Справа № 352/156/26
Провадження № 1-кп/352/155/26
У Х В А Л А

19 лютого 2026 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №000023 від 22 січня 2026 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Ганусівка, Тисменицького району Івано-Франківської області, громадянки України, з вищою освітою, працює завідувачкою лабораторії КНП «Обласний госпіталь ветеранів війни ІФ ОР», одруженої, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України,

в с т а н о в и в:

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 була обрана депутатом Єзупільської селищної ради Івано-Франківської області, повноваження якої почалися з 17.01.2020 відповідно до рішення І сесії VII демократичного скликання вказаної селищної ради.

Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 вказаного Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) від 10.06.2016 № З, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається до 0годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 1 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № і З «Про функціонування Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089 (зі змінами), затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб- сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

В порушення вказаних вимог, ОСОБА_4 являючись депутатом Єзупільської селищної ради Івано-Франківської області, повноваження якої почались відповідно до рішення І сесії VII демократичного скликання вказаної міської ради з 17.01.2020, будучи суб`єктом декларування згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», повноваження якої закінчилися в день відкриття І сесії VIII демократичного скликання Єзупільської селищної ради Івано-Франківського району Івано- Франківської області, тобто 18.11.2020, діючи умисно, в період часу з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2021 року по 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2021 року, перебуваючи за місцем проживання у с. Ганнусівка Єзупільської ТГ Івано- Франківського району Івано-Франківської області, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язок подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідної декларації, всупереч вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», не подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, тобто за період з 01.01.2020 по 31.12.2020.

Згідно інформації Національного агентства з питань запобігання корупції станом на 14.01.2026 ОСОБА_4 , декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, не подала.

Відповідні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 366-3 КК України, як умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції".

19 лютого 2026 року ОСОБА_4 подала до суду клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366-3 КК України на підставі ст. 49 КК України та просила закрити кримінальне провадження щодо неї на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, оскільки строки притягнення її до кримінальної відповідальності минули.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 просила дане клопотання задовольнити. Обвинувачена підтвердила, що їй зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, про що надала свою добровільну згоду.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував та підтвердив, що строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності дійсно сплинув.

Вислухавши учасників кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

29 червня 2021 року до ст. 366-3 КК України були внесені зміни, які посилили відповідальність за неподання декларації, зокрема з розряду кримінального проступку такі дії переведені в стан кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засідання суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як прямо передбачено ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, а також обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення інкримінованого проступку), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

В редакції КК України на момент розгляду кримінального провадження в суді редакція ст. 49 КК України не змінилась.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України, закон, який посилює кримінальну відповідальність та погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Враховуючи вимоги ст. ст. 4, 5 КК України щодо чинності закону про кримінальну відповідальність в часі, у даній справі підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення.

Отже, за редакцією ст. 366-3 КК України, яка діяла на момент неподання ОСОБА_4 декларації про майно та доходи за 2020 рік, тобто станом на 01.04.2021 року, неподання декларації уповноваженою на виконання функцій держави особою визнавалось кримінальним проступком, за яке передбачалось покарання менш суворе, ніж обмеження волі. Відтак, для вказаної статті передбачені строки давності у два роки з дня вчинення кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили.

У даному випадку, початком перебігу строків давності є день, до настання якого ОСОБА_4 зобов`язана була подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік за формою, що визначається НАЗК - 01.04.2021 року.

Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 49 КК України, зокрема даних про вчинення ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення чи вчинення умисних дій, направлених на ухилення від досудового розслідування або суду, судом не встановлено. Так, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 в розшуку не перебувала та перебіг давності на підставі ч.3 ст.49 КК України не переривався. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 не відноситься до категорії злочинів, передбачених в ч.5 ст.49 КК України, щодо яких давність не застосовується.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що з дня вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення строки притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, сплинули.

Враховуючи, що ОСОБА_4 не лише надала згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а й подала про це відповідне клопотання, вона підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. 284 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №000023 від 22 січня 2026 року відносно ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений о 09 год 15 хв. 20 лютого 2026 року.

Суддя ОСОБА_5