Справа №949/321/26
У Х В А Л А

про арешт майна

27 лютого 2026 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 25 лютого 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

27 лютого 2026 року до Дубровицького районного суду Рівненської області надійшло клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 25 лютого 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2026 року до ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 про те, що її сину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було спричинено ножем тілесні ушкодження, попередній діагноз: колото-різана рана поперекової ділянки зліва, з проникненням в паранефральний простір, паранефральна гематома, пошкодження нирки під питанням. Допитаний як потерпілий ОСОБА_6 показав, що 24.02.2026 року близько 15:00 він разом з його знайомими перебували за адресою: АДРЕСА_2 . Всі особи які були присутні в квартирі вживали алкогольні напої. Близько 17:00 того ж дня, потерпілий вирішив поїхати додому, але ОСОБА_7 почала заперечувати і сперечатися з ОСОБА_6 та не випускати його з квартири. Після чого ОСОБА_7 побігла за ножем. ОСОБА_6 встиг спуститися на прогін між другим та першим поверхом. ОСОБА_7 почала іти в бік потерпілого та нанесла удар ножем в спину. Після чого потерпілий вийшов на вулицю, викликав таксі та поїхав додому, після прибуття він одразу повідомив маму про подію, яка сталася. 26 лютого 2026 року в ході проведення огляду місця події в приміщенні ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, що розташоване за адресою: Рівненська область, Сарненський район, м. Дубровиця, вулиця Воробинська, 25а, було вилучено видані ОСОБА_5 кухонний ніж, одяг ОСОБА_6 , а саме: футболку червоного кольору, худі сірого кольору та куртку чорно-сірого кольору. Тобто в даному випадку є підстави вважати, що вилучені в рамках здійснення досудового розслідування під час проведення огляду місця події одяг потерпілого ОСОБА_6 зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а вилучений ніж є знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, в даному випадку метою застосування арешту є збереження речових доказів, так як вилучене майно може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та в майбутньому буде використано для доведення вини ОСОБА_7 , у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 .

Заступник начальника СВ ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі, що у відповідності до частини 1 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Слідчий суддя, ознайомившись із матеріалами клопотання, приходить таких висновків.

Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно пункту 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом частин 2, 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи та допускається з метою забезпечення збереження речових доказів за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З протоколу огляду місця події від 26 лютого 2026 року вбачається, що 26 лютого 2026 року в ході проведення огляду місця події в приміщенні ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, що розташоване за адресою: Рівненська область, Сарненський район, м. Дубровиця, вулиця Воробинська, 25а, було вилучено видані ОСОБА_5 кухонний ніж, одяг ОСОБА_6 , а саме: футболку червоного кольору, худі сірого кольору та куртку чорно-сірого кольору (а.с.7).

Вилучені в ході огляду місця події предмети та речі, постановою заступника начальника СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 26 лютого 2026 року, було приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000048 від 25 лютого 2026 року, в якості речового доказу (а.с.8).

Згідно статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На момент розгляду клопотання, органом досудового розслідування наведено переконливі, мотивовані та підтверджені доказами підстави вважати, що вилучені предмети та речі, відповідають вимогам частини 2 статті 167 Кримінального процесуального кодексу України, тобто можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та відповідають меті, визначеній частиною 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: збереження речових доказів.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує вимоги статей 94, 132, 173 Кримінального процесуального кодексу України та наявність існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на майно перш за все націлене не на позбавлення власника його майна, а виключно на те, щоб тільки тимчасово припинити його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном до прийняття відповідного рішення для того, щоб знову надати в повноправне користування вилучене майно після закінчення відповідних розслідувань.

Тому цей захід явно слід розцінювати як тимчасовий і такий, що відповідає необхідності збереження речових доказів, які ймовірно містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, що завдають шкоду суспільству, знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості.

З метою збереження речових доказів на вилучене майно, слідчий суддя вважає, що є всі підстави для задоволення вказаного клопотання та накладення арешту на майно, що зазначене в ньому.

Керуючись вимогами статей 167, 170-173, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною його відчуження, розпоряджання та користування, а саме: на кухонний ніж, одяг ОСОБА_6 , а саме: футболку червоного кольору, худі сірого кольору та куртку чорно-сірого кольору, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події від 26 лютого 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1