Справа №: 148/2640/24
Провадження № 1-в/148/7/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника засудженої ОСОБА_5

представника служби у справах дітей ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тульчин, клопотання засудженої ОСОБА_7 про відстрочку виконання вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 серпня 2025 року.

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання засудженої ОСОБА_7 про відстрочку виконання вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 серпня 2025 року, яким ОСОБА_7 було визнано винною за ч. 2 ст. 307, та із застосуванням ст.71 КК України засуджено до шести років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна що є її власністю.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12.01.2026 вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України залишено без змін.

Клопотання мотивоване тим, що у засудженої на утриманні знаходиться семеро неповнолітніх дітей, з яких п`ятеро малолітніх, в тому числі син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , викладені вище обставини є підставою для відстрочки виконання вироку, оскільки ОСОБА_7 знаходиться в декретній відпустці та не має змоги відбувати призначене покарання в місцях позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив суд його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Засуджена ОСОБА_7 раніше подане клопотання підтримала та в подальшому неодноразово у судові засідання не з`явилася при цьому повідомлялася своєчасно та належним чином. Клопотань про відкладення судового засідання від останньої не надходило.

Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання засудженої про відстрочку виконання вироку суду, оскільки остання має дитину до трьох років.

Представник служби у справах дітей Шпиківської селищної ради також не заперечувала, щодо задоволення клопотання засудженої, додатково повідомивши, що на утриманні засудженої дійсно перебуває малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_7 здійснює належний догляд за останнім, дитина забезпечена належним харчуванням, одягом, укладено угоду з сімейним лікарем, по необхідності відвідує лікаря з дитиною. Крім цього на утриманні засудженої також перебуває семеро неповнолітніх дітей, батько дітей записаний зі слів матері у свідоцтвах про народження хоча разом з ОСОБА_9 проживає співмешканець Тахір, який усно вказав, що являється біологічним батьком всіх дітей. Щодо перебування сім`ї ОСОБА_10 на обліку сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах (СЖО) пояснила, що на даний облік дана сім`я потратила за невиконання батьківських обов`язків, щодо доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та інших дітей, які не відвідували школу, але під час виїзду комісії за місцем проживання та проведення бесід, ОСОБА_7 зробила висновки та діти почали періодично, але відвідувати навчальний заклад.

Дослідивши клопотання засудженої та додані до нього матеріали, заслухавши думку учасників, суд дійшов наступного висновку.

Положенням ч. 2 ст. 21 КПК України передбачено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за правилами розділу VIII КПК України "Виконання судових рішень" і порядок їх вирішення врегульовано статтею 539 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання зокрема, про відстрочку виконання вироку.

Так, вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 серпня 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України та призначено їй покарання у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 12.01.2024 року, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді шести років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна що є її власністю.

Застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши їй залишати житло за її місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 в нічний час доби в період з 22 години до 06 години наступного дня до набирання законної сили вироку.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_7 на виконання вироку.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання, строк перебування під цілодобовим домашнім арештом у період з 22.05.2024 року до 08.11.2024 з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Крім цього порушено перед Виконавчий комітет Шпиківської селищної ради Вінницької області, як органом опіки та піклування, питання про необхідність влаштування або встановлення опіки над неповнолітніми дітьми:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію окремої ухвали направлено для виконання.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12.01.2026 вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України залишено без змін, таким чином даний вирок набрав законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення суду апеляційної інстанції та касаційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 536 КПК України виконання вироку про засудження особи до виправних робіт, пробаційного нагляду, арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі може бути відстрочено у разі: 1) тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання, - до його видужання; 2) вагітності засудженої або за наявності у неї малолітньої дитини - на час вагітності або до досягнення дитиною трьох років, якщо особу засуджено за кримінальний проступок або злочин, що не є особливо тяжким; 3) якщо негайне відбування покарання може потягти за собою винятково тяжкі наслідки для засудженого або його сім`ї через особливі обставини (пожежа, стихійне лихо, тяжка хвороба або смерть єдиного працездатного члена сім`ї тощо) - на строк, встановлений судом, але не більше одного року з дня набрання вироком законної сили.

Разом з цим, приписами ч. 2 ст. 536 КПК України визначено, що відстрочка виконання вироку не допускається щодо осіб, засуджених за тяжкі (крім випадків, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті) та особливо тяжкі злочини незалежно від строку покарання.

В своїй заяві засуджена зазначає підставу передбачену в частині 1 ст. 356 КПК України про можливість відстрочки виконання вироку, наявність на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, згідно абз.3 п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 1990 року № 11 зі змінами, внесеними згідно Постанов Пленуму Верховного Суду України від 03.12.1997 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» обставини, які є підставами для надання відстрочки виконання вироку, повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Вирішуючи це питання, суд, окрім обставин-підстав застосування відстрочки виконання вироку, враховує також тяжкість вчиненого злочину, особу засудженого, з`ясовує, чи допускає закон таке рішення щодо цього виду покарання та чи є для цього передбачені законом підстави.

Відповідно до копії свідоцтва про народження сері НОМЕР_1 , від 30 травня 2024 року, ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , його матір`ю є ОСОБА_7 .

Враховуючи той факт, що ОСОБА_7 засуджена за вчинення тяжкого умисного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, але приписами ч. 2 ст. 536 КПК України визначено, що відстрочка виконання вироку не допускається щодо осіб, засуджених за тяжкі (крім випадків, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті, а саме перебування на утриманні малолітньої дитини, яка не досягла трьох річного віку), відстрочка виконання вироку в цьому випадку допускається, оскільки це прямо передбачено приписами ч. 2 ст. 536 КПК України.

Таким чином, клопотання засудженої ОСОБА_7 про відстрочку виконання вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 серпня 2025 року, стосовно засудженої ОСОБА_7 , є таким, що підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 372, 376, 536, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженої ОСОБА_7 про відстрочку виконання вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 серпня 2025 року задовольнити частково.

Відстрочити виконання вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 серпня 2025 року, яким ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді шести років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, в частині відбування покарання у виді шести років шести місяців позбавлення волі до досягнення дитиною ОСОБА_8 трирічного віку, а саме до 13 травня 2027 року з дня набрання законної сили вироку.

В іншій частині вирок підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області на протязі семи днів з дня її оголошення, а засудженим який тримається під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1