Номер провадження: 11-кп/813/1295/26
Справа № 504/3319/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000105 від 17.04.2025 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Доброславського районного суду Одеської області від 04.12.2025 року про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою,

установив

В провадженні Доброславського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження №0000105 від 17.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Оскарженою ухвалою місцевого суду задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому ОСОБА_7 продовжений строк тримання під вартою до 01.02.2026 року включно, з визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240 гривень.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою змінити відносно обвинуваченого запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник посилається на відсутність передбачених ч.1 ст.177 КПК ризиків. Захисник наголошує, що тяжкість інкриміновано злочину та суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі доведеності його вини, не є підставами для застосування виняткового запобіжного заходу.

Звертає увагу, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має постійне місце проживання, чотирьох малолітніх дітей, а розмір застави визначений судом є явно непомірним для обвинуваченого та його родини.

В судове засідання апеляційного суду прокурор, будучи належним чином повідомленим, не з`явився, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду не подавав, а тому, з урахуванням думки сторони захисту, розгляд апеляційної скарги здійснюється без участі прокурора.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу, згідно положень ч. 2 ст. 331 КПК України, відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Положення ч. 2 ст. 422-1 КПК України встановлюють, що суддя-доповідач у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зміни іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або для продовження строку тримання під вартою, невідкладно витребовує з суду 1-ої інстанції: 1) ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою; 2) клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді 1-ої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у проваджені Доброславського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

Оскарженою ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 04.12.2025 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжений строк тримання під вартою.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що не зменшились і продовжують існувати ризики, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, на теперішній час у кримінальному провадженні №0000105 від 17.04.2025 року, судом першої інстанції мають були здійсненні дії, що передбачені процедурою судового розгляду для повного, об`єктивного та всебічного дослідження всіх обставин справи, зокрема суд має допитати всіх свідків, потерпілих та безпосередньо дослідити всі докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Разом з тим, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкцією ч.4 ст.185 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому, перебуваючи на волі, останній, буде мати можливість переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою («W v.Switzerland», Заява № 14379/88, 26 січня 1993 року). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Becciev v.Moldova» (Бекчиєв проти Молдови), пункт 58).

Апеляційний суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про те, що ризики, заявлені прокурором не існують, апеляційний суд відхиляє, оскільки обвинувачений є особою, що раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, непрацевлаштований, джерел прибутку не має, вчинив інкримінований злочин під час іспитового строку, а тому наявні ризики, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі судового розгляду лише винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 , дозволить під час судового розгляду контролювати його місце перебування та запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, які на теперішній час продовжують існувати.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про недоведеність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, є непереконливими, адже при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Отже, підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на беззаперечних доказах.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Доводи захисника обвинуваченого щодо можливості застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд визнає непереконливими, оскільки існують реальні сумніви відносно того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 має місце проживання, сім`ю, до затримання працював неофіційно, однак зауважує, що зазначені соціальні фактори не спростовують викладені в ухвалі висновки судді та не дають достатніх підстав вважати, що вони можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого, як судом першої інстанції, так і колегією суддів апеляційного суду, встановлено не було.

Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою. Стороною захисту також не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування останнього під вартою.

За наведених вище обставин, доводи захисника обвинуваченого про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд визнає необґрунтованими, з урахуванням встановлених обставин.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів обвинуваченого стосовно незаконності оскарженої ухвали, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 199, 331, 370, 392, 404, 405, 407, 419, 422-1, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив

Апеляційну скаргу скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Доброславського районного суду Одеської області від 04.12.2025 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000105 від 17.04.2025 року за ч.4 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не пдлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4