Справа № 715/3286/25
Провадження № 1-кс/715/68/26
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2026 селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3

підозрюваний ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0003881 клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника відділу СУ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до суду звернувся до суду із клопотанням продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0003881 від 25 жовтня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4, 5 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 366, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України.

Зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , обіймаючи посаду директора та будучи засновником ТОВ «Захбудком», у період з лютого 2020 року по вересень 2025 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, розробив та впровадив стійку злочинну схему заволодіння коштами громадян в особливо великих розмірах, діяльність якого здійснювалася на території м. Чернівці (де функціонував відділ продажу) та Чернівецького району (с. Великий Кучурів, с. Годилів), де імітувалося будівництво житлових масивів.

Злочинний механізм, розроблений підозрюваним, базувався на створенні у невизначеного кола осіб хибного уявлення про надійність та законність діяльності ТОВ «Захбудком» як забудовника. Реалізація схеми відбувалася наступним чином.

Підозрюваний достовірно знав, що очолюване ним товариство не має права власності або користування земельними ділянками, на яких пропонувалося будівництво. Вказані землі належали третім фізичним особам, з якими офіційні договори (суперфіцію, оренди) не укладалися. Також була відсутня належна містобудівна документація та дозволи на виконання будівельних робіт.

З метою обходу вимог Закону України «Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому», ОСОБА_4 укладав з громадянами договори підряду, а не інвестиційні договори чи договори купівлі-продажу майнових прав. Це дозволяло уникати нотаріального посвідчення угод, державної реєстрації прав та приховувати відсутність законних підстав для забудови.

Для переконання потерпілих ОСОБА_4 використовував офіс відділу продажу, демонстрував не затверджені проекти та візуалізації («рекламної продукції»), а також організовував фізичний показ земельних ділянок, які фактично належали стороннім особам.

Отримання коштів ОСОБА_4 відбувалося переважно у готівковій формі без належного оприбуткування на рахунки товариства, що дозволяло підозрюваному безконтрольно розпоряджатися ними на власний розсуд.

Усвідомлюючи неможливість виконання зобов`язань, підозрюваний вживав активних заходів для приховування злочинної діяльності та затягування часу - на будівельних майданчиках організовувалися показові окремі роботи для створення видимості будівництва. У випадках активних вимог потерпілих, підозрюваний пропонував змінити об`єкт інвестування на іншу земельну ділянку (на яку також не мав прав) або переоформлював зобов`язання на інших осіб, створюючи ілюзію вирішення проблеми. Для виправдання своїх дій перед клієнтами та у судах, підозрюваний виготовив та використовував завідомо підроблені договори про «спільну діяльність» із власниками земельних ділянок, підробивши їхні підписи. В окремих випадках організовував короткострокове переоформлення земельних ділянок від третіх осіб на потерпілих або їх родичів як спосіб «заспокоєння» та отримання повної суми коштів, після чого кошти привласнювалися, а будівництво не велося.

Продовжуючи злочинну діяльність в умовах зростання боргових зобов`язань, підозрюваний вдався до вчинення нових видів кримінальних правопорушень. Ввівши в оману потерпілого щодо бартерного обміну на нерухомість, ОСОБА_4 заволодів двома автомобілями преміум-класу («BMW X5»), які невідкладно відчужив третім особам для погашення власних боргових зобов`язань

Поряд з цим, для приховування факту незаконного підключення будинків до електромереж, ОСОБА_4 підробив договір постачання електроенергії та печатку обслуговуючого кооперативу. Це дозволило підозрюваному збирати з мешканців готівкові кошти нібито за електроенергію, привласнюючи їх та завдаючи збитків постачальнику і кооперативу. Також, ОСОБА_4 організував виготовлення підробленої довіреності консульської установи для незаконного продажу земельної ділянки, що перебувала у заставі.

Також в ході здійснення досудового розслідування ОСОБА_4 у вересні 2025 року, організував проникнення до раніше проданого ним таунхаусу та викрав дороговартісне обладнання (тепловий насос).

Крім того, органом досудового розслідування зафіксовано зберігання ОСОБА_4 за місцем проживання бойових припасів - набоїв калібру 7,62 мм.

Зазначає, що загальна сума документально підтверджених збитків внаслідок умисних дій ОСОБА_4 , завданих громадянам за схемою інвестування у будівництво, становить 79 124 769 гривень. Додатково завдано збитків шляхом заволодіння автомобілями на суму понад 2,39 млн грн., крадіжки майна на 241 тис. грн. та шахрайства з комунальними платежами у розмірі 73 тис. грн.

Потерпілими визнано більше 30-ти громадян, дії підозрюваного кваліфікуються за сукупністю злочинів, що відносяться до тяжких та особливо тяжких - ч.ч. 2, 4, 5 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 366, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України.

25.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), в особливо великих розмірах, вчиненому повторно.

06.02.2026 у ході досудового розслідування, з урахуванням здобутих доказів ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 278, 279 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру.

Наразі підозрюваному інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.ч. 2, 4, 5 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 366, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України.

При цьому слідчий, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним злочинів передбачених ч. 4 ст. 185, ч.ч. 2, 4, 5 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 366, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, а також те, що строк тримання під вартою підозрюваного закінчується 23 лютого 2026 року, однак завершити процедуру відкриття матеріалів (виконання вимог ст.290 КПК України) до спливу цього строку об`єктивно неможливо та посилаючись на існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, просить суд продовжити відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, строком на 18 (вісімнадцять) днів, до 13 березня 2026 року включно.

Прокурор Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. При цьому захисник вказував на необґрунтованість підозри, зокрема, вказував на наявність цивільно - правових відносин між підозрюваними та потерпілими, та недоведеність прокурором наявності ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України. звертав увагу суду на те, що підозрюваний має постійне місце проживання, сім`ю, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, наміру ухилятися від правосуддя не має.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканість, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин.

Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Встановлено, що 25.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), в особливо великих розмірах, вчиненому повторно.

06.02.2026 у ході досудового розслідування, з урахуванням здобутих доказів ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 278, 279 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.ч. 2, 4, 5 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 366, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявами про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОКООП «Коровія Дубки», ОСОБА_10 ;, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , протокол огляду місця події від 07.11.2024 р., протоколом тимчасового доступу до ТОВ «ЧОЕК» від 21.10.2025 р., висновком експерта № СЕ-19/126-25/12950-ПЧ від 23.10.2025 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи та висновком експерта № СЕ-19/126-25/13437-ДД від 04.11.2025 за результатами проведення судової технічної експертизи документів та а іншими доказами.

30.09.2025 р. ухвалою слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній Установі «Чернівецькій слідчий ізолятор» та одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 6 000 000 гривень.

24.12.2025 р. ухвалою слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області продовжено строку досудового розслідування до п`яти місяців, тобто до 25 лютого 2026 року.

24.12.2025 р. ухвалою слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 лютого 2026 року.

06.02.2026 р. орган досудового розслідування повідомив стороні захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, а тому у відповідності до ч. 5 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування, у кількості 18 (вісімнадцяти) днів не включається у строки досудового розслідування.

06.02.2026 відповідні письмові повідомлення надіслано засобами поштового зв`язку всім потерпілим.

Строк тримання під вартою підозрюваного закінчується 23 лютого 2026 року. На даний час орган досудового розслідування повідомив стороні захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, однак, через значний обсяг матеріалів процедуру відкриття матеріалів (виконання вимог ст.290 КПК України) до спливу цього строку неможливо, а тому є необхідність вирішити питання про продовження строку тримання під вартою в межах строків досудового розслідування.

Дослідивши надані докази, вважаю, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, в тому числі тяжких та особливо тяжкого злочинів. У разі доведення його вини йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 має право перетину державного кордону України на період дії правового режиму воєнного стану, так як має на утриманні троє неповнолітніх дітей, а тому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі, на території іноземних держав.

Також вважаю, що існує ризик передбачений ч. 2 ст. 177 КПК України, оскільки перебуваючи на волі ОСОБА_4 має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як знає місцезнаходження вказаних речей та документів.

Крім того, вважаю, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків чи потерпілих у кримінальному провадженні. Так, з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні а також потерпілих, показання яких мають важливе доказове значення в рамках вказаного кримінального провадження та які будуть допитуватися під час судового розгляду та ОСОБА_4 може намагатись здійснювати незаконний вплив на них з метою надання ними неправдивих показань у кримінальному провадженні.

Крім того, вважаю, що існує ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як, матеріали щодо невстановлених співучасників злочинної діяльності виділено в окреме кримінальне провадження, звільнення підозрюваного з-під варти надасть йому можливість узгоджувати позицію захисту з цими особами, попереджати їх про хід розслідування та координувати спільну протидію встановленню об`єктивної істини.

Однак, на думку суду ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, на думку суду не доведено.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі ті, що відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочину, розмір завданої шкоди потерпілим, з метою попередження можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, беручи до уваги сукупність характеризуючих даних про особу підозрюваного, вважаю за доцільне продовжити строк запобіжного заходу до підозрюваного у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З огляду на вище викладені обставини справи, особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що визначення розміру застави в межах, передбачених п.2 ч.5 ст.183 КПК України недостатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому, беручи до уваги розмір шкоди завданої потерпілим, майновий стан підозрюваного вважаю, що відповідним та ефективним розміром застави для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного за даних конкретних обставин буде застава в сумі 6 000 000 гривень.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, яка може бути ним внесена у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 192-194, 196-199, 309 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 13 березня 2026 року.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених КПК України, визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 6 000 000 (шість мільйонів) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок UA0008745, МФО 820172, Держказначейська служба України, м. Київ, код 26311401, ТУ ДСА України в Чернівецькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками по справі.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити до 13 березня 2026 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Глибоцького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя