Провадження № 1-кс/742/374/26
Єдиний унікальний № 742/1287/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід суддів Прилуцького міськрайонного суду від розгляду скарги на бездіяльність слідчого у справі №0000071,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_4 знаходиться скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000071.

17.03.2026 року від ОСОБА_3 надійшла заява про відвід суддів Прилуцького міськрайонного суду від розгляду скарги на бездіяльність слідчого у справі №0000071.

Заява аргументована тим, що оскільки кримінальне провадження №0000071 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.376-1 КК України стосується посадових осіб апарату Прилуцького міськрайонного суду Чергігівської області щодо втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду, то розгляд скарги суддями даного суду створює конфлікт інтересів, унеможливлює дотримання принципу незалежності та безсторонності суду.

Заявник в судове засідання не з`явилася.

Уповноважена особа Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області в судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя ОСОБА_4 повідомлений про час і місце розгляду заяви про відвід, але в судове засідання не з`явився.

Вивчивши заяву про відвід судді, суд приходить до наступних висновків.

Враховуючи, що норми КПК України передбачають право учасників провадження заявляти відводи суду чи слідчим суддям, на розгляді яких знаходиться конкретна справа, та не передбачають права заявляти відводи всім суддям відповідного суду, то вважаю за необхідне розглянути заяву про відвід стосовно слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_4 , на розгляді якої і знаходиться скарга заявника.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.75 КПК України та ст.76 КПК України.

Згідно з п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 4952, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що під час вирішення того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

За вищенаведеною практикою ЄСПЛ особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Підставами відводу на які посилається заявник є те, що кримінальне провадження №0000071 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.376-1 КК України стосується посадових осіб апарату Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області щодо втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду, то розгляд скарги суддями даного суду створює конфлікт інтересів.

Надаючи оцінку доводам заявника щодо наявності підстав, що викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_4 , суд констатує, що доводи заявника є необгрунтованими і не свідчать про наявність сумнів у його неупередженості.

Натомість, оскільки матеріали кримінального провадження стосуються посадових осіб апарату Прилуцького міськрайонного суду Чергігівської області щодо втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду, то з метою усунення будь-яких сумнівів щодо розгляду справи неупередженим судом, заява про відвід слідчому судді ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.75, 76, 80, 81 КПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність слідчого у справі №0000071 задовольнити.

Відвести слідчого суддю Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у справі провадження №0000071.

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у справі провадження№0000071 передати на повторний автоматизований розподіл справ між суддями, відповідно до вимог ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5