В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2026 р. м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002400 від 08.08.2024 року та за №0000238 від 15.01.2025 року про обвинувачення -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Залізничного районного суду м. Львова від 04.09.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 , 07 серпня 2024 року, приблизно о 16 год. 43 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у житло, діючи повторно, в умовах воєнного стану, який введено в Україні відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення в Україні воєнного стану», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перестрибнувши через вікно, проник у квартиру АДРЕСА_2 звідки таємно викрав зарядну станцію марки «Lavita» моделі «РРS105» 300/600 Вт 26000 mАh (LА РРS105), вартістю 8055 гривень та рюкзак чорного кольору з емблемою ромашки та вставками жовто-білого кольору вартістю 1000 гривень, які належали ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 , утримуючи при собі вищевказане викрадене майно, непомітно покинув квартиру АДРЕСА_2 та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми протиправними, умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 9055 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному із проникненням у житло, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Також обвинувачений ОСОБА_4 15 січня 2025 року, у період часу з 05:00 год. по 06:00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), у час запровадження воєнного стану по всій території України, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022, який продовжено з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента №740/2024 від 28.10.2024, з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, перебуваючи поряд із приміщенням майстерні виготовлення ключів «OS.9», що знаходиться у м. Львів по вул. Шпитальна, буд. №11, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, умисно, повторно та протиправно, шляхом пошкодження металевих жалюзів, проник до вагончика майстерні, звідки викрав ноутбук торгової марки «LENOVО ТhinkPad» темного кольору (s/n: РС-0UHЕЕВ 18/05, ІМЕІ: НОМЕР_1 ), вартістю 4500 грн., який належить ОСОБА_7 , та яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_7 на суму 4500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_4 21 січня 2025 року в період часу з 09.00 год по 14.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), у час запровадження воєнного стану по всій території України, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022, який продовжено з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента №740/2024 від 28.10.2024, з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, перебуваючи поряд із житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , зайшов до під`їзду та піднявся сходами на третій поверх вищевказаного будинку, звідки вийшовши на загальний балкон, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, умисно, протиправно, шляхом віджиму пластикового вікна, яке розташоване у приміщенні на третьому поверсі житлового будинку та зовнішня сторона якого виходить на вищезазначений балкон, проник до квартири АДРЕСА_4 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_8 , звідки викрав грошові кошти в сумі 9000 грн., банківські картки банку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_8 , посвідчення волонтера видане на ім`я ОСОБА_9 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_8 на суму 9000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_4 , 29 січня 2025 року, в період часу із 12:30 год. по 12:45 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), у час запровадження воєнного стану по всій території України, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022, який продовжено з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 740/2024 від 28.10.2024, з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, перебуваючи в коридорі під`їзду першого поверху житлового багатоквартирного будинку, що знаходиться у АДРЕСА_5 , вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, умисно, повторно та протиправно, шляхом вільного доступу викрав електросамокат марки «soflow sо4рго», (s/n: sfs4р212210558), вартістю 19000 грн., який належить ОСОБА_10 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_10 на суму 19000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану, вчиненого повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій у сфері незаконного поводження з вогнепальною зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами, діючи умисно, придбав (знайшов) при невстановлених обставинах та у невстановлений досудовим розслідуванням час, без передбаченого законом дозволу, споряджений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний до здійснення вибуху, шість патронів кал. 5,45x39мм, до автоматів та кулемета системи Калашникова, з маркуванням «17-81», «270-02», «270-89», з кулею зі стальним сердечником (ПС), промислового виробництва, які являються боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, та які придатні до стрільби, один патрон кал. 7,62x54мм, з маркуванням «СG 96», який являється боєприпасом до нарізної вогнепальної зброї та придатний до стрільби та один патрон кал. 5,56x45мм (223 Rem), з маркуванням «S&В 5.56x45 24», який являється боєприпасом до бойової нарізної вогнепальної зброї (на базі карабіна М-16) відповідного калібру, та який придатний до стрільби та в подальшому переніс їх до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, що полягає у незаконному поводженні з бойовими припасами та вибуховими речовинами, маючи можливість добровільно здати їх в правоохоронні органи, незаконно зберігав споряджений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, промислового виготовлення, шість патронів кал. 5,45x39мм, один патрон кал. 7,62x54 мм та один патрон кал. 5,56x45мм (223 Rem) за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , та які 27 лютого 2025 року було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку за вищезазначеною адресою.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно ст. 129 Конституції України, ст. 7 КПК України, основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.

Ухвалення судом вироку Іменем України є свідченням того, що саме держава Україна в особі суду надає правову оцінку особі та вчиненому нею діянню; вирок суду повинен бути ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими та оціненими під час судового з точки зору їх належності, допустимості і достовірності; сукупність доказів повинна бути достатньою та взаємозв`язаною для прийняття законного, обґрунтованого вмотивованого судового рішення. Норма статті 370 КПК України визначає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

З врахуванням норм ст. ст. 368, 370 КПК України, що регулюють застосування норм матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом, суд, ухвалюючи вирок в даній справі, безпосередньо дослідивши під час судового розгляду та оцінивши з точки зору належності, допустимості і достовірності доказів, прийшов до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, з огляду на наступне.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю по всіх епізодах, підтвердив всі обставини зазначені в обвинувальних актах щодо часу, місця, способу їх вичнення, щодо розміру завданих збитків, тощо. Посив суд його суворо не карати, оскільки має намір вступити до лав Збройних сил України та брати участь у бойових діяж після вступу вироку у закону силу.

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Суд вважає, що факт скоєння кримінальних правопорушень та винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинних дій, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, крім підтвердження своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина також повністю доводиться наступними зібраними та дослідженими у кримінальному проваджені доказами.

По епізоду викладеному в обвинувальному акті за № 0002400:

Показами наданими у судовому засіданні законним представником потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_11 , яка пояснила, що в серпні 2024 р. її дочка ОСОБА_6 перебувала у м. Львові протягом трьох тижнів, орендувала разом із подругою - ОСОБА_12 , квартиру АДРЕСА_2 . 07.08.2024 року вона була у м. Нововолинськ, а донька у м. Львові та зателефонувала їй і повідомила, що повернувшись в квартиру з курсів, побачила, що в квартирі все було перевернуто, хтось проник у квартиру. Зазначила, що зникла зарядна станція марки «Lavita» моделі «РРS105» 300/600 Вт 26000 mАh (LА РРS105), вартістю 8055 гривень та рюкзак чорного кольору з емблемою ромашки та вставками жовто-білого кольору вартістю 1000 гривень. На момент вчинення злочину, дочці було 17 років. ОСОБА_11 поїхала до м. Львова до дочки ОСОБА_6 . Коли вона приїхала, всі слідчі дії вже були проведені. Завдана шкода обвинуваченим відшкодована у повному обсязі.

Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.08.2024 р. (т. 2 а.с. 21-22).

Даними повідомлення на лінію «102» (т. 2 а.с. 23).

Даними протоколу огляду місця події та фото-таблиці (т. 2 а.с 25-36).

Даними протоколу огляду предмету від 22.08.2024 р., а саме відео із камер спостереження, які містяться на «DVD-R» диску, додатку до протоколу огляду, постановою про визнання речовим доказом від 22.08.2024 р. (том 2 а.с. 38-42).

Даними протоколу огляду предмету від 22.08.2024 р., а саме відео із камер спостереження за адресою: м. Львів, вул. Вагова, 11, які містяться на «DVD-R» диску, додатку до протоколу огляду, постановою про визнання речовим доказом від 22.08.2024 р. (том 2 а.с. 43-48).

Даними протоколу огляду предмету від 22.08.2024 р., а саме відео із камер спостереження за адресою: м. Львів, вул. Хмельницького, 96, які містяться на «DVD-R» диску, додатку до протоколу огляду, постановою про визнання речовим доказом від 22.08.2024 р. (том 2 а.с. 49-53).

Даними протоколу огляду предмету від 22.08.2024 р., а саме відео із камер спостереження за адресою: м. Львів, вул. Куліша, 4, які містяться на «DVD-R» диску, додатку до протоколу огляду, постановою про визнання речовим доказом від 22.08.2024 р. (том 2 а.с. 54-57).

Даними рапорту оперуповноваженого СРЗПВ ВКП ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 про те, що в ході виконання доручення в межах вищевказаного кримінального провадження було встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення, може бути причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , який являється судимим. (том 2 а.с. 58-66).

Даними ухвали про дозвіл на обшук житла від 20.08.2024, протоколу обшуку від 05.09.2024 з додатками, протоколу огляду предметів від 01.10.2024 та фототаблиці, постанови про визнання предмета речовим доказом, квитанції, ухвали про накладення арешту на майно. (том 2 а.с. 67-89).

Даними заяви потерпілої ОСОБА_6 та квитанції про вартість майна. (том 2 а.с. 90-92).

Даними заяви потерпілої ОСОБА_6 та квитанції про перерахування коштів. (том 2 а.с. 93-96).

Даними довідки про вартість проведеної експертизи. (том 2 а.с. 97).

По епізодах викладених в обвинувальному акті за № 0000238:

Показами наданими у судовому засіданні потерпілою ОСОБА_8 , яка пояснила, що 21.01.2025 р. близько 17:00 до неї зателефонувала сусідка, яка повідомила, що у неї відкрите вікно у квартирі АДРЕСА_6 . Повернувшись до дому, побачила безлад, всі речі були перевернуті. Зазначила, що зникли кошти у сумі 9000 гривень, банківські картки банку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 та «А-банку» № НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_8 , посвідчення волонтера видане на ім`я ОСОБА_9 . Викликала поліцію. Завдана шкода не відшкодована.

Показами наданими у судовому засіданні потерпілою ОСОБА_10 , яка пояснила, що 29.01.2025 року близько 09:15 приїхала на своєму електросамокаті марки «soflow sо4рго», (s/n: sfs4р212210558) на роботу за адресою: м. Львів, вул. Дорошенка, 30. Залишила електросамокат на 1-му поверсі у під`їзді, пристебнувши його кодовим замком до сходових перил. Близько 11:30 спустилась на перший поверх і побачила, що вказаний електросамокат зник, викликала поліцію. Вартість викраденого електросамокату становить 19000 грн. Завдана шкода їй не відшкодована.

Даними рапорту помічника-чергового ЧЧ СМ ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_14 від 15.01.2025 (том 3 а.с. 4).

Даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 15.01.2025 р. (т. 3 а.с. 5).

Даними протоколу огляду місця події від 15.01.2025 (т. 2 а.с 6-7).

Даними рапорту помічника-чергового ЧЧ СМ ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_14 від 27.02.2025 (том 3 а.с. 8).

Даними протоколу огляду від 22.01.2025, а саме відео із камер спостереження, які містяться на «DVD-R» диску, додатку до протоколу огляду. (т. 3 а.с 9-15).

Даними протоколу огляду предмету від 22.01.2025 р., а саме відео із камер спостереження, які містяться на «DVD-R» диску, додатку до протоколу огляду, постановою про визнання речовим доказом від 22.11.2025 р. (том 3 а.с. 16-20).

Даними заяви ОСОБА_4 від 28.02.2025 р. про повернення ноутбуку «LENOVО ТhinkPad» темного кольору (s/n: РС-0UHЕЕВ 18/05, ІМЕІ: НОМЕР_1 ), (том 3 а.с. 21).

Даними протоколу огляду предмету від 18.02.2025 р., а саме ноутбука торгової марки «LENOVО ТhinkPad» темного кольору (s/n: РС-ОUHЕЕВ 18/05, ІМЕІ: НОМЕР_1 ), додатку до протоколу огляду (том 3 а.с. 22-28).

Даними заяви потерпілої ОСОБА_7 (том 3 а.с. 29).

Даними ухвали про проведення обшуку слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова. (том 3 а.с. 30-31).

Даними протоколу обшуку від 27.02.2025 р., додатків до протоколу огляду. (том 3 а.с. 32-38).

Даними довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 27.02.2025 р. (том 3 а.с. 39).

Даними акту перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 27.02.2025 р. (том 3 а.с. 40).

Даними протоколу затримання особи від 27.02.2025 р.; додатку до протоколу. (том 3 а.с. 41-46).

Даними ухвали про обрання запобіжного заходу від 28.02.2025 р. (том 3 а.с. 47-50).

Даними висновку експерта №СЕ-19/114-25-54374-БЛ від 13.03.2025 з квитанцією. (том 3 а.с. 51-56).

Даними висновку експерта №СЕ-19/114-25-5438-ВТХ від 21.03.2025. (том 3 а.с. 57-62).

Даними довідки знищення (знешкодження) вибухових матеріалів від 20.03.2025 р. (том 3 а.с. 63).

Даними рапорту помічника-чергового ЧЧ СМ ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_14 від 29.01.2025 р. (том 3 а.с. 64).

Даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 29.01.2025 р. (том 3 а.с. 65).

Даними протоколу огляду місця події від 29.01.2025 р. та фототаблицею до протоколу огляду місця події від 29.01.2025 р. (том 3 а.с. 66-74).

Даними квитанції з «Монобанку». (том 3 а.с. 75).

Даними запиту від 13.03.2025 та інформацією від 28.05.2025 про надання відеозаписів. (том 3 а.с. 76-78).

Даними протоколу огляду відеозаписів від 13.02.2025, відеозаписом, додатками до протоколу огляду. (том 3 а.с. 79-87).

Даними запиту у ТОВ «Ломбард» «Кредит Юкрейн» від 11.02.2025 р. (том 3 а.с. 88-89).

Даними інформації з ТОВ «Ломбард «Кредит Юкрейн» від 11.02.2025 р. (том 3 а.с. 90).

Даними протоколу огляду відеозаписів від 12.02.2025 р., з відеозаписом. (том 3 а.с. 91-96).

Даними запиту та інформацією від 02.03.2025 ЛКП «Львівавтодор». (том 3 а.с. 97-98).

Даними протоколу огляду відеозаписів від 13.02.2025 р., з відеозаписом. (том 3 а.с. 99-102).

Даними рапорту від 20.02.2025 р. (том 3 а.с. 103).

Даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 20.02.2025 р. (том 3 а.с. 104-105).

Даними протоколу огляду місця події від 20.02.2025 р. (том 3 а.с. 106-110).

Даними протоколу огляду від 26.02.2025 р. з додатком. (том 3 а.с. 111-112).

Даними заяви ОСОБА_8 від 28.02.2025 р. (том 3 а.с. 113).

Даними протоколу слідчого експерименту від 28.02.2025 р. з відеозаписом. (том 3 а.с. 114-118).

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі зазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Вони узгоджуються між собою.

В той же час, досліджені в суді докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України. У суду відсутні підстави для сумніву у допустимості цих доказів, які зібрані в порядку, що передбачений КПК України.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України доведена повністю.

Статтею 17 Закону України від 23.03.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.) Європейський Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) Європейський Суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Всебічно вивчивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що всі докази по справі, є вагомими для того, щоб визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим по пред`явленому звинуваченню, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення та надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Діїобвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємневикрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому в умовах воєнного стану.

Також дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, так як він вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які є тяжким, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст. ст. 50, 65 КК України, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

При цьому, суд враховує положення ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України, згідно яких, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Визначаючи вид та розмір покарання, суд також, виходить з того, що каральна функція, тобто акт покарання від імені держави, як засіб запобігання нових правопорушень, що є уособленням негативної реакції держави на скоєне правопорушення, не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, шкоду потерпілим не відшкодовано в повному обсязі, відшкодував шкоду потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, томусуд вважає необхідним призначити йому покарання в межах санкції інкримінованих йому статей КК України у виді позбавленняволі, так як виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.

Також у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, зокрема, засуджений востаннє вироком Залізничного районного суду м. Львова від 04.09.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

У свою чергу, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 він вчинив у період часу з 15 січня по 20 лютого 2025 року.

Таким чином, вказані кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинив до постановлення попереднього вироку Залізниного районного суду м. Львова від 04 вересня 2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Водночас, у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких обставин кожен вирок виконується самостійно.

З урахуванням вищенаведеного та беручи до уваги, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні були вчинені до ухвалення вироку Залізничного районного суду м. Львова від 04 вересня 2025 року, яким обвинуваченому призначене покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, то при призначенні покарання за вироком у цьому кримінальному провадженні, суд не застосовує положення ч. 4 ст. 70 КК України, а ухвалює рішення про самостійне виконання вироку Залізничного районного суду м. Львова від 04 вересня 2025 року.

Така позиція суду узгоджується з висновком Об`єднаної палати ККС ВС, висловленим у постанові від 15 лютого 2021 року у справі №760/26543/17, відповідно до якого якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись залежно від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку. У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконуються самостійно.

Крім цього, відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року, наданого у справі №199/1496/17, застосування положень ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі, яка за попереднім вироком була звільнена від відбування покарання на підставі положень ст. 75 КК, припустиме лише у разі, якщо вона засуджується за новим вироком до покарання, від відбування якого також звільняється з випробуванням.

Оскільки вказаний вирок Залізничного районного суду м. Львова від 04 вересня 2025 року вступив у законну силу, та засуджений ОСОБА_4 за цим вироком звільнений від реального відбування покарання, то цей вирок слід виконувати самостійно (окремо).

Обвинувачений ОСОБА_4 згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 27.02.2025 був затриманий 27.02.2025 в 12 год 55 хв.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , який перебував під вартою, ухвалою суду від 23.09.2025 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680,00 гривень.

Заставодавцем ОСОБА_15 сплачено даний розмір застави, а тому обвинувачений ОСОБА_4 28.10.2025 р. був звільнений з-під варти з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту вступу вироку у законну силу.

У строк відбування покарання слід зарахувати термін перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою в період з 27.02.2025 р. по 28.10.2025 р. включно у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу слід залишити заставу.Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 181680,00 гривень слід повернути заставодавцю ОСОБА_15 .

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 10.09.2024 р. (справа №463/8357/24, провадження №1-кс/461/6787/24) на кепку чорного кольору з емблемою значка «BMW», яку поміщено в сейфпакет Національної поліції України INZ2006207; чоловічі сандалі чорного кольору у розмірі 40 та наплічну сумку чорного кольору, які поміщено в сейфпакет Національної поліції України PSP4289409; мобільний телефон марки «Redmi 8А» із IMEI1 НОМЕР_4 та IMEI2 НОМЕР_5 із номером мобільного телефону НОМЕР_6 , мобільного оператора «МТС», який поміщено в сейфпакет Національної поліції України WAR1325074.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 04.03.2025 р. (справа №463/1822/25, провадження №1-кс/461/2089/25) на посвідчення волонтера на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які упаковано до сейф-пакету НПУ №RAW0038472; три телефони марки «Redmi», які упаковано до сейф-пакету НПУ №RAW0038471; мобільний телефон марки «GooglePixel» IMEI1: НОМЕР_7 , який упаковано до сейф-пакету НПУ №RAW0038470, яке належить ОСОБА_4 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати у виді вартості проведення експертних досліджень Львівського НДЕКЦ МВС України:

-№СЕ-19/114-24/21819-Д від 18.09.2024 р. (дактилоскопічна експертиза) в сумі 2650,48 (дві тисячі шістсот п`ятдесят гривень 48 коп.) грн.;

-№СЕ-19/114-25-5437-БЛ від 13.03.2025 р. (експертиза зброї) в сумі 3183,60 (три тисячі сто вісімдесят три гривні 60 коп.) грн.;

-№СЕ-19/114-25/5438-ВТХ від 21.03.2025 р. (вибухово-технічна експертиза) в сумі 3979,50 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять гривень 50 коп.) грн.

Речові докази по справі - оптичні носії інформації (диски DVD-R), на яких збережено відео файли із камер відеоспостереження, слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази по справі - кепку чорного кольору з емблемою значка «BMW», яку поміщено в сейфпакет Національної поліції України INZ2006207; чоловічі сандалі чорного кольору у розмірі 40 та наплічну сумку чорного кольору, які поміщено в сейфпакет Національної поліції України PSP4289409, слід залишити ОСОБА_4 .

Речовий доказ по справі - мобільний телефон марки «Redmi 8A» із ІМЕІ 1 НОМЕР_4 та ІМЕІ 2 НОМЕР_5 із номером мобільного телефону НОМЕР_6 , мобільного оператора «МТС», який поміщено в сейфпакет Національної поліції України WAR1325074, слід повернути ОСОБА_4 .

Речові докази по справі - три мобільні телефони марки «Redmi», які упаковано до сейфпакету Національної поліції України №RAW0038471 слід повернути ОСОБА_4 .

Речовий доказ по справі - мобільний телефон марки «Google Pixel» із ІМЕІ 1 НОМЕР_7 , який упаковано до сейфпакету Національної поліції України №RAW0038470 слід повернути ОСОБА_4 .

Речовий доказ по справі - предмет ззовні схожий на гранату типу «Ф-1» із маркуванням «30 6-9Т», яку упаковано до сейфпакету Національної поліції України Вибухотехнічної служби «АВ1161746», вісім предметів ззовні схожі на патрони, із яких сім предметів калібру 5х45 мм., а один калібру 7х62 мм., які упаковано до сейфпакету Національної поліції України №RAW0038473, слід знищити.

Речовий доказ по справі - посвідчення волонтера на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який упаковано до сейфпакету Національної поліції України №RAW0038472 слід повернути власнику ОСОБА_9 .

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Вирок Залізничного районного суду м. Львова від 04 вересня 2025 року (справа №462/921/25), яким засуджений ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та згідно ст. 75 КК України, звільненого від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки, - виконувати окремо.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.

У строк відбування покарання зарахувати термін перебування засудженого ОСОБА_4 під вартою з 27.02.2025 р. по 28.10.2025 р. включно у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 слід залишити у виді застави.

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 181680,00 гривень слід повернути заставодавцю ОСОБА_15 .

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати у виді вартості проведення експертних досліджень Львівського НДЕКЦ МВС України:

-№СЕ-19/114-24/21819-Д від 18.09.2024 р. (дактилоскопічна експертиза) в сумі 2650,48 (дві тисячі шістсот п`ятдесят гривень 48 коп.) грн.;

-№СЕ-19/114-25-5437-БЛ від 13.03.2025 р. (експертиза зброї) в сумі 3183,60 (три тисячі сто вісімдесят три гривні 60 коп.) грн.;

-№СЕ-19/114-25/5438-ВТХ від 21.03.2025 р. (вибухово-технічна експертиза) в сумі 3979,50 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять гривень 50 коп.) грн.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 10.09.2024 р. (справа №463/8357/24, провадження №1-кс/461/6787/24) на кепку чорного кольору з емблемою значка «BMW», яку поміщено в сейфпакет Національної поліції України INZ2006207; чоловічі сандалі чорного кольору у розмірі 40 та наплічну сумку чорного кольору, які поміщено в сейфпакет Національної поліції України PSP4289409; мобільний телефон марки «Redmi 8А» із IMEI1 НОМЕР_4 та IMEI2 НОМЕР_5 із номером мобільного телефону НОМЕР_6 , мобільного оператора «МТС», який поміщено в сейфпакет Національної поліції України WAR1325074.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 04.03.2025 р. (справа №463/1822/25, провадження №1-кс/461/2089/25) на посвідчення волонтера на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які упаковано до сейф-пакету НПУ №RAW0038472; три телефони марки «Redmi», які упаковано до сейф-пакету НПУ №RAW0038471; мобільний телефон марки «GooglePixel» IMEI1: НОМЕР_7 , який упаковано до сейф-пакету НПУ №RAW0038470, яке належить ОСОБА_4 .

Речові докази по справі - оптичні носії інформації (диски DVD-R), на яких збережено відео файли із камер відеоспостереження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази по справі - кепку чорного кольору з емблемою значка «BMW», яку поміщено в сейфпакет Національної поліції України INZ2006207; чоловічі сандалі чорного кольору у розмірі 40 та наплічну сумку чорного кольору, які поміщено в сейфпакет Національної поліції України PSP4289409, - залишити ОСОБА_4 .

Речовий доказ по справі - мобільний телефон марки «Redmi 8A» із ІМЕІ 1 НОМЕР_4 та ІМЕІ 2 НОМЕР_5 із номером мобільного телефону НОМЕР_6 , мобільного оператора «МТС», який поміщено в сейфпакет Національної поліції України WAR1325074, - повернути ОСОБА_4 .

Речові докази по справі - три мобільні телефони марки «Redmi», які упаковано до сейфпакету Національної поліції України №RAW0038471 - повернути ОСОБА_4 .

Речовий доказ по справі - мобільний телефон марки «Google Pixel» із ІМЕІ 1 НОМЕР_7 , який упаковано до сейфпакету Національної поліції України №RAW0038470 слід повернути ОСОБА_4 .

Речовий доказ по справі - предмет ззовні схожий на гранату типу «Ф-1» із маркуванням «30 6-9Т», яку упаковано до сейфпакету Національної поліції України Вибухотехнічної служби «АВ1161746», вісім предметів ззовні схожі на патрони, із яких сім предметів калібру 5х45 мм., а один калібру 7х62 мм., які упаковано до сейфпакету Національної поліції України №RAW0038473, - знищити.

Речовий доказ по справі - посвідчення волонтера на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який упаковано до сейфпакету Національної поліції України №RAW0038472 - повернути ОСОБА_9 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Галицький районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України, а засудженим - з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1