Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 02.04.2026. Забезпечено надання загального доступу: 06.04.2026.
Дата набрання законної сили: 26.03.2026
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
Провадження 11-кп/824/3812/2026 Доповідач в суді ІІ інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 лютого 2026 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 лютого 2026 року ОСОБА_6 , обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 11 квітня 2026 року із визначенням застави у розмірі 2 000 (дві тисячі) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 6 656 000 (шість мільйонів шістсот п`ятдесят шість тисяч) грн 00 коп. та в разі її внесення, покладенням на останню обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Дане рішення мотивовано тим, що ризики, які були констатовані при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не припинили свого існування, а саме ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом при вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу було враховано характер та тяжкість кримінального правопорушення, який інкримінується ОСОБА_6 , особу обвинуваченої, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, ступінь суспільної небезпеки, тривалість та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення, відтак остання може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність. Так, застосування запобіжного заходу необхідно для забезпечення судового розгляду, який з об`єктивних причин не закінчено на даний час. Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено. Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який судом не встановлено.

Не погодившись з постановленою ухвалою, обвинувачений подав на неї апеляційну скаргу, у якій вказав на її незаконність та необґрунтованість. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема, клопотання не містить посилань на докази, які б обґрунтовували наявність відповідних ризиків, а під час судового засідання докази їх існування до клопотання не додавалися та суддею не досліджувалися. Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі. Також, встановлено, що обвинувачена має стійкі зв`язки з представниками Російської Федерації, які на теперішній час вчинюють особливо тяжкі злочини та військові операції на території України, що дає підстави вважати, що підозрювана високим ступенем ймовірності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Крім того, враховуючи активне ведення бойових дій та збройної агресії на території України, діяльність іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених і керованих та фінансованих Російської Федерації, що зумовлює тимчасову не контрольованість окремих територій України не виключається можливість переховування ОСОБА_6 від суду на вказаних територіях та перехід на сторону ворога. Водночас, ОСОБА_6 , не маючи законодавчих заборон для виїзду за кордон, усвідомлюючи, що вона підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, розуміючи невідворотність покарання, може вживати заходи, направлені на виїзд за межі території України. Водночас такі доводи не можуть вважатися належним обгрунтуванням ризику переховування, оскільки вони не підтверджені конкретними фактичними даними, які б свідчили про реальний, а не гіпотетичний намір чи підготовчі дії обвинуваченої до ухилення від суду. У матеріалах клопотання відсутні будь-які відомості про спроби залишити місце проживання, підготовку до виїзду за кордон, придбання квитків, отримання або використання закордонних документів, а також будь-які факти порушення нею процесуальних обов`язків упродовж усього часу кримінального провадження. Посилання сторони обвинувачення на можливість виїзд ОСОБА_6 за межі України є виключно припущенням і не грунтується на доказах. Сам по собі факт відсутності законодавчої заборони на виїзд не створює ризику у розумінні ст. 177 КПК України. Такий підхід суперечить усталеній позиції ЄСПЛ, відповідно до якої тяжкість можливого покарання не може бути єдиною чи визначальною підставою для тривалого тримання особи під вартою. Крім того, суд першої інстанції не надав жодної оцінки особі обвинуваченої, її поведінці, соціальним зв`язкам, місцю проживання та відсутності будь-яких даних про намір ухилятися від правосуддя, обмежившись механічним відтворенням доводів прокурора. Так, у клопотанні прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обґрунтовують наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню тим, що на даний час нібито не встановлені всі можливі співучасники ОСОБА_6 , яким остання може повідомити про факт викриття їх злочинної діяльності, а також тим, що в умовах загострення воєнних дій вона може сприяти представникам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності. Разом з тим, такі твердження є припущеннями та не підтверджені жодними конкретними фактичними даними. У матеріалах клопотання відсутні відомості про будь-яких конкретних осіб, яких сторона обвинувачення вважає можливими співучасниками, не визначено характер, спосіб та реальний механізм потенційного впливу на них, а також не наведено жодного доказу того, що ОСОБА_6 вчиняла або намагалася вчинити дії, спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню після викриття інкримінованого їй діяння. Крім того, твердження про можливе сприяння представникам РФ у проведенні підривної діяльності ґрунтується виключно на оціночних судженнях сторони обвинувачення щодо імовірної майбутньої поведінки ОСОБА_6 і не підтверджене жодним доказом, який би свідчив про наявність реальних контактів, засобів або намірів для вчинення таких дій у теперішній час. Вказане припущення сторони обвинувачення є виключно гіпотетичним та абсолютно не обґрунтованим, як вже вказано у п. 1 щодо, нібито, наявності ризику переховування від суду. Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження інкримінованого. Обґрунтовуючи ризик вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження інкримінованого, прокурор виходив з того, що метою дій ОСОБА_6 було надання представникам РФ інформації щодо розташування Збройних Сил України, а також із припущення, що, розуміючи можливість переховування на території РФ або тимчасово окупованих територіях, вона може довести злочинні наміри до кінця, продовжити кримінальне правопорушення або навіть перейти на бік ворога. Водночас у самому клопотанні прямо зазначено, що на теперішній час передача будь-якої інформації припинилася. За таких обставин відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про реальну можливість або підготовку до продовження кримінального правопорушення. Всі подальші висновки сторони обвинувачення є прогнозами та припущеннями щодо можливої поведінки обвинуваченої у майбутньому, що не допускається кримінальним процесуальним законом як підстава для обмеження права на свободу. Крім того, щодо відсутності інших ризиків, суд не врахував і не дав оцінки даним, які характеризують ОСОБА_6 , яка має постійне місце проживання, є раніше несудимою особою, а також ОСОБА_6 зобов`язується не вчиняти жодних дій для переховування від слідства та суду, з`являтися у судові засідання та сприяти встановленню усіх обставин справи. Просив ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на будь який альтернативний, зокрема на цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації та проживання, або зменшити розмір застави.

Учасники судового провадження, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового розгляду до суду не з`явилися, у зв`язку із чим, суд вважав за можливе провести апеляційний розгляд за правилами положень ч.4 ст.4221 КПК України - без участі сторін кримінального провадження.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Колегія суддів зважає на те, що питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої було вирішене на стадії судового провадження. Тобто це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що судовими інстанціями на стадії досудового розслідування неодноразово визнавалась обґрунтованість підозри, що давало підстави для ухвалення як рішення про застосування щодо обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і під час продовження строку тримання під вартою. Відповідні ухвали слідчих суддів не були змінені чи скасовані. Обґрунтованість обвинувачення перевіряється судом який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акту шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою на стадії судового провадження та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції, вирішальним є з`ясування питання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи рішення суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 , колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції при вирішенні зазначеного вище питання були враховані тяжкість вчиненого злочину, суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також інші обставини кримінального провадження. Ці обставини привели суд першої інстанції до обґрунтованого переконання про наявність ризику того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду. У зв`язку із цим, суд першої інстанції із підстав, передбачених законом ухвалив рішення про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою, належним чином його мотивувавши. Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає засадам законності, обґрунтованості та вмотивованості, із цим рішенням колегія суддів погоджується у повному обсязі.

Апеляційна скарга захисника не містить доводів, які би указували на незаконність та не обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність ризику переховування обвинуваченої від суду ґрунтується на даних про особу обвинуваченої із урахуванням тяжкості та обставин вчинення злочину. Матеріали кримінального провадження не містять даних про наявність у обвинуваченої соціальних зв`язків такої міцності, які можуть запобігти ризику переховування обвинуваченої від суду. Із урахуванням тяжкості вчиненого злочину та обставин його вчинення, кількості процесуальних дій, необхідних для проведення розслідування та судового розгляду сумарний строк протягом якого обвинувачений тримається під вартою не можливо визнати таким, який відповідає критерію надмірності. Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що є доведеним існування ризику ухилення обвинуваченої від суду. В умовах суспільно-політичної обстановки у державі, введення військового стану та існування непідконтрольних державі територій ступінь ризику ухилення обвинуваченої від суду є надзвичайно високим, а існування цього ризику достатнім для продовження строку тримання обвинуваченої під вартою.

На думку колегії суддів, запобіжний захід у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання на цьому етапі не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та попередити наявні ризики, у зв`язку із їх недостатнім стримуючим впливом за наявності зазначених вище обставин.

Крім того, нормами національного законодавства, а саме, положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України визначено, що до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 111 КК України під час дії воєнного стану, може бути застосований лише запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, а саме, тримання під вартою. При цьому, вказана норма Рішенням Конституційного Суду № 7-р(II)/2024 від 19.06.2024 року визнана такою, що відповідає Конституції України.

Також Конституційний Суд, виходячи зі змісту приписів статей 3, 8, частин першої, другої статті 29, частини першої статті 55, частини першої статті 62, частини першої статті 64 Конституції України, вважає, що відповідно до вказаних приписів Кодексу під час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою за ч. 6 ст. 176 Кодексу є можливість, за певних підстав та обставин, визначених статтями 177, 178 Кодексу, застосувати заставу як більш м`який запобіжний захід.

Вирішуючи питання щодо можливості визначення застави в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що з огляду на обставини інкримінованого їй кримінального правопорушення, згідно з якими її дії вчинені на користь РФ, яка визнана в Україна державою-агресором, і які спрямовані на підрив національної безпеки України, в цій справі тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 без визначення розміру застави є виправданим заходом, адже цього вимагає інтерес суспільства, який незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає правило про забезпечення права на свободу.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» де зазначено, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 11 лютого 2026 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 до 11 квітня 2026 року відповідає вимогам закону, підстав для її скасування чи зміни колегія суддів не знаходить у зв`язку із чим залишає ухвалу без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422? КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 лютого 2026 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 до 11 квітня 2026 року залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

____________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...