УХВАЛА

29 січня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

в особі слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного адвоката - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого слідчого відділу Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Яблунів, Косівського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 07 вересня 2025 року, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на сходовій клітці першого поверху багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку вчинюваних ним дій, на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли раптово, умисно завдав ОСОБА_8 численні удари по голові та обличчі, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої ЧМТ, забою головного мозку важкого ступеня, перелому кісток лицевого скелету, забійних ран м`яких тканин лобної ділянки голови та правого вуха, множинних гематом голови та обличчя, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст.177 КПК України є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному проваджені; перешкоджати кримінальному проваджені іншим способом; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків:

може переховуватись від органів досудового розслідування та суду ОСОБА_4 , з моменту повідомлення йому про підозру, усвідомлює реальність покарання за вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого безальтернативно передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, може вжити заходів, щоб переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Зокрема, може перебувати в іншій області, оскільки являється уродженцем Івано-Франківської області, Косівського району, смт. Яблунів, там же і проживає. Разом з тим, ОСОБА_4 після вчинення кримінального правопорушення умисно залишив місце події з метою уникнення кримінальної відповідальності та покинув місто Рівне. Крім того, ОСОБА_4 раніше переховувався від органу досудового розслідування, зокрема: оголошувався у державний розшук Косівським відділом поліції ГУНП в Івано Франківській області за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Окрім того, 08 жовтня 2025 року ОСОБА_4 , у зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення було оголошено в розшук.

У зв`язку з цим, беручи також до уваги суспільну небезпеку вчиненого діяння, тяжкість кримінального правопорушення, особу підозрюваного, застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою повністю відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та є необхідним для того, щоб запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

2) незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні - підозрюваний, будучи обізнаний про коло осіб кому відомо, чи може бути відомо про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, в тому числі знаючи місце проживання потерпілого, свідків, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, шляхом умовлянь, погроз може вчиняти тиск та /або будь-яким іншим чином може вплинути на них або на інших осіб, кому відомі обставини вчинення ним кримінального правопорушення з метою, серед іншого, зміни показань, як під час досудового розслідування, так і в судовому розгляді, про обставини провадження;

3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - а саме: перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого для проведення слідчих дій, що в подальшому може позбавити орган досудового розслідування можливості забезпечити розслідування кримінального провадження та завершення провадження у розумні строки, у зв`язку з чим порушуватимуться права інших учасників, вживати заходів щодо не встановлення інших співучасників злочину або ж уникнення останніми притягненні до кримінальної відповідальності;

4) може вчинити інше кримінальне правопорушення - згідно матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово потрапляв у поле зору правоохоронців за вчинення адміністративних правопорушень та злочинів. Зокрема, 17.04.2025 ОСОБА_4 був затриманий Косівським ВП ГУНП в Івано-Франківській області як особа, що переховується від органів досудового розслідування, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. 16.04.2025 ОСОБА_4 Івано-Франківським міським судом було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, однак останній 18.04.2025 був звільнений з-під варти у зв`язку із внесенням застави, проте на шлях виправлення ОСОБА_4 не став.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для того, щоб забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному проваджені, вчиняти інші кримінальні правопорушення, так, як жоден інший із запобіжних заходів не здатен запобігти переліченим вище ризикам та забезпечити перебування підозрюваного ОСОБА_4 за місцем проживання, своєчасне з`явлення його до слідчого для проведення слідчих й інших процесуальних дій, а в подальшому до суду.

Разом з тим, обрання стосовно ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та є необхідною для того, щоб забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просив обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заперечили з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні старшого слідчого слідчого відділу Рівненського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001850 від 08.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

10 год. 47 хв. 28.01.2026 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КК України.

29.01.2026 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри.

Слідством зібрано достатні фактичні дані, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Вивченням особи ОСОБА_4 на даний час встановлено, що він раніше не судимий, не одружений, офіційно не працює, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Слідчий суддя рахує про доведенням наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого за ч. 1 ст. 121 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

А тому, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 121 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, суд прийшов до висновку, що слід застосувати до нього запобіжний захід тримання під вартою.

Згідно ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 1787 КПК України має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до вимог п. 1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 395 КПК України, суд

У х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Яблунів, Косівського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, а саме до 10 год. 47 хв. 29 березня 2026 року.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання підозрюваного, а саме з 10 год. 47 хв. 28.01.2026 року.

Утримувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали до 10 год. 47 хв. 29 березня 2026 року.

Виконання ухвали в частині етапування підозрюваного покласти на слідчого.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_9