кольору зі штрих-кодом 186, поміщене до спец. пакету PSP4203589; покривало рожевого кольору зі штрих-кодом 186, поміщене до спец. пакету PSP4203590, які передано згідно з розпискою на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_7 , повернути представнику потерпілого ОСОБА_7 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1