Справа № 752/6076/26
Провадження № 1-кс/752/2070/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у кримінальному провадженні 0000035 від 08.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_1 »з можливістю ознайомитися та здійснити вилучення (виїмку) їх оригіналів.

У судове засідання слідчий не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд вищезазначеного клопотання без його участі.

Також, при поданні клопотання про тимчасовий доступ до документів слідчий просив розглянути без виклику особи, у володінні якої знаходяться витребувані документи, з метою унеможливлення зміни або знищення документів, до яких він просить надати тимчасовий доступ. За таких обставин, у відповідності до положень ч.2 ст. 163 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання про тимчасовий доступ до документів без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі не прибуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Дане клопотання з урахування вимог п. 1 ч.2 ст.132 КПК України подано до Голосіївського районного суду м. Києва в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Так, обґрунтовуючи вимоги, слідчий у клопотанні зазначив, що у провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000035, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу із 04.02.2025 по 02.01.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуваючи за місцем спільного проживання зі своєю бабусею ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: АДРЕСА_1 , умисно систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство відносно своєї бабусі ОСОБА_6 , яка є особою похилого віку, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи. Так, 04.02.2025 о 22:07 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою спільного проживання з ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_1 , діючи умисно, ображав нецензурною лайкою та штовхав бабусю ОСОБА_6 , чим вчинив психологічне та фізичне насильство. Також, 15.07.2025 близько о 07 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою спільного проживання з ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_1 , діючи умисно, ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою бабусі ОСОБА_6 , чим вчинив психологічне насильство. Також, 05.09.2025 приблизно о 08:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою спільного проживання з ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_1 , діючи умисно, ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та застосував фізичну силу без нанесення тілесних ушкоджень відносно бабусі ОСОБА_6 , чим вчинив психологічне та фізичне насильство. Також, 02.01.2026 приблизно о 07:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем спільного проживання зі своєю бабусею ОСОБА_6 , яка є особою похилого віку, а саме: АДРЕСА_1 , словесно ображав, принижував та нецензурно висловлювався відносно бабусі ОСОБА_6 , чим завдав останній душевного страждання та вчинив психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань останньої. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта, досліджені сімейні обставини (агресивна поведінка онука в стані сп`яніння) є для ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 тривало психотравмувальними, погіршують психоемоційний стан, самопочуття та якість життя потерпілої, обумовлюючи необхідність залучення значних душевних ресурсів на співвладнання, чим заподіюють ОСОБА_6 психологічні страждання.

Слідчим 09.02.2026 призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу в рамках даного кримінального провадження.

До СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві 12.02.2026 від експерта ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_7 надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів відносно ОСОБА_5 , а саме: медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_5 з КНП « ІНФОРМАЦІЯ_5 », де останній перебуває на обліку психіатра; медичну карту стаціонарного хворого або належним чином завірену копію ОСОБА_5 , з КНП « ІНФОРМАЦІЯ_5 »» за 2025 рік де останній перебуває на стаціонарному лікуванні.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, проведення експертизи необхідне для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, для встановлення здатності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повністю або частково усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними в конкретній ситуації, а також для з`ясування всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання в галузі судової медицини.

Вирішуючи питання, що визначені у ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках на потерпілого.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно із ст. 132 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із засобів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитись з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Також враховуючи ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Статтею 160 КПК України передбачено право сторін кримінального провадження на звернення до слідчого судді під час досудового розслідування з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 КПК України.

Згідно із положеннями ст. 39 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, про факт звернення за медичною допомогою, про діагноз а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні. Забороняється вимагати та подавати за місцем роботи або навчання інформацію про діагноз та методи лікування пацієнта.

Під визначення медичної таємниці підпадають абсолютно усі аспекти, котрі стосуються здоров`я пацієнта. Лікар, медсестра, будь-який інший медичний працівник чи інші особи, яким у зв`язку з виконанням їх професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, не має права розголошувати як медичну, так і немедичну інформації про стан здоров`я людини (ст. 40 Закону).

Медичною таємницею є: факт звернення людини до лікувального закладу за медичною допомогою; стан здоров`я людини, діагноз, обставини, що передували захворюванню або спровокували його функціональні особливості організму, шкідливі звички, особливості психіки, майновий стан, інші відомості отримані при медичному обстеженні, зокрема інформація про сімейне, інтимне життя людини, а також про стан здоров`я родичів, близьких пацієнта.

Крім того, згідно змісту ст. 286 ЦК України, фізична особа має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості одержані при її медичному обстеженні, фізична особа зобов`язана утримуватися від поширення інформації, зазначеної у частині першій цієї статті, яка стала їй відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків або інших джерел.

Необхідність вилучення оригіналів запитуваної медичної документації зумовлена призначенням амбулаторної судово-психіатричної експертизи, а також наявним клопотанням судового експерта, складеного в ході виконання постанови про призначення даної експертизи. Копія постанови про призначення експертизи та клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів долучені до матеріалів клопотання.

Проте, клопотання слідчого в частині надання дозволу на тимчасовий доступ до речей працівникам оперативних підрозділів за дорученням слідчого задоволенню не підлягає, оскільки тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження, дозвіл на проведення якого надається на підставі ухвали слідчого судді виключно сторонам кримінального провадження. При цьому, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 36, п. 3 ч. 2 ст. 40, ст. 41 КПК України оперативним підрозділам може бути доручено проведення виключно слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні. Водночас, тимчасовий доступ до речей і документів не є слідчою (розшуковою) дією та/або негласною слідчою (розшуковою) дією, оскільки відноситься до виду заходів забезпечення кримінального провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 159-166 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити частково.

Надати тимчасовий доступ до всієї наявної медичної документації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , начальнику відділення № 4 слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві капітану поліції ОСОБА_8 , слідчому слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві лейтенанту поліції ОСОБА_3 , слідчому слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві лейтенанту поліції ОСОБА_9 , з можливістю тимчасового вилучення усіх документів, з яких складається зазначена медична документація, що знаходиться в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою: АДРЕСА_2 .

У задоволення клопотання в частині надання тимчасового доступу за доручення слідчого оперативним працівникам Голосіївського УП ГУНП у м. Києві відмовити.

Визначити строк дії ухвали два місяці, який обраховується з дня постановлення ухвали слідчим суддею.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1