ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУНС № 766/7390/23 Головуюча у першій інстанції ОСОБА_1 Провадження № 11-кп/819/89/26 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2 Категорія: ч. 3 ст.111-1 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0001260 від 21.08.2023 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 за відсутності останньої (in absentia), на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 30 червня 2025 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, з вищою освітою, фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати керівні посади у закладах освіти та займатись педагогічною та викладацькою діяльністю на строк 15 років.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, в тому числі у сфері освіти, а також, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у закладах освіти, займатись освітньою та виховною діяльністю, рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 рахувати з дня її затримання та приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 27.09.2023 року залишино без змін до затримання обвинуваченої та приведення вироку до виконання.

Речові докази:

-DVD-R диск (CMDR 4,7 G, CF MWM 03 - 6865 65 GM0319), який є додатком до протоколу про знаття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису;

-указ военно-гражданской администрации херсонской области №4-у от 15.08.2022 «О создании государственных бюджетных образавательных учереждений Херсонской области» підписаний «в.и.о. Главы Военно-гражданской администрации Херсонской области ОСОБА_7 » на 11 аркушах;

-постановление совета министров-правительство херсонской области № 15 от 29.08.2022 «О создании Министерства образования и науки Херсонской области» підписане «председателем Совета Министров-председателя Правительства Военно-гражданской администрации Херсонской области ОСОБА_8 » на 2-х аркушах;

-положение о министерстве образования и науки Херсонской области от 29.08.2022» на 11 аркушах;

-«список работников ГБО УСПО Херсонской области Херсонский гидрометеорологический профессиональный коледж» на 1 аркуші;

-заяву на звільнення ОСОБА_8 та заява « О единовременной выплате на имя ОСОБА_10 , копія паспорта ОСОБА_8 ;

-папку з написом «Справи дітей сиріт» з особистими документами на ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ;

-аркуш паперу з написом «Телефоны сотрудников имеющие доступ к коледжу», постановлено залишити зберігати в матеріалах справи.

Речові докази:

-конституція російської федерації;

-Газети російського видавництва в кількості 5 шт.;

-Системний блок до персонального комп`ютера;

-Жорсткий диск до персонального комп`ютера HD321RJ;

-підручник з англійської мови 11 клас видавництво «Москва просвещение 2022»;

-підручник «история россии 1946 г.» видавництво «Москва просвещение 2022»;

- підручник «история россии 1914-1945 г.» видавництво «Москва просвещение 2022»;

-підручник «русский язык 10-11 клас видавництво «Москва просвещение 2022»;

-підручник «граматика для школьников английский язык изготовитель КАРО санкт-петербург 2007»; - постановлено знищити.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за наступних обставин.

В невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01 серпня 2022 року перебуваючи в тимчасово окупованому військами рф місті Херсон (більш точного місця органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 погодилась на пропозицію представника окупаційної адміністрації держави-агресора та зайняла посаду так званого «заместителя директора по учебновоспитательной работе «Государственного бюджетного образовательного учреждения среднего профессионального образования (дальше - ГБОУ СПО) Херсонской области «Херсонский гидрометеорологический профессиональный колледж» утвореного окупаційною адміністрацією «ВГА Херсонской области» на підставі наказу № 4-у від 15.08.2022 «О создании государственных бюджетных образовательных учреждений Херсонской области» на базі цілісного майнового комплексу відокремленого структурного підрозділу «Херсонський гідрометеорологічеський професіональний коледж» Одеського державного екологічного університету, розташованого за юридичною адресою: м. Херсон, вул. Віктора Гошкевича, 11.

Продовжуючи свій злочинний умисел на впровадження стандартів освіти держави-агресора визначених «Федеральным законом «Об образовании в Российской Федерации» від 29.12.2012 № 273-ФЗ, ОСОБА_8 у період часу з серпня по листопад 2022 року (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено) перебуваючи на посаді «заместителя директора по учебно воспитательной работе» в незаконно створеному окупаційною владою навчальному закладі «ГБОУ СПО Херсонской области «Херсонский гидрометеорологический профессиональный колледж» усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, діючи з метою завдання шкоди Україні, виконувала повноваження щодо організації функціонування навчального закладу виконуючі адміністративно-розпорядчі функції, а саме методичного керівництва виховною роботою викладацького складу, координації та спрямування виховної діяльності учнів-студентів, класних керівників та виконання наказів так званого «директора» навчального закладу «ГБОУ СПО Херсонской области «Херсонский гидрометеорологический профессиональный колледж», які зокрема були спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у зазначеному закладі освіти та повного його підпорядкування окупаційній адміністрації держави-агресора, вживала активних дій щодо підбору вчителів, які б погодились викладати за освітніми стандартами рф, які відповідно до змісту та довідкових відомостей, зазначених у них, відповідають стандартам освіти держави-агресора, зазначеним у ФГОС № 287 та ФГОС № 413, готувала та забезпечила ведення документації на російській мові, зокрема, розклад уроків, погоджувала календарно-тематичне планування на 2022-2023 навчальний рік та інші розпорядчі документи, контролювала виконання наказів призначеного окупаційною владою директора навчального закладу, викладала в коледжі на російській мові, контролювала навчальний процес.

Так, громадянка України ОСОБА_8 після зайняття вищевказаної посади в період часу з 01.08.2022 по листопад 2022 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в м. Херсон, з метою реалізації злочинного умислу на впровадження стандартів освіти держави-агресора активно забезпечила початок навчання з вересня 2022 року у створеному окупаційною адміністрацією навчальному закладі «ГБОУ СПО Херсонской области «Херсонский гидрометеорологический профессиональный колледж» за стандартими освіти держави-агресора рф з загальним застосуванням російської мови, як офіційної, що суперечить вимогам ст. 10 Конституції України, Закону України «Про національну безпеку України» ст. ст. 6, 9, 21 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», ст. ст. 7, 12 Закону України «Про освіту», ст. ст. 5, 44 Закону України «Про повну загальну середню освіту».

Вищевказані дії обвинуваченої ОСОБА_8 , суд першої інстанції кваліфікував за ч. 3 ст. 111-1 КК України, як колабораційна діяльність, а саме дії громадянина України, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції захисник подала на нього апеляційну скаргу в якій не оспорюючи фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та правильності кваліфікації дій обвинуваченої, просить змінити оскаржуваний вирок, пом`якшивши обвинуваченій призначене покарання.

Апеляційна скарга мотивована доводами про невідповідність призначеного ОСОБА_8 судом покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченої.

Зокрема, як зазначає апелянт, судом першої інстанції необґрунтовано призначено ОСОБА_8 покарання у його максимальному розмірі, визначеному санкцією частини статті, за якою її визнано винуватою, без врахування положень ст.ст. 50, 65 КК України та роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2023 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Зокрема, як зазначає апелянт, судом в повні мірі не враховано, те, що ОСОБА_8 є особою раніше не судимою, вчинила кримінальне правопорушення з метою необхідності забезпечення свого існування, є особою похилого віку.

Крім того, апелянт звертає увагу на безпідставність урахування судом обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_8 вчинення нею кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану, зважаючи на те, що виходячи із диспозиції ст. 111-1 КК України, якою доповнено Кримінальний кодекс України, після повномаштабного вторгнення військ рф на територію України, із запровадження воєнного стану, кваліфікація інкримінованих особі дій, пов`язана саме із вчиненням їх під час воєнного стану на тимчасово окупованих територіях.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах, кваліфікація її дій за ч. 3 ст. 111- 1 КК України, ніким не оскаржується а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції не переглядає вирок суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно до вимог ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Статтею 65 КК України визначено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України та роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання визнання вини та щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження обвинувачена ОСОБА_8 раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має зареєстроване місце проживання.

Разом з тим, ОСОБА_8 вчинила злочин проти основ національної безпеки України, який посягає на захист життєво важливих інтересів громадян, суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність та недоторканість. що становить підвищену ступінь суспільної небезпечності.

Крім того, суд першої інстанції цілком слушно зазначив про те, що протиправні дії обвинуваченої ОСОБА_8 пов`язані із впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_8 судом першої інстанції не встановлено, обставин, які обтяжує її покарання є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, з чим погоджується і колегія суддів.

Зважаючи на викладене, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції цілком обґрунтовано та мотивовано прийшов до висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_8 основного та додаткового покарання у розмірах зазначених в оскаржуваному вироку, вважаючи таке покарання справедливим, законним, обґрунтованим та таким, що відповідає принципам справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації та невідворотності покарання.

Неспроможними є посилання в апеляційній скарзі захисника на безпідставність урахування судом обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_8 вчинення нею кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану, зважаючи на те, що виходячи із диспозиції ст. 111-1 КК України, якою доповнено Кримінальний кодекс України, після повномаштабного вторгнення військ рф на територію України, із запровадження воєнного стану, кваліфікація інкримінованих особі дій, пов`язана саме із вчиненням їх під час воєнного стану на тимчасово окупованих територіях.

Так, відповідно до положень ч. 4 ст. 67 КК України , якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Із вироку вбачається, що дії обвинуваченої кваліфіковані судом за ч. 3 ст. 111-1 КК України, як колабораційна діяльність, а саме дії громадянина України, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

Вчинення злочину із використанням умов воєнного стану зазначеною правовою нормою не передбачає використання умов воєнного стану, як ознаку злочину, що впливає на його кваліфікацію.

Зазначена позиція узгоджується з практикою розгляду Верховним Судом справ щодо вчинення злочинів з використанням умов воєнного стану України (постанова від 13.02.2025 року у справі № 185/2163/23, постанова від 08.02.2024 року у справі № 161/12980/22), в яких, в тому числі, зазначена позиція про правильність урахування судоми обставиною, що обтяжує покарання, вчинення злочину із використанням умов воєнного стану при призначенні покарання у кримінальних провадженнях , передбачених ст. 111-1 КК України.

Всі інші обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник були відомі суду під час розгляду кримінального провадження та цілком враховані судом при призначенні йому покарання.

Інших обставин чи матеріалів, ніж ті з урахуванням яких суд першої інстанції призначив обвинуваченій ОСОБА_8 покарання, до апеляційного суду не надано.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли стати підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку, не встановлено.

Зважаючи на викладене апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а підстави для зміни чи скасування оскаржуваного вироку відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 30 липня 2025 року стосовно ОСОБА_8 за ч.3 ст.111-1 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_24 ОСОБА_25 ОСОБА_26