Справа № 638/1291/22
Провадження № 1-кп/638/452/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові об`єднані в одне кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000915 від 23 червня 2021 року та № 000213 від 31 січня 2025 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, неодружений, раніше не судимий, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України,

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Харкова перебувають обвинувальні акти у кримінальномих провадженнях відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України. Обвинувальні акти внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000915 від 23 червня 2021 року та № 000213 від 31 січня 2025 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Зазначив, що необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що клопотання прокурора є необгрунтованим та недоведеним. Ризик переховування обвинуваченим не підтверджено жодними доказами. В судовому засіданні був допитаний потерпілий, який не підтвердив факт причетності ОСОБА_6 до кримінального правопорушення-злочину. Крім того, потерпілий надав до суду заяву, де просив обрати ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. Також вказав, що органом досудового розслідування невірно кваліфіковано дії обвинуваченого. ОСОБА_6 є особою раніше не судимою, має міцні соціальні зв`язки, має зареєстроване місце проживання. Ризики незаконно впливати на свідків також не були підтверджені прокурором. На підставі викладеного просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2025 року був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 до 26 січня 2025 року без визначення розміру застави, який було продовжено ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 березня 2025 року до 26 квітня 2025 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2025 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 до 14 лютого 2026 року включно без визначення розміру застави.

Згідно з ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Серед кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , а саме ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України відповідно до ч.5 ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 судом враховується наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років.

Між тим, суд зазначає, що існування ризиків передбачених п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, не працевлаштований, має зареєстроване місця проживання.

Щодо клопотання потерпілого про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки ОСОБА_6 не причетний до вказаного кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, суд заначає, що в судовому засіданні на даний час допитаний лише потерпілий, свідки ще не допитані, судовий розгляд триває. Також слід зазначити, що суд при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою не зв`язаний бажанням потерпілого при визначенні цього питання.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи наявність ризиків, передбачених п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, тому вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Щодо визначення розміру застави, суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи вказану норму, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 49, 183, 314-316 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 10 квітня 2026 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1