Справа № 646/5683/25
№ провадження 1-кс/646/309/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Харків

Слідчий суддя Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 29.07.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 05.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадження суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 29.07.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 05.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172 КК України. В обґрунтування скарги заявник зазначив, що являється потерпілою у кримінальному провадженні 0000114 від 05.03.2024р, досудове розслідування у справі не здійснювалось належним чином. Службовою особою ВП 1 ХРУП 1 ГУНП в Харківській області безпідставно закрито кримінальне провадження та не повідомлено належним чином її як потерпілу, що призвело до неможливості оскарження вказаної постанови про закриття кримінального провадження.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, просила розгляд справи здійснювати без її участі.

У судове засідання прокурор не прибув, повідомлений своєчасно та належним чином про дату та час судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження №0000114 від 05.03.2024 року, вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що СД ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області проводилось досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 05.03.2024, на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова про зобов`язання ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області внести відомості до ЄРДР за фактом заяви громадянки ОСОБА_3 , про те, що в період часу з жовтня 2018 року по березень 2020 року посадовими особами ТОВ «Харківська деревообробна компанія» було порушено щодо потерпілої законодавство про працю, що передбачено ч.1 ст.172 КК України.

29.07.2025 року дізнавачем сектору дізнання відділу поліції №1 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження№0000114 від 05.03.2024 на підставі п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з тим, що у ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження було вивчено матеріали кримінального провадження за №0000525 від 03.11.2020, та було встановлено, що вказані кримінальні провадження стосуються одного і того ж факту, також було встановлено, що кримінальне провадження №0000525 від 03.11.2020 було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України 14.12.2021 року, яка була нескасована.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

Однак, зміст оскаржуваної постанови містить посилання на п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України згідно якого кримінальне провадження закривається в разі, якщо існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Проте, як вбачається з матеріалів скарги, заявник не була повідомлена належним чином про закриття кримінального провадження №0000525 від 03.11.2020 року, що порушило її право на оскарження вказаної постанови.

Вищезазначене свідчить про формальне відношення дізнавача до перевірки кримінальних проваджень №0000114 від 05.03.2024 року та №0000525 від 03.11.2020 року, що потягло порушення проведення усіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 4 ст. 40-1 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу у провадженні на здійснення процесуальних дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних дізнанням доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції дізнання (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України), однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що дізнання зобов`язане провести у провадженні такий комплекс процесуальних дій, який би не залишав місце жодним сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені. А висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалков та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року п. 67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v.Bulgaria) від 8 жовтня 1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).»

Тобто, мотиви прийняття рішення це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.

Виходячи з практики ЄСПЛ ефективним розслідування, як вказано в рішенні ЄСПЛ у справі «КУЛІК ПРОТИ УКРАЇНИ», буде, якщо органи державної влади здійснять всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події, зокрема показів очевидців та експертних висновків тощо. В кримінальному провадженні №0000374 від 26.03.2024 цього зроблено не було.

Отже, слідчий суддя вважає, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження була винесена передчасно без дослідження всіх обставин, викладених в заяві заявника про вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки, в ході досудового розслідування, дізнавачем була допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих дій та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження допущено ряд порушень чинного кримінального процесуального законодавства, зокрема, не вжито всіх передбачених Законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення, не з`ясовано та не перевірено всіх обставин, які зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, а тому досудове розслідування проведене не повно, а висновок слідчого є передчасним.

Після відновлення досудового розслідування слідчому необхідно вжити заходів щодо повного та всебічного дослідження зібраних доказів з приведенням їх аналізу в процесуальному рішенні за результатами досудового розслідування з урахуваннями доводів заявника.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 29.07.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 05.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172 КК України, - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 29.07.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 05.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1