КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/659/26 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2114/2026 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, у кримінальному провадженні № 00000272 від 28.08.2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 січня 2026 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 год. 06 хв. 14 березня 2026 року, без визначення розміру застави.

Встановлено строк дії ухвали слідчого судді про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - до 10 год. 06 хв. 14 березня 2026 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить її скасувати та постановити нову узвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати щодо ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді застави, у розмірі, який апеляційний суд визнає достатнім для забезпечення виконання процесуальних обов`язків, із покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, або домашній арешт (цілодобовий або у певний період доби) з покладенням відповідних процесуальних обов`язків.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що слідчий суддя не звернув уваги на відсутність обґрунтованої підозри і не надав оцінки доводам захисника про відсутність опису, які саме дії ОСОБА_7 вчинив на виконання об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення за ч.1 ст.111-2 КК України.

Апелянт наголошує на тому, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, щодо особи ОСОБА_7 , а слідчим суддею не доведено неможливість застосування альтернативного або більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі ВКЗ із ДУ «Київський слідчий ізолятор») та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_10 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000272, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2025 за підозрою громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, в період часу з листопада 2023 року по теперішній час, достовірно знаючи що Російська Федерація (далі - РФ) здійснила збройну агресію проти України, а також той факт, що у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022 та Постанови Правління Національного банку України №18 від 24.02.2022, з РФ заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків, а в Україні діє правовий режим воєнного стану, здійснюють пособництві державі-агресору, тобто організацію вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинене громадянином України з метою завдання шкоди України шляхом добровільної передачі активів представникам держави-агресора через підконтрольну останнім мовою оригіналу - ООО «Промышленно-инвестиционннаякомпания «Патриот», а саме передачі товарно-матеріальних цінностей підприємствам державного сектора держави агресора, а саме мовою оригіналу - ГУП ДНР «УГЛЕКАЧЕСТВО».

Так, 07.07.2005 зареєстровано ТОВ «Промислово - інвестиційна компанія «Патріот», , юридична адреса: Донецька обл., м. Шахтарськ, м-н Журавлівка, буд. 15, основний вид діяльності: 05.10 Добування кам`яного вугілля.

З 30.01.2009 кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Промислово - інвестиційна компанія «Патріот» є ОСОБА_7 .

На початку 2022 року, але не раніше 23 квітня 2022 року, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у громадянина України ОСОБА_7 , достовірно знаючого з розповсюджених у засобах масової інформації та мережі Інтернет повідомлень про окупацію Збройними Силами Російської Федерації м. Шахтарськ Донецької області, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення кримінально караного діяння, що полягає у пособництві державі-агресору, тобто організації вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинене громадянином України з метою завдання шкоди України шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

Так, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що провадження будь-якої господарської діяльності на території держави-агресора, зокрема постачання товарів на користь РФ чи контрольованих РФ підприємств, отримання товарів з підприємств РФ є незаконною та призведе до сплати податкових зобов`язань та зборів на користь РФ, що в свою чергу допомагатиме її економічному розвитку, буде спрямовуватись на розвиток військово-промислового комплексу РФ, забезпечення військових потреб та збільшення військового потенціалу країни-агресора, а відтак сприятиме у здійсненні військової агресії проти України, для уникнення санкцій РНБО України розробив єдиний план дій, необхідний для досягнення мети протиправного механізму, який включав в себе залучення осіб з числа близьких родичів та працівників його компанії, а також реєстрація нового ТОВ на території РФ.

Надалі, 29.11.2022 ОСОБА_7 , з метою реалізації вказаного злочинного умислу, розуміючи, що продукція компанії ТОВ «Промислово - інвестиційна компанія «Патріот» - вугілля першочергово орієнтована на споживачів країн СНД, найбільший ринок збуту - РФ, за попередньою змовою з невстановленими досудовий розслідуванням особами надав вказівку щодо перереєстрації за законодавством РФ ТОВ «Промислово - інвестиційна компанія «Патріот», мовою оригіналу - ООО «Промышленно-инвестиционннаякомпания «Патриот», адреса реєстрації: т.зв. «Донецька народна республіка», м.о. Шахтарський, м. Шахтарськ, мкр. 7, стр. 22.

Основний вид діяльності мовою оригіналу - ООО «Промышленно-инвестиционннаякомпания «Патриот»: 05.10 Добування та збагачення вугілля й антрациту.

Так, ОСОБА_7 , реалізуючи вказаний злочинний намір, направлений на пособництво державі-агресору, фактично здійснює керівництво та контроль за діяльністю мовою оригіналу - ООО «Промышленно-инвестиционннаякомпания «Патриот», проводить зустрічі з потенційними контрагентами, підприємствами, які зареєстрованими в РФ, домовляється щодо умов поставок, а також здійснює контроль за реалізацією продукції як на території РФ, так і на тимчасово окупованих територіях «ДНР».

Поряд із цим, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер таких дій, здійснює організаційно - розпорядчі функції в мовою оригіналу - ООО «Промышленно-инвестиционннаякомпания «Патриот», а саме: формує план діяльності ТОВ, веде фінансову звітність, формує звіти щодо обсягів виробництва, залишків вугілля, здійснює розрахунок платіжних доручень, звірку взаєморозрахунків з постачальниками, розподіл обов`язків між співробітниками мовою оригіналу - ООО «Промышленно-инвестиционннаякомпания «Патриот», проводить наради з останніми, розрахунок заробітної плати співробітників, премій, а також надає вказівки співробітникам, які перебувають на тимчасово - окупованій території щодо передачі товарно-матеріальних цінностей на підприємства, зареєстровані в РФ, та тимчасового окупованих територіях.

А також, ОСОБА_7 , для реалізації вказаного злочинного умислу, використовуються потужності та склади ТОВ «Промислово - інвестиційна компанія «Патріот», які знаходяться за адресою колишньою реєстрацій ТОВ «Промислово - інвестиційна компанія «Патріот»: м. Шахтарську Донецької області. Так, останнім, у невстановлений досудовим розслідуванням час, та за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, залучено співробітників, які за вказівкою ОСОБА_7 здійснюють поставку вугілля до підприємств, що зареєстровані в РФ та в тз. в. «ДНР».

Крім того, на початку вересня 2024 року, точний час встановити не виявилось за можливе, перебуваючи у невстановленому місці, на виконання попередньої змови щодо пособництва державі-агресору шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, ОСОБА_7 організував купівлю - продаж та передачу вугілля з мовою оригіналу - ООО «Промышленно-инвестиционннаякомпания «Патриот» на адресу мовою оригіналу - ГУП ДНР «УГЛЕКАЧЕСТВО», код ЄДРПОУ , зареєстроване: т.зв. «ДНР», м. Донецьк, вул. Георгія Димитрова, буд. 2б.

У ході спілкування між ОСОБА_7 та представником мовою оригіналу - ГУП ДНР «УГЛЕКАЧЕСТВО», останні дійшли згоди щодо кількості поставленого мовою оригіналу - ООО «Промышленно-инвестиционннаякомпания «Патриот» на адресу мовою оригіналу - ГУП ДНР «УГЛЕКАЧЕСТВО» вугілля, строків поставки, їх ціни, оплати.

Так, на виконання попередньої злочинної змови на вчинення злочину, 07 вересня 2024 року, точний час встановити не виявилося за можливе, перебуваючи у невстановленому місці, за вказівкою ОСОБА_7 , між мовою оригіналу - ООО «Промышленно-инвестиционннаякомпания «Патриот» та мовою оригіналу - ГУП ДНР «УГЛЕКАЧЕСТВО» укладено договір № №08/12-24-ПДВ от 07.09.2024г., в т.ч. НДС 20% - 100 000.00 руб., згідно з яким мовою оригіналу - ООО «Промышленно-инвестиционннаякомпания «Патриот» поставляє на адресу мовою оригіналу - ГУП ДНР «УГЛЕКАЧЕСТВО» вугілля, сума договору складає 500 000, 00 рос. руб.

На виконання указаного договору, 25 жовтня 2024 з особистого рахунку мовою оригіналу - ГУП ДНР «УГЛЕКАЧЕСТВО» № , відкритому ПАО «ПРОМСВЯЗЬБАНК» г. Москва на особистий рахунок мовою оригінала - ООО «Промышленно-инвестиционннаякомпания «Патриот» № здійснено оплату за товар - вугілля по рахунку № 97 у розмірі 500 000, 00 рос. руб., та мовою оригінала - ООО «Промышленно-инвестиционннаякомпания «Патриот» поставило на адресу мовою оригіналу - ГУП ДНР «УГЛЕКАЧЕСТВО» товарно - матеріальні цінності - вугілля.

Таким чином, ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами в період часу з листопада 2023 року по теперішній час, достовірно знаючи що Російська Федерація (далі - РФ) здійснила збройну агресію проти України, а також той факт, що у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022 та Постанови Правління Національного банку України №18 від 24.02.2022, з РФ заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків, а в Україні діє правовий режим воєнного стану, здійснюють пособництві державі-агресору, тобто організацію вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинене громадянином України з метою завдання шкоди України шляхом добровільної передачі активів представникам держави-агресора через підконтрольну останнім мовою оригіналу - ООО «Промышленно-инвестиционннаякомпания «Патриот», а саме передачі товарно-матеріальних цінностей підприємствам державного сектора держави агресора, а саме мовою оригіналу - ГУП ДНР «УГЛЕКАЧЕСТВО».

Підозра ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме:

-проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями, згідно з якими вбачається, що ОСОБА_7 фактично здійснює керівництво та контроль за діяльністю мовою оригіналу - ООО «Промышленно-инвестиционннаякомпания «Патриот», проводить зустрічі з потенційними контрагентами, підприємствами, які зареєстрованими в РФ, домовляється щодо умов поставок, а також здійснює контроль за реалізацією продукції як на території РФ, так і на тимчасово окупованих територіях «ДНР».

Крім того, ОСОБА_7 здійснює організаційно - розпорядчі функції в мовою оригіналу - ООО «Промышленно-инвестиционннаякомпания «Патриот», а саме: формує план діяльності ТОВ, веде фінансову звітність, формує звіти щодо обсягів виробництва, залишків вугілля, здійснює розрахунок платіжних доручень, звірку взаєморозрахунків з постачальниками, розподіл обов`язків між співробітниками мовою оригіналу - ООО «Промышленно-инвестиционннаякомпания «Патриот», проводить наради з останніми, розрахунок заробітної плати співробітників, премій, а також надає вказівки співробітникам, які перебувають на тимчасово - окупованій території щодо передачі товарно-матеріальних цінностей на підприємства, зареєстровані в РФ, та тимчасового окупованих територіях.

-оглядами відкритих джерел інформації в мережі Інтернет, згідно з якими встановлено: - відомості з державних російських онлайн-ресурсів, на яких міститься інформація щодо мовою оригіналу - ООО «Промышленно-инвестиционнная компания «Патриот»; - відомості з сайтів мовою оригіналу - ООО «Промышленно-инвестиционнная компания «Патриот`щодо реалізації продукції на території т.зв. ДНР, РФ; - інформація з державних російських онлайн-ресурсів, щодо сплати податків (фінансово-бухгалтерська звітність) в бюджет РФ мовою оригіналу - ООО «Промышленно-инвестиционнная компания «Патриот» за 2024 рік.

14.01.2026 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

15.01.2026 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 год. 06 хв. 14.03.2026, без визначення розміру застави.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками слідчого судді, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Ионкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки ним сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Вивчивши матеріали надані суду апеляційної інстанції, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що сукупність матеріалів судового провадження на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що на даному етапі досудового розсування фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Крім цього, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його наслідки, характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано встановив, що слідчим у своєму клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

У справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Колегія суддів вважає, що матеріали досудового провадження містять достатньо даних для висновку про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах досудового провадження відсутні та стороною захисту не надані.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя не врахував, що слідчим у клопотанні належним чином не доведено, що з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його наслідки, характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, заявлені органом досудового розслідування ризики мають такий ступінь небезпеки та такий ступінь вірогідності, якому здатен запобігти лише запобіжний захід у виді безальтернативного тримання під вартою, тому дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 без визначення застави.

За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, що не передбачає часткового скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів доходить висновку про те, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню повністю, з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Дослідивши надані суду апеляційної інстанції матеріали кримінального провадження та врахувавши конкретні обставини та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , ступінь суспільної небезпеки та його наслідки, суворість покарання, що загрожує у разі можливого визнання його винуватості, конкретні обставини інкримінованих йому дій та дані про особу підозрюваного, беручи до уваги ступінь вірогідності існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вік та стан здоров`я, відсутність судимостей, міцність сімейних та соціальних зв`язків підозрюваного, колегія суддів вважає за можливе визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, у відповідності до ч.5 ст.182 КПК України, в розмірі 305 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 015 040 гривень у національній грошовій одиниці.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованого підозрюваному кримінальному правопорушенню, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки внесення застави в такому розмірі повинно достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечити в подальшому його належну процесуальну поведінку в даному провадженні.

Вирішуючи питання про покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, колегія суддів вважає за необхідне покласти на нього наступні обов`язки:

- не відлучатись із населеного пункту, де проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

- утримуватися від спілкування у поза процесуальний спосіб з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала слідчого судді, яка переглядається, виходячи з тих обставин кримінального провадження, які існували на день її постановлення.

За таких обставин, при постановленні нової ухвали, колегія суддів може визначити строк дії такої ухвали в межах строку досудового розслідування, який існував на час постановлення оскаржуваної ухвали, строком на 60 днів, тобто до 14.03.2026 включно.

За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга сторони захисту підлягає задоволенню частково, а ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 305 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 1 015 040 грн, та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування строком на шістдесят днів.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 січня 2026 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 год. 06 хв. 14 березня 2026 року.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу в межах 305 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1 015 040 (один мільйон п`ятнадцять тисяч сорок) гривень у національній грошовій одиниці.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, банк ГУ ДКС України в місті Києві, код банку - 820172, номер рахунку за стандартом IBAN: UA1082186, призначення платежу «застава».

У разі внесення застави, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- не відлучатись із населеного пункту, де проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

- утримуватися від спілкування у поза процесуальний спосіб з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначити в межах строку досудового розслідування, до 14 березня 2026 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_11

Судді:

ОСОБА_12 ___________