Справа № 482/351/26
Номер провадження 1-кс/482/198/2026
УХВАЛА

Іменем України

16 лютого 2026 року м. Нова Одеса

Слідчий суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса, Миколаївської області клопотання слідчого в кримінальному провадженні старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором в кримінальному провадженні прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000036 від 22.07.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушнь, передбачених ст.236, ч.2 ст.28 ч.1 ст.239 КК України стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Курськ, російська федерація, громадянина України, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимого, пенсіонера, інваліда Ш групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.239 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в тому, що відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави. Згідно з положеннями ст. 35 Закону України « Про охорону земель» № 962-IV від 19.06.2003 власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: - дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; - проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; - підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо; - дотримуватися нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов`язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів; - надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування відомості про застосування пестицидів та агрохімікатів; - сприяти систематичному проведенню вишукувальних, обстежувальних, розвідувальних робіт за станом земель, динамікою родючості ґрунтів; - своєчасно інформувати відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо стану, деградації та забруднення земельних ділянок; - забезпечувати додержання встановленого законодавством України режиму використання земель, що підлягають особливій охороні; - забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку; - забезпечувати захист земель від пожеж, ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям; - уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу. Положення ст. 45 того ж Закону визначають, що господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється. У разі виявлення фактів забруднення ґрунтів небезпечними речовинами спеціально уповноважені органи виконавчої влади у галузі охорони земель вживають заходів до обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій, незалежно від форм власності, притягнення винних до відповідальності згідно із законом і проведення в установленому порядку робіт з дезактивації, відновлення забруднених земель, консервації угідь і визначення режимів їх подальшого використання. Особливості режиму і порядку використання забруднених земель погоджуються з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Статтею 96 Земельного кодексу України передбачено, що землекористувачі зобов`язані: - забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки; - додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; - своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату; - не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; - підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; - своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; - дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; - зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем; - не допускати випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища; - обкошувати (з прибиранням скошеного) та оборювати земельні ділянки, прилеглі до торфовищ, полезахисних лісових смуг, луків, пасовищ, ділянок із степовою, водно-болотною та іншою природною рослинністю, у смугах відведення автомобільних доріг і залізниць. Відповідно до ч. 1 ст. 167 Кодексу господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється. Так, ОСОБА_4 , який не являється зареєстрованим, як суб`єкт підприємницької діяльності, не являючись працівником будь-якого підприємства, установи чи організації, яка є суб`єктом правовідносин в галузі поводження з відходами, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , котрий є засновником та кінцевим бенефіціарним власником Товариства з обмеженою відповідальністю «Мітлідер», , в період часу не раніше 22.07.2025 по кінець січня 2026 року (більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено), діючи в порушення вимог ст. 14 Конституції України, ч.1 ст. 81, ст. 116, ст. 125 Земельного кодексу України, організували розміщення на території земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0021, :05:000:0039, :05:000:0040, що розташовані в межах с. Троїцьке, Миколаївського району Миколаївської області, побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною, а саме кров, кістки, копита, шкура, обрізки м`яса, органи, не призначені для харчування, рештки після переробки на відкритому ґрунті. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про підприємництво», підприємець зобов`язаний не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не порушувати прав та інтересів громадян, підприємств, установ, організацій і держави, що охороняються законом. За завдані шкоду і збитки підприємець несе майнову та іншу встановлену законом відповідальність. Статтею 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що громадяни України зобов`язані зокрема берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в тому числі здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів, а також не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів та компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище. Одночасно, ст. 35 Закону України «Про охорону земель» встановлено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані, крім іншого, дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України, забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку; забезпечувати захист земель від пожеж, ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям, уживати заходів щодо запобігання негативному і еколого небезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу. Відповідно до ст. 45 Закону України «Про охорону земель» та ст. 167 Земельного кодексу України господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється. Статтею 46 Закону України «Про охорону земель» визначено, що при здійсненні господарської діяльності, пов`язаної із зберіганням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням і захороненням відходів, забезпечуються виконання заходів щодо запобігання або зменшення обсягів утворення відходів та екологічно безпечне поводження з ними; максимальне збереження ґрунтового покриву на основі обраного оптимального варіанта територіального розміщення об`єктів поводження з відходами; запобігання негативному впливу об`єктів поводження з відходами, що використовуються для збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення відходів на ґрунтовий покрив прилеглих територій. Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на землях природно-заповідного та іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, у межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини. Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що забруднення земель це накопичення в ґрунтах і ґрунтових водах внаслідок антропогенного впливу пестицидів і агрохімікатів, важких металів, радіонуклідів та інших речовин, вміст яких перевищує природний фон, що призводить до їх кількісних або якісних змін, а псування земель порушення природного стану земель, яке здійснюється без обґрунтованих проектних рішень, погоджених та затверджених в установленому законодавством порядку, забруднення їх хімічними, біологічними та радіоактивними речовинами, в тому числі тими, що викидаються в атмосферне повітря, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, неочищеними стічними водами, порушення родючого шару ґрунту, невиконання вимог встановленого режиму використання земель, а також використання земель у спосіб, що погіршує їх природну родючість. Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною» (далі Закону) побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною (далі - побічні продукти тваринного походження), це туша або частини туш забитих, загиблих тварин, сировина та продукти тваринного походження, що не призначені або визнані непридатними для споживання людиною. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону побічні продукти тваринного походження, належать до категорій I-III залежно від ступеня ризику для здоров`я людини та тварини.

Частиною 2 ст. 10 Закону визначено, що поводження з побічними продуктами тваринного походження, що належать до категорій I-III, здійснюється згідно з порядком, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища. Положеннями абз. 4 п. 5 ч. 1 ст. 20 Закону передбачено, що оператори ринку у сфері поводження з побічними продуктами тваринного походження незалежно від форми власності зобов`язані забезпечувати створення належних санітарних умов на потужностях (об`єктах) з оброблення, переробки побічних продуктів тваринного походження під час поводження з такими продуктами та роздільне збирання даних продуктів. Пунктом 11 частини 1 Закону визначено, що оператор ринку - суб`єкт господарювання, що вчиняє будь-які дії з побічними продуктами тваринного походження, не призначеними для споживання людиною, та бере участь у їх обігу. Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про управління відходами» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері управління відходами, запобігати забрудненню відходами навколишнього природного середовища. Згідно пункту «1» ч. 2 ст. 17 Закону України «Про управління відходами» суб`єкти господарювання у сфері управління відходами зобов`язані дотримуватися вимог щодо збирання, перевезення та оброблення відходів, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з пункту 2.1.4. «Державних санітарних правил та норм. Комунальна гігієна. 2.7. Ґрунт, очистка населених місць, побутові та промислові відходи, санітарна охорона ґрунту. «Гігієнічні вимоги щодо поводження з промисловими відходами та визначення їх класу небезпеки для здоров`я населення» (ДСанПіН 2.2.7.029-992), затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України № 29 від 01.07.1999, промисловий майданчик для тимчасового зберігання відходів повинен розташовуватися на території підприємства з підвітряного боку, бути покритий неруйнівним та непроникним для токсичних речовин матеріалом (керамзитбетоном, полімербетоном та ін.) з автономним зливовідводом і нахилом у бік очисних споруд; концентрація шкідливих речовин у ґрунті санітарно-захисної зони не повинна перевищувати допустимих рівнів (Методичні вказівки № 4266-87), а в ґрунтових та поверхневих водах ГДК (СанПіН 4630-88). Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, одними з видів економічної діяльності ТОВ «Мітлідер» є: допоміжна діяльність у тваринництві, виробництво м`яса, виробництво м`яса свійської птиці, виробництво м`ясних продуктів, оптова торгівля живими тваринами, оптова торгівля шкірсировиною, шкурами та шкірою, оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами, оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками, роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах. З урахуванням наведеного, ТОВ «Мітлідер» як суб`єкт господарської діяльності, є оператором ринку у сфері поводження з побічними продуктами тваринного походження та суб`єктом господарювання у сфері управління відходами. Проте, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , в порушення вимог вищевказаного законодавства України, допустили забруднення та засмічення земельних ділянок з кадастровими номерами :05:000:0021, :05:000:0039, :05:000:0040, що розташовані в межах с. Троїцьке, Миколаївського району Миколаївської області, продуктами тваринного походження, що не призначені або визнані непридатними для споживання людиною, твердими та рідкими побутовими відходами за таких обставин. У не встановлені точно дату та час, але не пізніше 22.07.2025, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 розмістили на території земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0021, площею 2 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною, а саме частини тварин, продукти тваринного походження, інші продукти, отримані від тварин, які не призначені для споживання людиною загальним об`ємом 1016 кв.м., на відкритому ґрунті. Водночас, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді небезпеки для довкілля, діючи умисно, з метою забезпечення мінімізації витрат на заходи з утилізації побічних продуктів тваринного походження, не призначеного для споживання людиною, в порушення спеціальних правил, визначених вищевказаними вимогами природоохоронного законодавства, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , не забезпечили збір, сортування, утилізацію, видалення та захоронення побічних продуктів тваринного походження, не призначених для споживання людиною, а саме частини тварин, продукти тваринного походження, інші продукти, отримані від тварин, які не призначені для споживання людиною, в результаті чого, відбулось забрудненням земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0021 та спричинено шкоду на суму 29057,28 грн., що створило небезпеку для довкілля. Крім того, у не встановлені в ході досудового розслідування точно дату та час, але не пізніше 22.07.2025, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , розмістили на території земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0039, площею 49,869 га, з цільовим призначенням землі запасу, побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною, а саме частини тварин, продукти тваринного походження, інші продукти, отримані від тварин, які не призначені для споживання людиною загальним об`ємом 1036 кв.м на відкритому ґрунті. Водночас, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді небезпеки для довкілля, діючи умисно, з метою забезпечення мінімізації витрат на заходи з утилізації побічних продуктів тваринного походження, не призначеного для споживання людиною, в порушення спеціальних правил, визначених вищевказаними вимогами природоохоронного законодавства, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , не забезпечили збір, сортування, утилізацію, видалення та захоронення побічних продуктів тваринного походження, не призначених для споживання людиною, а саме частини тварин, продукти тваринного походження, інші продукти, отримані від тварин, які не призначені для споживання людиною, в результаті чого, відбулось забруднення та засмічення земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0039, та спричинено шкоду на суму 87749,76 грн., що створило небезпеку для довкілля. Крім того, у не встановлені точно дату та час, але не пізніше 22.07.2025, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , розмістили на території земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0040, площею 2 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною, а саме частини тварин, продукти тваринного походження, інші продукти, отримані від тварин, які не призначені для споживання людиною загальним об`ємом 333 кв.м на відкритому ґрунті. Водночас, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді небезпеки для довкілля, діючи умисно, з метою забезпечення мінімізації витрат на заходи з утилізації побічних продуктів тваринного походження, не призначеного для споживання людиною, в порушення спеціальних правил, визначених вищевказаними вимогами природоохоронного законодавства, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , не забезпечили збір, сортування, утилізацію, видалення та захоронення побічних продуктів тваринного походження, не призначених для споживання людиною, а саме частини тварин, продукти тваринного походження, інші продукти, отримані від тварин, які не призначені для споживання людиною, в результаті чого, відбулось забруднення та засмічення земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0040, та спричинено шкоду на суму 32679,29 грн., що створило небезпеку для довкілля. Таким чином, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , внаслідок порушення природоохоронного законодавства, а саме ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 35, 45, 46 Закону України «Про охорону земель», п. ч. 2 ст. 15 та п. «1» ч. 2 ст. 17 Закону України «Про управління відходами», абз. 4 п. 5 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною», інших спеціальних нормативно-правових актів, у зв`язку із забрудненням та засміченням земельних ділянок побічними продуктами, у тому числі тваринного походження, не призначеними для споживання людиною, у складі яких наявні речовини (складники) із різними ступенями небезпеки, а їх фактичні концентрації (масові частки речовин) перевищують затверджені нормативи гранично допустимих концентрацій цих речовин у ґрунті та контрольні (фонові) вмісти речовин у ґрунті, що є фактом настання негативних кількісних та якісних змін у ґрунті, а саме перевищення нормованих показників (контрольна/фонова концентрація) на території земельних ділянок :05:000:0021, :05:000:0039, :05:000:0040, що розташовані в межах с. Троїцьке, Миколаївського району Миколаївської області, внаслідок чого, навколишньому природному середовищу заподіяно шкоду на загальну суму 149486,33 грн. (з яких 96485 грн. 18 коп., у зв`язку із засміченням та 53001 грн., 15 коп., у зв`язку із забрудненням земель природно-заповідного фонду), що створило небезпеку для довкілля. 12.02.2026 у вказаному кримінальному провадженні про підозру обґрунтовано повідомлено ОСОБА_4 , а саме у забрудненні земель відходами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 239 КК України. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними на даний час у кримінальному провадженні доказами, а саме: - заявою ОСОБА_8 від 18.07.2025 про вчинене кримінальне правопорушення; - протоколами огляду місця події від 02.09.2025, 08.12.2025,; - розрахунками шкоди від Державної екологічної інспекції Південно Західного округу (Миколаївська та Одеська області); - протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- спостереження за місцем № 6425т/55/113-2025 від 01.10.2025; - протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- спостереження за місцем № 7461т/55/113-2025 від 21.11.2025; - протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- аудіо-, відеоконтролю особи № 7463т/55/113-2025 від 21.11.2025; - протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- зняття інформації з електронних комунікаційних мереж № 7529т/55/113-2025 від 26.11.2025; - протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- спостереження за місцем № 7530т/55/113-2025 від 26.11.2025; - протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- зняття інформації з електронних комунікаційних мереж № 7499т/55/113-2025 від 24.11.2025; - протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- спостереження за місцем № 8334т/55/113-2025 від 25.12.2025; -іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, в тому числі матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, з яких ще не знято гриф секретності «таємно». Підставами для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту являються наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинення дій, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваному буде обрано інший запобіжний захід. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які обґрунтовують застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , а саме останній може: - переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України), оскільки підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання може зникнути з місця проживання. - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч.1 ст. 177 КПК України), так як наразі проводиться ряд першочергових слідчих (розшукових) дій для встановлення та документування протиправних дій групи осіб, ОСОБА_4 , та інші причетні особи, можуть знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які ще не вилучено в ході досудового розслідування та місцезнаходження яких на даний час встановлюється. - незаконно впливати інших свідків та підозрюваних у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України), у тому числі шляхом схиляння до дачі завідомо неправдивих показів іншого підозрюваного в даному кримінальному правопорушенні ( ОСОБА_7 ), які виправдовують його, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляння до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на користь підозрюваного. - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки особа фактично знаходячись на волі та за наявності можливості припинити вчинення ним кримінального правопорушення, в період досудового розслідування до моменту пред`явлення особі повідомлення про підозру добровільно не припинив та від вчинення кримінальних правопорушень не відмовився. Свої дії підозрюваний припинив лише через обставини, які не залежали від його волі, після фактичного пред`явлення повідомлення про підозру, у зв`язку із чим перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як, відповідно до плану злочинної діяльності вказані дії мали системний характер. Сторона обвинувачення вважає, що викладенні обставини, є достатніми для застосування до ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки жоден з передбачених більш м`яких запобіжних заходів, не дасть змоги запобігти наведеним під час розгляду ризикам, а саме: - особисте зобов`язання, оскільки, ОСОБА_4 підозрюється у забрудненні земель відходами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля, вчинене за попередньою змовою групою, таким чином не може заслуговувати на довіру суду; - особиста порука, оскільки, відсутні дані щодо осіб, які заслуговують на довіру та які можуть поручитись за виконання підозрюваного покладених на нього обов`язків; Сторона обвинувачення вважає, що обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, не забезпечить належної поведінки підозрюваного щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти вищезазначеним ризикам. Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених. Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечували, але просили встановити обов`язок щодо ОСОБА_4 знаходитись за місцем свого проживання щоденно в період часу з 24.00 год. до 05.00 год. у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 має інвалідність, потребує постійного звернення до лікарів. Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.239 КК України, підтверджується: - заявою ОСОБА_8 від 18.07.2025 про вчинене кримінальне правопорушення; - протоколами огляду місця події від 02.09.2025, 08.12.2025,; - розрахунками шкоди від Державної екологічної інспекції Південно Західного округу (Миколаївська та Одеська області); - протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- спостереження за місцем № 6425т/55/113-2025 від 01.10.2025; - протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- спостереження за місцем № 7461т/55/113-2025 від 21.11.2025; - протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- аудіо-, відеоконтролю особи № 7463т/55/113-2025 від 21.11.2025; - протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- зняття інформації з електронних комунікаційних мереж № 7529т/55/113-2025 від 26.11.2025; - протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- спостереження за місцем № 7530т/55/113-2025 від 26.11.2025; - протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- зняття інформації з електронних комунікаційних мереж № 7499т/55/113-2025 від 24.11.2025; - протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- спостереження за місцем № 8334т/55/113-2025 від 25.12.2025. Матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.1, 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, виходячи з наступного. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які обґрунтовують застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , а саме останній може: - переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України), оскільки підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.239 КК України, а саме у забрудненні земель відходами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля, вчинене за попередньою змовою групою осіб, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії натяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді штрафу від однієї до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, має інвалідність, що надає йому право на виїзд за межі України; - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч.1 ст. 177 КПК України), так як наразі проводиться ряд першочергових слідчих (розшукових) дій для встановлення та документування протиправних дій групи осіб, ОСОБА_4 , та інші причетні особи, можуть знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які ще не вилучено в ході досудового розслідування та місцезнаходження яких на даний час встановлюється. - незаконно впливати інших свідків та підозрюваних у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України), у тому числі шляхом схиляння до дачі завідомо неправдивих показів іншого підозрюваного в даному кримінальному правопорушенні ( ОСОБА_7 ), які виправдовують його, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляння до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на користь підозрюваного. - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки особа фактично знаходячись на волі та за наявності можливості припинити вчинення ним кримінального правопорушення, в період досудового розслідування до моменту пред`явлення особі повідомлення про підозру добровільно не припинив та від вчинення кримінальних правопорушень не відмовився. Свої дії підозрюваний припинив лише через обставини, які не залежали від його волі, після фактичного пред`явлення повідомлення про підозру, у зв`язку із чим перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як, відповідно до плану злочинної діяльності вказані дії мали системний характер. З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має інвалідність, малолітню дитину, має постійне місце проживання, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та доведено, що саме така міра запобіжного заходу, як домашній арешт, є обґрунтованою. Але в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 потребує лікування, звернення до лікарів, тому слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 , крім інших обов`язків, необхідно встановити обов`язок перебувати за місцем свого проживання щоденно в період з 20.00 год. до 05.00 год.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, вивчивши матеріали досудового розслідування, що надані до клопотання, суд робить висновок, що клопотання підлягає частковому задоволенню та саме такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків. Крім того, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не порушує права підозрюваного.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст.176, 177, 181, 193, 194, 196 КПК України;

ПОСТАНОВИВ :

1. Клопотання слідчого в кримінальному провадженні старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором в кримінальному провадженні прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000036 від 22.07.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушнь, передбачених ст.236, ч.2 ст.28 ч.1 ст.239 КК України стосовно ОСОБА_4 задовольнити частково.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, строком до 12.04.2026 року включно.

3. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

знаходитися за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , щоденно в період часу з 20 години до 05 години.

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

утримуватись від спілкування з підозрюваними у кримінальному провадженні, свідками у кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошений 20.02.2026 об 11. 00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1