Провадження № 1-кс/686/170/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Окружної прокуратури м. Хмельницького, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Окружної прокуратури м. Хмельницького, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування скарги зазначає, що 16.12.2025 подав прокурору Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_5 заяву про вчинення суддями Верховного Суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367, ст. 364 КК України.

Однак, прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_5 відомості про вчинення суддями Верховного Суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 кримінальних правопорушень до ЄРДР не вніс, пам`ятку про права та обов`язки ОСОБА_4 не вручив.

Просить суд припинити бездіяльність прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_5 та зобов`язати уповноважених осіб Окружної прокуратури міста Хмельницького внести до ЄРДР відомості про вчинення суддями Верховного Суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367, ст. 364 КК України.

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідно до якого повістку про виклик було вручено 07.04.2026 ОСОБА_4 .

У поданій скарзі ОСОБА_4 просив у разі його неявки в судове засідання проводити судовий розгляд у його відсутності.

Прокурор Окружної прокуратури м. Хмельницького у судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги, оскільки, по-перше, у заяві про вчинення кримінального правопорушення відсутній виклад об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, а по-друге, Окружною прокуратурою міста Хмельницького не було допущено бездіяльності у зв`язку із направленням заяви про вчинення кримінального правопорушення до ТУ ДБР у м. Києві, оскільки досудове розслідування кримінальних правопорушень, учинених суддями, віднесено до компетенції ДБР.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Із матеріалів справи слідує, що 16.12.2025 ОСОБА_4 звернувся до Окружної прокуратури міста Хмельницького із заявою про вчинення суддями Верховного Суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367, ст. 364 КК України.

У заяві вказав, що судді Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у справі №686/9502/25 винесли завідомо неправдиву ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, для постановлення якої не було правових підстав. Висновки суду суперечать висновкам у справах № 686/8422/20, №686/13784/21, №686/4032/21.

Заява ОСОБА_4 про вчинення суддями Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367, ст. 364 КК України була зареєстрована в Окружній прокуратури м. Хмельницького 17.12.2025 за № 9563-25 та у подальшому направлена до ТУ ДБР у м. Києві для розгляду та прийняття рішення відповідно до вимог ст. 214 КПК України, про що ОСОБА_4 повідомлено листом заступника керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_9 №55-7916ВИХ-25 від 17.12.2025.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення взагалі відсутній виклад відомостей, які би указували, що суддями ВС ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 було допущено невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб або зловживання владою або службовим становищем.

Частинами 1, 2 ст.126, ч.1 ст.129 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України, вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється; суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Законність процесуальних актів суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Намагання зробити це під час розгляду конкретної справи шляхом ініціювання кримінального переслідування судді у згаданому контексті є способом впливу на суд.

Тобто, процесуальна діяльність вищевказаних суб`єктів владних повноважень в межах їх посадової дискреції не може бути підставою для їх кримінального переслідування.

Підстави для дисциплінарної відповідальності судді визначені ст.106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

За наявності обґрунтованих підстав скаржник наділений правом ініціювати питання про притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності за допущені порушення.

Таким чином, слідчим суддею не встановлено підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування.

Зазначені ОСОБА_4 у заяві про вчинення кримінального правопорушення відомості не можуть слугувати належною підставою для ініціювання кримінального провадження та є необґрунтованим застосуванням заходу кримінально-правового примусу, а відтак підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Окружної прокуратури м. Хмельницького, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя