Провадження №1-кп/447/129/26
Справа №447/3831/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2026 м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження №0000899, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2025, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, українця, громадянина України, одруженого, з професійно-технічною освітою, не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

прокурор ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Миколаївського районного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження №0000899, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати. Тому інші більш м`які запобіжні заходи, враховуючи схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу психотропних речовин, не зможуть запобігти ризикам.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив таке задоволити. Покликався на те, що ризики передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 може переховуватися від органу досудового розслідування або від суду, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки такий раніше притягався до кримінальної відповідальності, не зменшились, та такі продовжують існувати та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечив щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте просив суд застосувати відносно нього альтернативний захід у вигляді арешту у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки розмір застави, що просить прокурор, є надмірним для нього та його сім`ї.

Захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 просила зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши долучені до клопотання документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги клопотання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, суддя встановила наступні обставини та надала їм правову оцінку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Підставою для продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду, вчиняти кримінальні правопорушення..

Згідно з ч. 1ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

У судовому засіданні доведено наявність ризиків, визначених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що з моменту обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися, не зменшились та не перестали існувати.

Стороною захисту не надано даних про наявність обставин для обрання більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам у даному кримінальному провадженні.

Щодо доводів обвинуваченого та його захисника про наявність підстав для зменшення визначеного у клопотанні прокурором розміру застави, колегія суддів вважає, що такі є частково обгрунтованими.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до обвинуваченого та накладає відповідні зобов`язання не тільки на обвинуваченого, а також на іншу особу, яка погодилась внести заставу за останнього (заставодавця). Так, застава забезпечує виконання обвинуваченим обов`язків, покладених на обвинуваченого як процесуальним законом, так і обов`язків, покладених суддею, що передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Застава як вид запобіжного заходу полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків з умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК). При цьому, згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За умови зменшення існування ризику кримінального провадження застава зможе і в подальшому достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, хоча і в меншому розмірі, ніж її було визначено первісно.

Тобто застава забезпечує дієвість кримінального провадження, що обумовлюється забезпеченням виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Варто зауважити, що при внесенні коштів в якості застави заставодавець має усвідомлювати пов`язані з цим ризики, в тому числі і можливість звернення внесених коштів у дохід держави, адже відповідно до приписів ч. 3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Суд врахував обставини кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та вважає за можливе визначити розмір застави обвинуваченому ОСОБА_3 у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст. 177, 182, 183, 184, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 04 квітня 2026 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 заставу у розмірі у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 840 (дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із м. Львів, у якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання.

У разі невиконання даних обов`язків застава звертається в дохід держави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_7