печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м.Київ

Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за Додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0002908 від 10.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23.03.2026 прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:005:5001, яка належить ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002908 від 10.11.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи ДП «Науково-Дослідний Інститут Землеустрою» (), ТОВ «Київзем» (), незаконно, в порушення норм Земельного кодексу України, ст. 55 Закону України «Про землеустрій», вилучили із постійного користування державного підприємства земельні ділянки загальною площею 44,5575 га, шляхом внесення недостовірних відомостей до технічних документацій щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ДП «Чайка» в межах с. Лісне, Дмитрівської громади, Бучанського району, Київської області, які відповідно до наявних картографічних даних, відносяться до земель ДП «Чайка».

Під час досудового розслідування встановлено перелік кадастрових номерів земельних ділянок якими заволоділи ТОВ «ЕТЕР КОМПАНІ» (): :03:005:0019, :03:005:0022, :03:005:0018, :03:004:0012, :03:004:0010; ТОВ «ЕНСІЛ» (): :03:005:0016, :03:005:0017, :03:005:0015, :03:004:0014, :03:004:0013, :03:004:0011; ГО «Об`єднання громадян «ЛІСНЕ ІІ» () - :03:005:0014; ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ) - :03:005:5001.

Старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 19.01.2026 вищезазначені земельні ділянки визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, як об`єкти, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

До судового засідання прокурор подав заяву, у якій клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України розгляд клопотання про арешт майна здійснюється без участі власника майна, щодо якого вирішується питання про арешт.

Вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Таким чином, в наданих матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які вказують на те, що було вчинене кримінальне правопорушення, і що вказані речі зберегли на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, наявна необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на земельні ділянки, оскільки вони відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0002908 від 10.11.2025 шляхом заборони відчуження майном на земельну ділянку з кадастровим номером :03:005:5001, яка належить ОСОБА_4 .

Заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно та особам які мають право виконувати функції державних реєстраторів проводити будь-які реєстраційні дії щодо зазначеної земельної ділянки.

Заборонити будь-яким особам проводити будівельні роботи та інші види робіт на зазначеній земельній ділянці.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1