№479/219/26
№1кс/479/45/26
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2026 року смтКриве Озеро

Слідчий суддя Кривоозерського районного суду ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні - слідчого СВ ВП №3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Знам`янка Снігурівського району Миколаївської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, раніше не судимого, який проходив військову службу по мобілізації на посаді - у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 у військовому званні "солдат",

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, у кримінальному провадженні, інформація про яке внесена до ЄРДР 06 травня 2024 року за №0003048,

учасники провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

слідчий ОСОБА_3 ,

підозрюваний ОСОБА_4 ,

захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

Слідчий у кримінальному провадженні звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні, в рамках кримінального провадження, внесеного 06 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003048 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , без можливості внесення застави. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, за обставин, вказаних у клопотанні. Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним вищевказаного злочину підтверджується зібраними у ході проведення досудового розслідування доказами. В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що відповідно положень ст.177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 : - може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - знищити, сховати, або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У судовому засіданні прокурор, слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний, його захисник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, вказуючи, що ОСОБА_4 був на зв"язку зі слідчими, не ухилявся від явки до органів досудового розслідування. Крім того, підозрюваний просив врахувати, що намагався перевестись в іншу військову частину, проте командування війської частини чинило йому перепони.

Вислухавши доводи учасників судового розгляду, розглянувши клопотання, дослідивши докази, долучені до нього, слідчий суддя приходить до наступного.

Клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає положенням ст.184 КПК України, та вручено підозрюваному ОСОБА_4 з дотримання вимог ч.2 ст.184 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що 06 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0003048 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

24 лютого 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, а саме - дезертирстві, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби з відпустки.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 15 березня 2023 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу по мобілізації та направлений для її проходження до військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №44 (по стройовій частині) від 07 квітня 2023 року ОСОБА_4 призначено на посаду старшого стрільця-оператора 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , ВОС-100 868А вважати таким, що з 07 квітня 2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою шпк "старший солдат".

Згідно положень п.4 ч.1 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 15 березня 2023 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_1 з ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України "Про оборону України" надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно п.п.1,3 ч.4 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запроваджений в країні воєнний стан та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, солдат ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_4 надано відпустку в 2023 році точного часу не встановлено, та останній вибув у вказану відпустку та мав повернутися до військової частини 23 грудня 2023 року.

Так, 23 грудня 2023 року точного час не встановлено, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби по мобілізації та проходячи військову службу у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, всупереч вищезазначених вимог закону, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах воєнного стану, не повернувся з відпустки на визначену локацію, без поважних причин, до військової частини НОМЕР_1 , яка розміщена за адресою АДРЕСА_2 та незаконно перебуває поза його межами, проводячи час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно на службу.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він 23 грудня 2023 року точного часу не встановлено, будучи військовослужбовцем військової служби по мобілізації та проходячи військову службу у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст.9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.1,3 ч.4 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", не з`явився без поважних причин з відпустки, до військової частини, НОМЕР_1 , яка розміщена за адресою АДРЕСА_2 , та незаконно перебував поза його межами, проводячи час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно на службу.

Згідно клопотання слідчого, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за обставин, вказаних у підозрі, підтверджується доказами, наданими на підтвердження клопотання, а саме: - витягом з ЄРДР №0003048 від 06 травня 2024 року; - повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України; - витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №2692 від 26 грудня 2023 року "Про призначення службового розслідування"; - актом службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_4 ; - витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №113 від 09 січня 2024 року "Про результати проведення службового розслідування"; - рапортом ТВО командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , щодо призначення службового розслідування; - витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №44 від 07 квітня 2023 року "Про призначення на посаду"; - протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 ; - повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 ; - протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених у п.1-5 частини 1 вказаної статті.

Згідно положень ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5,6 ст.194 КПК України.

Крім того, слід зазначити, що ст.184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку, що запобігти їм в змозі тільки цей вид запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення в суді не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КК України, а саме: - може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - знищити, сховати, або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Разом з тим, як вбачається з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , слідчим не наведено виключних обставин і не надано доказів, які б давали підстави для тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому в задоволенні клопотання слідчого відмовляє.

Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції "Про захист прав людини та основоположних свобод", слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні - слідчого СВ ВП №3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, у кримінальному провадженні, інформація про яке внесена до ЄРДР 06 травня 2024 року за №0003048, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 25 лютого 2026 року.

Слідчий суддя: