Єдиний унікальний номер 722/368/26
Номер провадження 1-в/722/18/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 рокуСокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни клопотання начальника державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_4 .

Розгляд справи здійснювався за відсутності представника виправної колонії та засудженого, які, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмові заяви, у яких представник виправної колонії ОСОБА_6 підтримав клопотання, а засуджений не заперечував щодо задоволення клопотання, а також просили розглянути справу за їх відсутності.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки вважає, що засуджений заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Дослідивши письмові документи, додані до клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.

Із досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 14.05.2020 року, який було змінено ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02.07.2020 року, за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховується з моменту його затримання, тобто з 13.09.2019 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 13.09.2019 року по день набрання даним вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Крім цього, ОСОБА_4 засуджений вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 24.05.2022 року, який було змінено ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18.07.2022 року, за ч.3 ст.185; ч.4 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі.

У строк відбування покарання зараховано покарання, відбуте частково за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 14.05.2020 року з 13.09.2019 року по 24.05.2022 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховується з дня ухвалення вироку, тобто з 24.05.2022 року.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 03.04.2025 року ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 24.05.2022 року за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі на підставі ч.2 ст.74 КК України у зв`язку із усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений. Вважається засудженим за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 14.05.2020 року за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі.

Кінцевим строком відбування ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі є 13.09.2026 року.

Пунктом 2 ч.3 ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

У відповідності до ч.5 ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 , відноситься до тяжких злочинів.

Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання та періоди часу, які йому зараховано судом у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_4 відбув 5 років 7 місяців 28 днів, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим ОСОБА_4 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 6 місяців 2 дні.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків тощо.

Частиною 3 ст. 107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Частиною 1 ст. 118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати.

Засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості. (ч.2 ст. 118 КВК України).

Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день (ч.5 ст. 118 КВК України).

Як вбачається із досліджених в судовому засіданні особової справи засудженого, характеристики, затвердженої 26.02.2026 року начальником ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_5 , довідки №22-26 від 02.02.2026 року, засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 24.05.2022 року.

У період перебування в слідчому ізоляторі м. Вінниця стягнень та заохочень не мав. За період перебування в ДУ «Могилів-Подільська ВК (№114)» до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Не заохочувався.

До державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» прибув 07.11.2023 року. По прибуттю до установи і по даний час до будь-якої оплачуваної суспільно-корисної праці не залучається, так як являється особою пенсійного віку. Проте, із урахуванням віку та фізичних можливостей виконує роботи з благоустрою у відділенні та із самообслуговування, розуміє необхідність виконання таких робіт.

За час відбування покарання в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Тричі заохочений у виді оголошення подяки.

У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, товаришує і; засудженими позитивної спрямованості, будує з ними рівні й доброзичливі взаємовідносини. По відношенню до персоналу установи ввічливий, їхні закони вимоги виконує.

Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, реагує не них позитивно, завжди робить для себе належні висновки. Приймає активну участі у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка де звільнення», регулярно відвідує необхідні курси та тренінгові заняття.

Відповідно до статей 110 та 112 КВК України соціально-корисні зв`язки на волі підтримує із рідними шляхом отримання посилок та передач. Взаємовідносини із рідними переважно добрі. Вину у скоєному злочині визнав та розкаюється.

Згідно довідки бухгалтерії державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» за №22, щодо засудженого ОСОБА_4 , станом на 01.02.2026 року в установі виконавчих листів не перебуває.

Згідно довідки начальника оперативного відділу ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_7 від 01.02.2026 року, засуджений ОСОБА_4 на оперативно-профілактичних обліках не перебуває.

Згідно довідки медичної частини №296 від 25.09.2025 року засуджений ОСОБА_4 08.11.2023 року був оглянутий медичною комісією установи. Визнаний непрацездатним. З 17.04.2025 року по 15.05.2025 року знаходився на стаціонарному лікуванні в МОЛ ВК №19 Львівської області. В подальшому за медичною допомогою не звертався. На даний час стан його здоров`я задовільний.

Частиною 2 ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно висновку комісії державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ре соціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ре соціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

На підставі ст. 81 КК України та керуючись ст. 537 ч.1 п.2, ст. 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гранів Гайсинського району Вінницької області, від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 14.05.2020 року, умовно-достроково на невідбутий строк 6 (шість) місяців 2(два) дні.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 81 КК України роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71,72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1