Номер провадження 1-кп/754/684/26
Справа№754/2755/26
Вирок

Іменем України

23 лютого 2026 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у межах кримінального провадження №0000076 від 12.02.2026 стосовно обвинуваченої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштована, незаміжня, має на утриманні малолітню дитину, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

- 30.09.2024 Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 1 КК України, призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням, у межах кримінального провадження №0000076 від 12.02.2026 обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, ОСОБА_3 у невстановлені під час проведення дізнання місці та час, але не пізніше 11:50 год. 12.02.2026 знайшла, тим самим придбала, для власного вживання без мети збуту пластикову колбу з кристалоподібною речовиною білого кольору з світло-зеленим відтінком, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою 0,641 г, яку поклала до лівої кишені власної куртки, у яку була одягнута та почала зберігати.

Надалі, 12.02.2026 приблизно об 11:55 год. ОСОБА_3 проходячи біля житлового будинку №11-А по вул. Кіото у м. Києві була затримана працівниками поліції.

У ході затримання ОСОБА_3 добровільно надала для вилучення з лівої кишені власної куртки, у яку була одягнута, вищевказану пластикову колбу з кристалоподібною речовиною білого кольору з світло-зеленим відтінком, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою 0,641 г, яку ОСОБА_3 незаконно придбала та зберігала для власного вживання, без мети збуту.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд встановив, що обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, повністю згодна із встановленими органом дізнання обставинами вчиненого нею, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження відповідно до ст. 394 ч. 1 КПК України, у присутності захисника ОСОБА_4 та подала письмову заяву про розгляд обвинувального акту стосовно неї у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні, за її відсутності.

Ухвалою суду від 20.02.2026, за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст.ст. 381-382 КПК України, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 за ст. 309 ч. 1 КК України призначено до розгляду у спрощеному провадженні за відсутності учасників кримінального провадження.

Положеннями ст. 381 чч. 2, 3 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381 -382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ст. 309 ч. 1 КК України.

Встановлені органом дізнання обставини вчинення кримінального проступку, підтверджуються обставинами, встановленими судом.

Обвинувачена ОСОБА_3 інтереси якої представляв захисник ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, не оспорює, вважає, що органом дізнання вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу. Згідно письмової заяви, наявної в матеріалах кримінального провадження, обвинувачена просила призначити їй покарання у виді штрафу, оскільки вона має особисті збереження і зобов`язується сплатити штраф (а.п. 4-5).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує її дії за ст. 309 ч. 1 КК України, оскільки вона незаконно придбала та зберігала психотропну речовину, без мети збуту.

Порушень процесуального закону щодо відкриття кримінального провадження, його руху, повноважень сторони обвинувачення на всіх стадіях процесу судом не виявлено.

Кримінальне провадження №0000076 від 12.02.2026 стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 розглянуто з дотриманням правил підсудності.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує наступні норми КПК та КК України.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якої людини, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до норм ст. 50 ч. 2 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Дотримання загальних засад призначення покарання на підставі ст.ст. 50, 65 КК України є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального проступку, особу винної, а саме:

- раніше судима, 30.09.2024 Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 1 КК України. Призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки (а.п. 56-62);

- за місцем проживання характеризується з посередньої сторони (а.п. 66);

- не перебуває під наглядом у лікаря - психіатра в КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» (а.п. 65);

- не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом в КНП «Київська міська клінічна лікарня №10» (а.п. 64);

- має на утриманні малолітню дитину - доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п. 55, 67).

Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 ч. 1 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Санкція ст. 309 ч.1 КК України, за якою кваліфіковано діяння обвинуваченої, передбачає наступні види покарань: 1) штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, 2) виправні роботи на строк до двох років, 3) пробаційний нагляд на строк до п`яти років, 4) обмеженням волі на той самий строк.

Виправні роботи не можливо призначити, оскільки обвинувачена офіційно не працевлаштована.

Обмеження волі не можливо призначити, оскільки існує заборона застосування даного виду покарання жінкам, що мають дітей віком до чотирнадцяти років. В даному випадку обвинувачена має на утримання малолітню доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, згідно заяви про визнання винуватості ОСОБА_3 від 19.02.2026, остання просить призначити їй покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, оскільки вона має заощадження та в змозі виконати даний вид покарання.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчиненого кримінального проступку, особи винної, її ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, а також те, що ОСОБА_3 , раніше судима за вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, належних висновків для себе не зробила, та вчинила нове умисне протиправне діяння у сфері обігу психотропних речовин під час відбування покарання у виді пробаціного нагляду, а тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та запобігання вчинення обвинуваченою ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді штрафу, передбаченому санкцією частини статті за якою кваліфіковано її діяння - ст. 309 ч. 1 КК України, із застосуванням ст. 71 ч. 1 КК України (сукупність вироків) та ст. 72 КК України (правила складання покарань).

Згідно ст. 72 ч. 3 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, а тому основне покарання у виді штрафу призначене за даним вироком та пробаційний нагляд за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 30.09.2024 підлягають самостійному виконанню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Речовий доказ в кримінальному провадженні №0000076 від 12.02.2026, згідно постанови дізнавача від 18.02.2026, а саме: PVP, загальною масою 0,641 г, переданий на зберігання до камери збереження речових доказів Деснянського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №001746 від 18.02.2026) (а.п. 50).

Питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно вимог ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта в сумі 3 565 грн. 60 коп. (а.п. 44), оскільки під час досудового розслідування проводилась експертиза №СЕ-19/111-26/7142-НЗПРАП від 16.02.2026 (а.п. 45-48).

Під час досудового розслідування стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Однак, згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 була затримана 12.02.2026 у порядку, передбаченому ст. 298-2 КПК України (а.п. 16-23).

Постановою дізнавача про звільнення особи затриманої в порядку ст. 298-2 КПК України від 12.02.2026 ОСОБА_3 була звільнена (а.п. 32).

Керуючись ст.ст. 381,382, 368-371,373,374, 376 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Згідно ст.ст. 71,72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного складання, до покарання призначеного за новим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 30 вересня 2024 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. та пробаційного нагляду на строк два роки, які виконувати самостійно.

Речовий доказ в кримінальному провадженні №0000076 від 12.02.2026, а саме: PVP, загальною масою 0,641 г, який відповідно до квитанції №001746 від 18.02.2026, знаходиться на зберіганні в камері збереження речових доказів Деснянського УП ГУНП у м. Києві, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1