У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/1165/26

№ 1-кс/183/202/26

19 лютого 2026 року слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2026 року за № 0000211, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13 лютого 2026 року слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області з цим клопотанням, у якому просить накласти арешт на автомобіль «Iveco» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно з актом прийому-передачі належить військовій частині НОМЕР_2 , та яким фактично користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з обов`язковою забороною прав на відчуження, розпорядження та користування. Розглянути клопотання про арешт майна, згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна, так як власник є особою заінтересованою у результатах розслідування даного кримінального провадження.

Клопотання отримане судом 16 лютого 2026 року та передане слідчому судді 17 лютого 2026 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив про встановлення досудовим розслідуванням, що 13 лютого 2026 року приблизно о 07:15 водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2104» р.н НОМЕР_3 , виїзжаючи із другорядної дороги з боку с. Орлівщина на а/д М-18 не надав перевагу в русі військовому вантажному автомобілю «Iveco» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 , посада командир відділення, звання молодший сержант), який рухався по а/д М-18 із боку с. Піщанка в напрямку м. Самар, внаслідок чого допустив зіткнення лівою стороною автомобіля ВАЗ 2104 із передньою частиною вантажного автомобіля «Iveco».

Внаслідок ДТП ОСОБА_6 госпіталізовано до ЦРЛІЛ Самарівського району, діагноз: закритий перелом с/3 лівого плеча зі зміщенням уламків, політравма, закритий перелом обох ключиць зі зміщенням уламків.

13 лютого 2026 року відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000211, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

13 лютого 2026 року в ході проведення огляду місця пригоди було оглянуто автомобіль «Iveco» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно з актом прийому-передачі належить військовій частині НОМЕР_2 , та яким фактично користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вилучено на зберігання на територію військової частини НОМЕР_4 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

13 лютого 2026 року автомобіль «Iveco» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає, що оскільки автомобіль «Iveco» реєстраційний номер НОМЕР_1 , є основним об`єктом кримінального правопорушення, пов`язаного з його експлуатацією та керуванням, по ньому будуть проводитися судово-автотехнічна експертиза, судова транспортно-трасологічна експертиза та судова експертиза технічного стану транспортного засобу, з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, арешт транспортного засобу у цьому кримінальному провадженні є необхідним.

У судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає, що неприбуття слідчого не перешкоджає розгляду клопотання.

У клопотанні слідчий просив, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України провести розгляд клопотання без повідомлення власника майна, оскільки власник є особою заінтересованою у результатах розслідування цього кримінального провадження. Однак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя висновує, що оскільки, відповідно до положень ст. 172 КПК України може розглядатися без повідомлення, в тому числі, іншого власника майна клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, а в цьому кримінальному провадженні майно, арешт на яке просить накласти слідчий є вилученим, підстав для розгляду цього клопотання без виклику власника майна слідчий суддя не вбачає.

Представник власника майна в/ч НОМЕР_2 , інший володілець майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про розгляд клопотання. ОСОБА_5 надав заяву, в якій просив проводити розгляд клопотання без його участі, не заперечив проти накладення арешту на автомобіль з забороною прав на відчуження та розпорядження майном. Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття власника майна, іншого володільця майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, надані в його обґрунтування докази висновує таке.

З витягу з ЄРДР від 13 лютого 2026 року вбачається, що СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 13 лютого 2026 року за № 0000211, за попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України, з коротким викладом обставин: 13 лютого 2026 року приблизно о 07:15 водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2104» р.н НОМЕР_3 , виїзжаючи із другорядної дороги з боку с. Орлівщина на а/д М-18 не надав перевагу в русі військовому вантажному автомобілю «Iveco» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 , посада командир відділення, звання молодший сержант), який рухався по а/д М-18 із боку с. Піщанка в напрямку м. Самар, внаслідок чого допустив зіткнення лівою стороною автомобіля ВАЗ 2104 із передньою частиною вантажного автомобіля «Iveco». Внаслідок ДТП ОСОБА_6 госпіталізовано до ЦРЛІЛ Самарівського району, діагноз: закритий перелом с/3 лівого плеча зі зміщенням уламків, політравма, закритий перелом обох ключиць зі зміщенням уламків. (ЖЄО № 4513 від 13 лютого 2026 року).

Факт отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень також підтверджується копіями довідок КП «ЦРЛІЛ Самарівського району» від 13 лютого 2026 року.

13 лютого 2026 року слідчим СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого вилучено, зокрема, автомобіль «Iveco» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 13 лютого 2026 року автомобіль «Iveco» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно з актом прийому-передачі належить військовій частині НОМЕР_2 , та яким фактично користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2026 року за № 0000221, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Вказаний автомобіль залишено для подальшого зберігання на території військової частини НОМЕР_4 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з копією акту приймання-передачі № 918 військового майна, автомобіль «Iveco» реєстраційний номер НОМЕР_1 належить військовій частині НОМЕР_2 та відповідно до дорожнього листа № 4459 перебуває у користуванні ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для арешту майна, слідчий суддя виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2, п. 4 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч. 2 п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Слідчий суддя вважає доведеним, що тимчасово вилучене у ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, майно, а саме автомобіль «Iveco» реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме є матеріальними об`єктами, які зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже, є речовими доказами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Також, слідчий суддя вважає, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що тимчасово вилучене майно, вказане в клопотанні є доказами кримінального правопорушення і його арешт, як захід забезпечення кримінального провадження, необхідний для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Однак, з огляду на обставини правової кваліфікації кримінального правопорушення, в межах якого здійснюється досудове розслідування, його об`єктивної сторони та подане клопотання, обставини, покладені слідчим в обґрунтування клопотання, з урахуванням фабули кримінального правопорушення, наведеної слідчим у клопотанні, враховуючи те, що ризики знищення, зміни, або відчуження такого майна будуть нікчемними, слідчий суддя вважає за необхідне не застосовувати такий захід забезпечення, як покладення заборони користування майном. Такий спосіб забезпечення щодо вказаного майна, відповідно до ч. 4. ст. 173 КПК України, буде найменш обтяжливим та не призведе до надмірного обмеження права власності фізичної особи та військової частини.

Щодо вирішення питання про зберігання майна, слідчий суддя виходить з того, що відповідно до п. 4 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 року № 1104, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства. Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати слідчого визначити місце його зберігання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 98, 107, 170, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

накласти арешт з забороною прав відчуження та розпорядження на тимчасово вилучене у ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, проведеного 13 лютого 2026 року, майно, а саме автомобіль «Iveco» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно з актом приймання-передачі належить військовій частині НОМЕР_2 , та яким фактично користується ОСОБА_5 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зобов`язати слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 визначити місце зберігання майна з дотриманням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Контроль за дотриманням прав власника арештованого майна, до скасування арешту, покласти на прокурорів, що здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні від 13 лютого 2026 року за № 0000211.

Ухвала підлягає негайному виконанню і діє до закінчення досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала у повному обсязі складена та оголошена 19 лютого 2026 року о 10:40 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1