Справа № 304/536/26 Провадження № 1-кс/304/311/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000041 від 05 березня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Порошково Перечинського району Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючої, одруженої (має на утриманні малолітню дитину), громадянки України, раніше не судимої,

про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

У С Т А Н О В И В :

слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000041 від 05 березня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 11 травня 2026 року, поклавши на підозрювану обов`язок прибувати до слідчого СВ відділення поліції №1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , слідчого судді, прокурора або суду за першою вимогою кожного разу у визначений ними час для проведення процесуальних дій.

Клопотання мотивує тим, що слідчим відділенням відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 03 березня 2026 року о/у відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_7 спільно з о/у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , виконуючи службові обов`язки, будучи у форменому одязі зі знаками розрізнення працівника Національної поліції України, виконуючи спільно зі слідчим Шостого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові (з дислокацією у м. Ужгород) ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 лютого 2026 року про проведення обшуку домоволодіння АДРЕСА_2 з метою встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 06.30 год прибули на службовому автомобілі за вказаною адресою, де в ході обшуку виявлено вказану особу.

Слідчий вказує, що під час проведення слідчої дії, а саме оголошення підозрюваному ОСОБА_10 ухвали слідчого судді, ОСОБА_4 разом з іншими невстановленими особами, усвідомлюючи, що перед ними працівники поліції, які виконують свої службові обов`язки, почали чинити останнім активний опір задля припинення законного затримання підозрюваного, звільнити його від працівників правоохоронного органу, під час чого погрожувала поліцейським застосуванням насильства, розтягувала їх руки та штовхала, не допускаючи правоохоронців до ОСОБА_10 . Після цього, перебуваючи біля службового автомобіля, ОСОБА_4 почала хапати за формений одяг оперуповноваженого ОСОБА_8 , відчиняти двері на авто, де сидів підозрюваний, а коли побачила, що останній втік та почав бігти по вулиці вхопила оперуповноваженого ОСОБА_9 за руки і одяг та повалила на землю. Окрім цього, побачивши, що слідчий ДБР проводить відеофіксацію слідчих дій, ОСОБА_4 вибила у нього з рук камеру.

Також зазначає, що ОСОБА_10 , скориставшись тим, що працівникам правоохоронних органів перешкоджають проводити слідчі дії, втік зі службового транспортного засобу, добіг до автомобіля, який знаходився на тій же вулиці, сів всередину, а ОСОБА_4 відвезла його у невідомому напрямку, чим перешкодила працівникам поліції виконати покладені на них службові обов`язки щодо розшуку підозрюваного, встановлення його місцезнаходження, затримання та доставку до органу досудового розслідування.

Відтак, 11 березня 2026 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, за позицією слідчого, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом огляду та перегляду відеозапису від 07 березня 2026 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 та протоколом пред`явлення осіб для впізнання по фотознімках із вказаним свідком; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 та протоколом пред`явлення осіб для впізнання по фотознімках із вказаним свідком; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 та протоколом пред`явлення осіб для впізнання по фотознімках із вказаним свідком; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ін.

Слідчий просить слідчого суддю, при обранні відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу, врахувати, що у органу досудового розслідування наявні достатні та вагомі докази її вини, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Відтак стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів, що підтверджують існування окремих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема усвідомлюючи, яке покарання їй загрожує в разі доведення вини, може переховуватися від органів досудового розслідування та незаконно впливати на потерпілого та свідків.

За наведених обставин слідчий просить задовольнити клопотання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив таке задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Підозрювана ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечила, при цьому її захисник ОСОБА_5 вказував на повну відсутність ризиків, оскільки його підзахисна вину визнає, сприяє органу досудового розслідування, а для вручення підозри прибула до відділення поліції за телефонним дзвінком слідчого. Залишив вирішення клопотання на розсуд суду та просив врахувати, що підозрювана самостійно виховує дитину.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, прийшов до такого висновку.

Встановлено, що слідчим відділенням відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000041 від 05 березня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України (а. к. 6-7).

Запобіжні заходи є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1, 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України запобіжні заходи можуть застосовуватись до особи, яка набула статусу підозрюваної або обвинуваченої у конкретному кримінальному провадженні.

У ч. 1 ст. 42 КПК України визначено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

З матеріалів доданих до клопотання встановлено, що 11 березня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, про що свідчить її підпис у повідомленні про підозру (а. к. 29-33).

Отже відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України ОСОБА_4 набула статусу підозрюваної в цьому кримінальному провадженні і щодо неї може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити, зокрема, такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_4 кримінального правопорушення, слідчий суддя констатує таке.

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», тому в оцінці цього питання слідчий суддя керується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ визначення «обґрунтованої підозри» надано, зокрема, у рішенні «Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom», згідно з яким «…існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Втім, що саме може бути розцінене як «обґрунтоване», буде залежати від усіх обставин справи» [15, § 32]. Таке формулювання ЄСПЛ також підтверджено в таких рішеннях, як «Нечипорук і Йонкало проти України», «Erdagoz v. Turkey», «Labita v. Italy», «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» та доповнено вказівкою на те, що «факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи» [16, §§ 34, 36], і так само «висунення обвинувачення» [17, § 184].

На підтвердження обґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри до клопотання додано матеріали кримінального провадження, які досліджені у судовому засіданні, зокрема, копії рапорту старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 від 05 березня 2026 року, протоколу огляду та переогляду відеозапису від 07 березня 2026 року з ілюстративною таблицею, протоколу допиту підозрюваного від 19 березня 2026 року (а. к. 12, 20-28, 35-37).

Дослідивши зміст повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 11 березня 2026 року, слідчий суддя прийшов до висновку, що таке відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, щодо змісту письмового повідомлення про підозру, визначеного ст. 277 КПК України, у ньому викладені фактичні обставини можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи із сукупності досліджених матеріалів, доданих до клопотання, слідчий суддя вважає наявною обґрунтовану підозру щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Разом з цим слідчий суддя зазначає, що на даному етапі досудового розслідування при вирішенні питання про застосування до підозрюваної особи запобіжного заходу, повноваження слідчого судді обмежуються оцінкою доказів на предмет їх переконливості щодо висновку про можливість вчинення кримінального правопорушення за конкретних обставин та конкретною особою, тобто на даній стадії мова йде виключно про обґрунтоване припущення.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні, то слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_4 слідчий послався на існування ризиків того, що вона може переховуватись від органів досудового розслідування, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Розглядаючи питання наявності ризиків, слідчий суддя враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на сторону обвинувачення обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Так при визначенні імовірності переховування підозрюваної ОСОБА_4 від органів досудового розслідування слідчий суддя приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує останній в разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин та передбачає, зокрема покарання у вигляді позбавлення волі на строк до двох років.

Крім того у світлі оцінки вказаного ризику слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 непрацююча (а відтак не обіймає посаду державної служби відповідних категорій) та має на утриманні малолітню дитину, тобто входить до категорії осіб, яка має право на безперешкодний виїзд за кордон, тому усвідомлюючи розмір та вид покарання, що може бути до неї застосовано, у разі доведення винуватості у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, може вчинити дії щодо переховування від органу досудового розслідування та суду, що у свою чергу може негативно позначитися на завданнях кримінального провадження.

У зв`язку з цим слідчий суддя вважає доведеним існування ризику вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Натомість з дуже малим ступенем ймовірності настання слідчий суддя оцінює наведений слідчим ризик впливу на потерпілого та свідків, оскільки такий у клопотанні жодним чином не обґрунтований та не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, адже відомостей про потерпілого та свідків матеріали клопотання не містять. Водночас, на переконання слідчого судді, щодо існування цього ризику на даному етапі досудового розслідування прокурор/слідчий має навести більш вагоме обґрунтування.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного (стаття 178 КПК України).

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Отже з огляду на наведене слідчий суддя вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 найбільш м`який запобіжний захід, передбачений ч. 3 ст. 176 КПК України.

Частиною 1 ст. 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Враховуючи вимоги ч. 7 ст. 194, п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України наявні підстави для визначення строку дії обов`язків, який буде покладений на підозрювану ОСОБА_4 , до 11 травня 2026 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 177, 186, 193, 194, 196, 198, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000041 від 05 березня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Порошково Перечинського району Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

У порядку ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування до 11 травня 2026 року обов`язок прибувати до старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , слідчого судді, прокурора та суду на першу їхню вимогу.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:ОСОБА_1