Справа № 473/1347/26
Номер провадження 1-в/473/83/2026
У Х В А Л А

іменем України

"31" березня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську заяву ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ближній Хутір Слободзейського району Республіки Молдова, особи без громадянства, без місць проживання та реєстрації, раніше судимого 14.12.2021 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.289, ст.75 КК України до 3-х років обмеження волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, засудженого 17.08.2022 Київським районним судом м. Полтави за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 5-ти років 3-х місяців позбавлення волі, який відбуває покарання в Державній установі «Вознесенська виправна колонія (№72)»,

- про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

До суду від засудженого ОСОБА_5 надійшла заява про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в обґрунтування якої посилається, зокрема, на те, що він став на шлях виправлення, останнім часом працює та отримує заохочення, має намір вступити до лав ЗСУ, щоб захищати країну, в якій проживає його родина, а також суверенітет України та її незалежність від ворогів.

В судовому засіданні засуджений заяву підтримав та просив звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Представник установи виконання покарань в судовому засіданні заперечував проти задоволення даної заяви. Вказав, що загалом засуджений має 10 стягнень, які на даний час знято та погашено; 4 стягнення мав у 2025 році, зокрема, один раз поміщувався до дисциплінарного ізолятора, після чого мав одне заохочення. Зазначив, що в поведінці засудженого є позитивні зміни, але стверджувати про те, що він довів своє виправлення, немає підстав.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення даної заяви, вважав її такою, що не є обґрунтованою та не підлягає задоволенню. Вказав, що виходячи з кількості заохочень та стягнень, поведінка засудженого є нестабільною.

З`ясувавши думки учасників провадження, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.ч. 2, ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлену законом частину призначеного судом покарання.

При цьому, основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Згідно з ч.1 ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою КК України, тобто, є не обов`язком суду, а правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Київського районного суду м. Полтави від 12.08.2022 за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 5-ти років 3-х місяців позбавлення волі; початок строку 05.01.2022, кінець строку 05.04.2027.

В місцях позбавлення волі перебуває з 06.01.2022, в Державній установі «Вознесенська виправна колонія (№72)» - 01.12.2022. Фактично відбув дві третини строку призначеного покарання.

Під час відбування покарання характеризується посередньо. Загалом за період відбування покарання має 4 заохочення (за підсумками роботи в 2023-2025 роках), та 10 стягнень (за зберігання заборонених речей, відсутність на перевірці, порушення правил користування планшетом), які знято та погашено у встановленому законом порядку. В установі не працевлаштований; з власної ініціативи залучається доглядачем за сільськогосподарськими тваринами на промисловій зоні, за що і заохочувався. Бере активну участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження». За характером спокійний та врівноважений. У відносинах із засудженими неконфліктний. У взаємовідносинах з персоналом установи ввічливий та коректний. Підтримує соціальні зв`язки з рідними. У скоєних злочинах, зі слів засудженого, розкаюється.

Так, на думку суду, головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Висновок про те, що засуджений довів своє виправлення, передбачає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Яв вбачається з матеріалів особової справи засудженого, рішенням комісії Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» від 22.07.2025 засудженому ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні до нього пільги, передбаченої ст.81 КК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, як такому, що не довів свого виправлення.

20.10.2025 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області засудженому ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні до нього пільги, передбаченої ст.82 КК України, у вигляді заміни невідбутої частини прокарання більш м`яким (пробаційний нагляд), у зв`язку з недоведеністю того, що він став на шлях виправлення.

Судом встановлено, що протягом періоду відбування покарання засуджений ОСОБА_5 4 рази заохочувався (востаннє 02.01.2026) та мав 10 (десять) стягнень у виді доган, суворих доган, поміщення в ДІЗО (останнє 08.07.2025). Хоча наразі зазначені стягнення знято та погашено, проте, вони характеризують поведінку засудженого за час відбування покарання, та з урахуванням положень ст.6 КВК України, не можуть свідчити про готовність останнього до самокерованої правослухняної поведінки.

На переконання суду, наявність 4-х заохочень та відсутність станом на даний час у засудженого діючих стягнень самі по собі не можуть бути достатньою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки не доводять виправлення засудженого та сумлінність його поведінки протягом всього строку відбування покарання.

Хоча засуджений ОСОБА_5 відбув встановлену законом частину строку покарання, проте, враховуючи дані про його особу, суд не вбачає підстав для застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення.

Відтак, за вказаних обставин, суд дійшов висновку, що дана заява засудженого є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.81 КК України, ст.154 КВК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1