справа №174/941/25
провадження №1-кп/176/290/26
У Х В А Л А

12 травня 2026 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника потерпілого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000375 від 28.08.2024, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, одружений, на утриманні має одну неповнолітню дитину, працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Саксагань П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, має вищу освіту, утриманців не має, процює, є депутатом Вільногірської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області VIII скликання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маєчого вищу освіту, одружений, на утриманні має 2-х неповнолітніх дітей, працює, є депутатом Вільногірської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області VIII скликання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2026 року з Дніпровського апеляційного суду до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області за підсудністю надійшов обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000375 від 28.08.2024, по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України,-

Відповідно до ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації даного обвинувального акту, головуючем суддею для їх розгляду визначено суддю ОСОБА_1 , склад колегії суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що обвинуваченим ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2025 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з альтернативою застави з покладанням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

Обвинуваченим ОСОБА_7 застава внесена 12.02.2025.

Обвинуваченим ОСОБА_8 застава внесена 03.02.2025.

Обвинуваченим ОСОБА_6 застава внесена 27.02.2025.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2025 продовжено обвинуваченим строк дії обов`язків передбачених ст. 194 КПК України до 26.07.2025.

Ухвалою судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2026 року за даним обвинувальним актом призначено підготовче судове засідання.

Прокурор під час підготовчого судового засідання висловив суду думку про можливість призначення даного кримінального провадження до судового розгляду. Зазначив, що дане кримінальне провадження підсудне Жовтоводському міському суду Дніпропетровської області, обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України. Підстав для його зупинення та закриття немає. Судовий розгляд просив проводити у відкритому судовому засіданні колегіально у складі трьох професійних суддів з участю учасників провадження, а саме обвинувачених їх захисників, потерпілого його представника та прокурора.

Захисники та обвинувачені, кожен окремо не заперечують проти призначення обвинувального акту до судового розгляду.

При цьому, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_9 20 лютого 2026 року до суду в системі «Електронний суд» направив клопотання про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 , ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26.02.2025, якою стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 29.03.2025, та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400, 00 грн., шляхом зменшення розміру застави (внесеної) до 95 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 287 660,00 грн. Клопотання обґрунтоване наступним. ОСОБА_6 з моменту внесення застави жодного разу не порушував обов`язки встановлені судом, з`являвся на допит до слідчого, з`являється до суду, не переховувався від органів досудового слідства, суду, не вчиняв інші злочини, тобто, не вчинив жодну з дій вказаних у ст. 177 КК України, як таку що є підставою для обрання, запобіжного заходу.

Водночас, внесення великої суми застави поставило в скрутне матеріальне становище сім`ю ОСОБА_6 , вони фактично позбавлені коштів для існування.

Так, ОСОБА_14 має міцні соціальні зв`язки, має дружину, дітей, являється багатодітним батьком, який окрім кровних дітей має ще й усиновлених. Його дружина ОСОБА_15 майже постійно знаходиться вдома по догляду за малолітнім сином ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_15 працює не повний робочий день з 8 до 12 години та пропорційно відпрацьованому часу, отримує заробітну плату. Утриманням багатодітної сім`ї займається лише ОСОБА_6 . Більш того, ОСОБА_6 оплачує навчання своєї старшої доньки ОСОБА_17 . Внесення великої суми застави поставило в скрутне матеріальне становище сім`ю ОСОБА_6 , яка фактично позбавлена коштів для існування. ОСОБА_6 офіційно працевлаштований, з 2018 року працює у ТзОВ «Гідроспецмонтаж» на посаді водія автотранспортних засобів, а з 2022 року директором по виробництву на цьомуж підприємстві. Період відсутності ОСОБА_6 на роботі вплинув на фінансовий стан підприємства, так як були зупинені договірні відносини з замовниками та після звільнення ОСОБА_6 з під варти прибуток підприємства не змінився, що відображується і на зарплаті останнього. Зазначені обставини підтверджують скрутне матеріальне становище ОСОБА_6 , його сім`ю, та є підставою для зменшення розміру застави.

Захисник стверджує, ОСОБА_6 з моменту внесення застави жодного разу не порушував обов`язки встановлені судом. Своєю поведінкою, довів суду що не збирається ухилятись від судового слідства, з моменту внесення застави та звільнення ОСОБА_6 жодних порушень з його боку не було. Раніше не судимий.

Зважаючи на це, захисник зазначає про необхідність зменшення суми застави, оскільки наявна потреба повернути відповідну частину суми застави заставодавцям, а саме, ОСОБА_18 в розмірі 140000,00 грн; ОСОБА_19 в розмірі 298500,00 грн; ОСОБА_15 в розмірі 170900,00 грн.

23 лютого 2026 року до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 , ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2025, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400, 00 грн., шляхом зменшення розміру застави до 800 000 грн.

Клопотання обґрунтоване тим, що вже тривалий час, а саме більше року, ОСОБА_8 добросовісно виконує всі без виключення покладені на нього процесуальні обов`язки. Ніколи у розшуку не перебував, від органів досудового розслідування та суду не переховувався, що спростовує ризики, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Отже ОСОБА_8 своєю поведінкою довів, що не збирається переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а тому відповідний ризик зменшився. А також, мати ОСОБА_8 - ОСОБА_20 , яка є одним з заставодавців, у зв`язку з ситуацією в державі планує виїхати за межі країни. Принциповим є те, що ОСОБА_8 інкриміновані протиправні дії, які мали місце ще в 2024 році, з вказаного часу минуло 2 роки, і за цей час останній не вчиняв жодних дій, які могли б свідчити про наявність вказаних ризиків, а саме, не переховувався від органів досудового розслідування та або суду; не знищував, не ховав, не спотворював будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; не впливав на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; не перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином; не вчинив інше кримінальне правопорушення. Разом з тим, обов`язки що визначені в ухвалі слідчого судді не були продовжені, оскільки від сторони обвинувачення не надходило відповідних клопотань та свідчить про зменшення відповідних ризиків, що не може бути залишено поза увагою під час розгляду вказаного клопотання.

У судовому засіданні захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , кожен окремо, клопотання про зміну запобіжного заходу підтримали та просили задовольнити.

Інші учасники, окрім представника потерпілого, також не заперечували проти задоволення даних клопотань.

Прокурор проти клопотань захисників заперечувала, зазначила, що дотримання належної процесуальної поведінки обвинувачених забезпечується заставою як запобіжним заходом, водночас встановлені ризики продовжують існувати на даний час. Стосовно необхідності повернення частини суми застави (внесеної) заставодавцям прокурор зауважив, що заставодавцю при внесенні застави було відомо, у вчиненні якого кримінального правопорушення обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. Тому заставодавець має усвідомлювати пов`язані з цим ризики.

Потерпілий ОСОБА_12 належним чином повідомлений про розгляд справи у суді в підготовче судове засідання не з`явився, направивши до суду свого представника - адвоката ОСОБА_13 , який підтримав позицію прокурора щодо призначення кримінального провадження до розгляду по суті. Також просив суд прийняти та розглядати в рамках даного кримінального провадження цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

При цьому, до початку підготовчого засідання по суті представником потерпілого до суду через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про порушення дисциплінарного провадження щодо адвоката ОСОБА_10 за порушення правил адвокатської етики та зловживання процесуальними правами, а саме не з`являвся в підготовче судове засідання на 23.02.2026, 24.03.2026, та зміна запобіжного заходу обвинуваченим у виді застави на тримання під вартою.

Прокурор, щодо цивільного позову не заперечував проти його прийняття та розгляду в рамках даного кримінального провадження, щодо вирішення іншого клопотання поклалась на розсуд суду.

Обвинувачені та їх захисники, кожен окремо, заперечували що до прийняття цивільного позову, посилаючись на його невідповідність. Щодо інших клопотань представника потерпілого просили залишити без задоволення. При цьому зазначили, якщо адвокат вбачає порушення правил адвокатської етики іншим колегою то він вправі самостійно звернутися до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатів, а не перекладати на суд. А щодо зміни запобіжного заходу обвинувачем, то це прерогатива сторони обвинувачення, представник потерпілого взагалі немає ніякого права заявляти такі клопотання.

Вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, враховуючи, що Дніпровським апеляційним судом визначена підсудність Жовтоводському міському суду Дніпропетровської області, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України, немає, обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає можливим призначити дану справу до судового розгляду.

Щодо клопотань захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_11 про зміну розміру запобіжного заходу у виді застави (внесеної), суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

В той же час, відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Вирішуючи зазначене клопотання слід виходити із загальних засад кримінального процесу, серед яких диспозитивність, змагальність і рівність сторін в поданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості, і положень, які регламентують взагалі можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в даному випадку запобіжних заходів і конкретний вибір того заходу, який в повній мірі зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти спробам переховатися від суду, незаконно впливати на свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, як того вимагає ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів клопотання ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26.02.2025, стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 29.03.2025, та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400, 00 грн., та покладено обов`язки у разі внесення застави на обвинуваченого, на період дії цього запобіжного заходу, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не спілкуватися зі свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (перебуває) без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Роз`яснено ОСОБА_6 , що у разі не виконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Згідно довідки Дніпровського апеляційного суду від 27.02.2025 № 04.2-33/240/2025, на депозитний рахунок суду надійшли кошти на загальну суму 908 400 грн. Згідно виписки Державної казначейської служби України за 26.02.2025р.:

-В сумі 140000,00 гривень з призначенням платежу: «застава по кримінальній справі №202/14899/24 відносно ОСОБА_6 , Провадження: 11-СС/803/363/25, платіж за власні кошти, ОСОБА_18 ».

-В сумі 298500,00 гривень з призначенням платежу: «застава по кримінальній справі №202/14899/24 відносно ОСОБА_6 , Провадження: 11-СС/803/363/25, платіж за власні кошти, ОСОБА_19 ».

-В сумі 299000,00 гривень з призначенням платежу: «застава по кримінальній справі №202/14899/24 відносно ОСОБА_6 , Провадження: 11-СС/803/363/25, платіж за власні кошти, ОСОБА_9 ».

Згідно виписки Державної казначейської служби України за 27.02.2025р.:

-у сумі 170900,00 гривень з призначенням платежу: «застава по кримінальній справі №202/14899/24 відносно ОСОБА_6 , Провадження: 11-СС/803/363/25, платіж за власні кошти, ОСОБА_15 ».

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2025 застосовано підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.03.2025 із визначенням розміру застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400, 00 грн., та покладено обов`язки у разі внесення застави на обвинуваченого, строком на два місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: без поважних причин не відлучатись з місця постійного проживання/перебування та повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання/перебування; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Роз`яснено, що у разі не виконання покладених обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Відповідно до платіжної інструкції від 03.02.2025 ОСОБА_20 внесла частину застави в розмірі 108400,00 грн.

В подальшому, обвинуваченому ОСОБА_6 , ОСОБА_8 строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, продовжувались, останній раз до 26.07.2025.

Доводи сторони захисту щодо необхідності зменшення розміру визначеної ОСОБА_6 , ОСОБА_8 застави зводяться до сумлінної процесуальної поведінки останніх, зменшення та взагалі відсутності ризиків, а також закінчення строку дії обов`язків, покладених на обвинувачених; скрутного матеріального становища в сім`ї кожного з обвинуваченого.

Слід зауважити, що суд визначаючи розмір застави, виходив з обставин інкримінованого злочину, наявності обґрунтованої підозри та ризиків, визначених ст. 177 КПК України. Зазначена підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового розслідування доказах.

Отже, наявність обґрунтованої підозри та ризиків кримінального провадження перевірялася під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та при продовженні дії покладених обов`язків. Разом з тим, «обґрунтованість підозри» - поняття, яке не є незмінним протягом всього досудового розслідування. Зі сплином строку досудового розслідування відомості, на яких ґрунтується підозра, мають стати більш спроможними на користь причетності особи до вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу колегія суддів не перевіряє обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому суд, не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до обвиуваченого відповідний захід або його виконання.

В обґрунтування зміни запобіжного заходу захисники посилається на належне виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків.

Однак, колегія суддів зауважує, що посилання захисників на добросовісне виконання обвинуваченим таких обов`язків саме по собі не спростовує і не нівелює ризики, про які йдеться у вищевказаних ухвалах суду про покладення та продовження строку дії обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_8 . Виконання покладених обов`язків є обов`язковим для особи, щодо якої вони застосовані, їх виконання не можна представляти як таке, що залежить від волі обвинуваченого і, тим більше, обумовлює зміну запобіжного заходу. Водночас відсутність встановлених раніше ризиків кримінального провадження не аргументована в тій мірі, щоб цього було достатньо для відповідного висновку про необхідність зміни запобіжного заходу, шляхом зменшення застави (внесеної).

Приписи ч. 5 ст. 194 КПК України обумовлюють покладення обов`язків із застосуванням запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Отже, покладення обов`язків є наслідком застосування запобіжного заходу, вони мають похідний характер і залежать від застосованого запобіжного заходу (його суворості), а не навпаки. Тому, зменшення переліку обов`язків (строку дії обовв`язків) не може впливати на застосований запобіжний захід і не є підставою для його зміни.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» у справі №30671/04 від 23.01.2012 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Як вбачається з ухвали Дніпровського апеляційного суду від 26.02.2025 про застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , та ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2025 про застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, викладеної у рішенні «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Відповідно, суд вважає, що вищеперелічені ризики продовжують існувати.

Варто додати, що ризики, передбачені ч.1 ст.1 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Тобто кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до підозрюваного/обвинуваченого та накладає відповідні зобов`язання не тільки на підозрюваного/обвинуваченого, а також на іншу особу, яка погодилась внести заставу за обвинуваченого (заставодавця). Так, застава забезпечує виконання обвинуваченим обов`язків, покладених на обвинуваченого як процесуальним законом, так і обов`язків, покладених судом, що передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Матеріали клопотання свідчать про те, що зазначений розмір застави, з однієї сторони, є цілком помірним для обвинуваченого (застава вже в будь-якому випадку внесена), з іншої - залишається необхідно високим для забезпечення ризику втрати цих грошових коштів у разі неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого. Тому належна поведінка обвинуваченого не є новою обставиною, яка перебуває у безпосередньому взаємному зв`язку із застосованим щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_8 запобіжним заходом. Тож посилання на цю обставину не може зумовлювати зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави в контексті зменшення його розміру.

Посилання в клопотаннях на життєві обставини, які потребують від заставодавців фінансових затрат, не може бути підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки зазначені обставини не стосуються персонально особи, до якої застосовано запобіжний захід, який є індивідуальним заходом процесуального примусу та не пов`язується з особою заставодавця, а відтак не може бути підставою для повернення коштів заставодавцю до моменту припинення дії запобіжного заходу.

Застава як вид запобіжного заходу полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків з умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК). При цьому, згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За умови зменшення існування ризику кримінального провадження застава зможе і в подальшому достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, хоча і в меншому розмірі, ніж її було визначено первісно.

Тобто застава забезпечує дієвість кримінального провадження, що обумовлюється забезпеченням виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Варто зауважити, що при внесенні коштів в якості застави заставодавець має усвідомлювати пов`язані з цим ризики, в тому числі і можливість звернення внесених коштів у дохід держави, адже відповідно до приписів ч.3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави обвинуваченому, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

На думку суду, наразі розмір застави, визначений ухвалою суду від 26.02.2025, та від 31.01.2025, здатен і надалі забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , ОСОБА_8 .

Також варто зазначити, що, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, рівень його доходів, колегія суддів приходить до висновку, що ці доходи є цілком достатніми для утримання членів його сім`ї.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни вже застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , запобіжного заходу, а відтак, слід залишити запобіжний захід у виді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень, оскільки саме такий запобіжний захід на цьому етапі судового розгляду є достатньо дієвим. Розмір застави визначався судом виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану, та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, тобто з урахуванням приписів ч.4 ст.182 КПК України.

Щодо цивільного позову.

Відповідно до частини 1 статті 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Згідно статті 62 КПК України, цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Поряд з цим, відповідно до статті 56 КПК України, потерпілий має право протягом кримінального провадження на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Так, відповідно до положень ч.ч. 1,4,5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Форма і зміст поданого цивільного позову не відповідає вимогам ст.177 та 185 ЦПК України, які регулюють порядок подачі позову.

Так, відповідно до частини 1 статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, в рахунок відшкодування майнової (матеріально) шкоди 2000000 грн.

Проте, як вбачається із висновку експерта № СЕ-19/104-25/3915-АВ від 17 лютого 2025 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки КАМАЗ 5511 д.н.з. НОМЕР_1 станом на момент проведення дослідження складає 358915,00 грн. Вартість матеріальної шкоди, завданої автомобілю марки КАМАЗ 5511 д.н.з. НОМЕР_1 станом на момент проведення дослідження складає 168318,53 грн.

Також позивачем надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано про реєстрацію права власності № 15258238 від 24.12.2013 року та договір купівлі продажу від 24.12.2013 року, згідно якого експерта оцінка житлового АДРЕСА_5 Дніпропетровської області складає 110862,00 грн.

Отже, позивачем не надано суду доказів на підтвердження завданої матеріальної шкоди в сумі 2000000 грн.

В порушення п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, хоча просить їх стягнути.

Окрім того, як вбачається із ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві ОСОБА_12 ставить майнові вимоги - про стягнення майнової шкоди та стягнення моральної шкоди.

Пунктом 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вказаною статтею не передбачено звільнення відповідача від сплати судового збору за вимоги щодо стягнення моральної шкоди.

Однак, позивачем при подачі позовної заяви не сплачено судовий збір за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, хоча згідно Закону України «Про судовий збір» позивач не звільнений від сплати судового збору за подання заяви про стягнення такого виду шкоди.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" № 3674 - VІ від 08 липня 2011 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга до суду,- у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Тому, в порушення ч.4 ст.177 ЦПК України, позивачем до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору, розмір якого при поданні цивільного позову, майнового характеру фізичною особою, згідно пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням положень ст. 7 Закону України Про Державний бюджет на 2026 рік складає 12112,00 грн.

Відповідно до ч. 1ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених ЦПК України, протягом десяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, цивільний позов необхідно залишити без руху та надати цивільному позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення цивільного позову без руху.

Роз`яснити цивільному позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали до встановленої дати, і вказані недоліки не будуть усунуті, цивільний позов буде вважатися неподаним та повернутим цивільному позивачу.

Також, не підлягає задоволенню клопотання представника потерпілого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_13 , оскільки останній не наділений повноваженнями щодо ініціювання питань про зміни запобіжного заходу обвинуваченим в данному кримінальному провадженні. Щодо порушення перед кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Дніпропетровської області питання про відповідальність адвоката ОСОБА_10 , то адвокат ОСОБА_13 має право звернутись до органу кваліфікаційної комісії з відповідною заявою самостійно.

Враховуючи ст.336 КПК України, те, що всі учасники судового провадження перебувають (проживають) на значній відстані від міста Жовті Води Дніпропетровської області, на території України введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, суд, для забезпечення безпеки осіб у період воєнного стану та оперативності судового провадження, вважає за необхідне надати можливість учасникам даного судового провадження приймати участь в судовому розгляді в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 316 , 336, 369-371 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які обвинувачуються за ч.4 ст. 189 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області на 13:45 год. 20.05.2026 року, колегіально у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

У задоволенні клопотань захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_11 про зміну розміру запобіжного заходу у виді застави (внесеної) у кримінальному провадженні № 0000375від 28.08.2024 - відмовити.

У задоволенні клопотань представника потерпілого - відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який становить ДЕСЯТЬ днів з часу проголошення ухвали та роз`яснивши, що у разі не виконання вимог ухвали подана позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

За необхідності надати можливість учасникам даного судового провадження приймати участь в судовому розгляді в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2