Справа № 161/4228/26
Провадження № 1-кс/161/1590/26
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 25 лютого 2026 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання начальника відділення СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000297 від 19.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України,

В С Т А Н О В И В

Начальник відділення СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про арешт майна, яке було вилучене 19.02.2026, в ході проведення обшуку в житлі, де зареєстрований та проживає ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , який проведено 19.02.2026, на підставі ч.3 ст.233 КПК України.

У поданому клопотанні слідчий вважає, що вилучене майно зберегло на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, необхідно вжити заходів до його збереження шляхом накладення на нього арешту.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав повністю, навів доводи аналогічно тим, що вказані у клопотанні, просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний заперечили щодо задоволення клопотання у частині накладення арешту на зброю, яка не має жодного відношення до кримінального провадження.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000297 від 19.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України.

19.02.2026 в ході проведення обшуку в житлі, де зареєстрований та проживає ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , який проведено 19.02.2026, на підставі ч.3 ст.233 КПК України виявлено та вилучено речі та предмети, які постановою слідчого від 19.02.2026 визнані речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.02.2026 надано дозвіл на проведення обшуку в житлі, де зареєстрований та проживає ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , який проведено 19.02.2026, на підставі ч.3 ст.233 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 на законних підставах володіє вилученою зброєю, що не заперечується і стороною обвинувачення.

Таким чином, слідчим доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене в ході проведення обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки наданими до клопотання доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України. Відсутні підстави вважати, що майно вилучено з порушенням кримінальних процесуальних норм.

Слідчим у клопотанні доведено, що існують достатні підстави вважати, що частина вказаного майна, дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, обмеження права власності на це майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Статтею 98 КПК України визначене поняття речового доказу.

Разом з тим, доказів про те, що рушниця мисливська гладкоствольна ИЖ-58МА з номером НОМЕР_1 , рушниця мисливська гладкоствольна НОМЕР_2 з номером НОМЕР_3 , рушниця Fabarm LION H368 з номером НОМЕР_4 , ніж з номером « НОМЕР_5 » відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.

Більше того, матеріалами клопотання не доведено, яким чином вказані вище речі можуть слугувати доказами у даному кримінальному провадженні за фактом пострілу із малокаліберної рушниці моделі «ТОЗ-8-01 ОПЗ».

Всупереч вимогам ст.ст. 170, 173 КПК України, звертаючись з клопотанням сторона обвинувачення, не вказала яким чином буде досягнута мета накладення арешту, як це визначено ч.2 ст.170 КПК України, не перевірили наявності підстав накладення арешту в цій частині та обмежилися лише формальним посиланням на доведення підстав, передбачених ст.170 КПК України.

Документальне обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучені інші рушниці та ніж відсутнє, сукупність зазначених обставин засвідчує відсутність доцільності накладення арешту на майно у рамках даного кримінального провадження.

Звертає слідчий суддя, що у судовому засіданні сам слідчий підтвердив відсутність доцільності в арешті ножа.

Арешт зброї з метою забезпечення подальшого анулювання дозволу на зброю не відповідає завданням кримінального процесуального закону, зокрема ст.2 КПК України, оскільки Інструкцією, затвердженою наказом МВС №622 від 21.08.1998, визначено порядок анулювання дозволів, у разі виявлення порушень правил дозвільної системи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає до задоволення, однак частково.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 130, 132, 167, 170, 174, 175, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку від 19.02.2026, а саме на: кофту темно-синього кольору бренду «EWH», чоботи резинові зеленого кольору, рюкзак камуфляжного забарвлення, рушницю малокаліберну моделі «ТОЗ-8-01 ОПЗ», змиви, а саме з цівки та руків?я, пластикову ємність з набоями та два патронтажі з набоями, полімерну ємність з предметами схожими на малокаліберні набої у кількості 26 шт., полімерну ємність з предметами ззовні схожими на малокаліберні набої у кількості 9 шт., полімерну ємність для утримання предметів ззовні схожих на набої у кількості 25 шт., паперове упакування з полімерною ємністю з предметами ззовні схожими на малокаліберні набої у кількості 50 шт.

Заборонити відчуження, розпорядження та користування майном, на яке накладено арешт.

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на рушницю мисливську гладкоствольну ИЖ-58МА з номером НОМЕР_1 , рушницю мисливську гладкоствольну НОМЕР_2 з номером НОМЕР_3 , рушницю Fabarm LION H368 з номером НОМЕР_4 , ніж з номером « НОМЕР_5 ».

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя