Справа № 147/2207/25
Провадження № 1-кс/147/35/26
УХВАЛА

іменем України

12 лютого 2026 року с-ще Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ ВП №2 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000156 від 13.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

встановив:

11 лютого 2026 року слідчий СВ Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 без визначення розміру застави у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000156 від 13.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Клопотання мотивує тим, що слідчим відділенням Відділення поліції № 2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000156 від 13.10.2025 стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у порушення вимог ст. 11, 16, 49, 124-1, 124-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військовослужбовець військової служби, військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин. Солдат ОСОБА_4 , перебуваючи на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , яка знаходиться в АДРЕСА_1 в якості курсанта 1 навчального взводу 3 навчальної роти ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.08.2025 вибув з військової частини до військово-медичного клінічного центру Центрального регіону м. Вінниця для проходження за його скаргою військово-лікарської комісії для визначення придатності до військової служби. В процесі проходження ВЛК ОСОБА_4 в період з 27.08.2025 по 18.09.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка Вінницької обласної Ради», куди був направлений для проходження медичного огляду з приводу тривожно-депресивного розладу здоров`я. Після проходження лікування, 18.09.2025 ОСОБА_4 був виписаний з лікувального закладу для подальшого проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 . В той час 18.09.2025 у солдата ОСОБА_4 виник умисел на нез`явлення його на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 без поважних причин, з метою тимчасового ухилення від військової служби. Реалізуючи вищезазначений злочинний умисел, будучи військовослужбовцем військової служби солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, відмовився повертатись до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та ухилився від проходження військової служби до 27.11.2025, тобто до часу коли, будучи підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, був затриманий на підставі ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 25.11.2025. За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також учинене ним нез`явлення вчасно на службу, не повідомляв та проводив час на власний розсуд. Таким чином, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто - нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, вчинене тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану.

Встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні злочину, 19.11.2025 ОСОБА_4 , відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, а саме: підставою для внесення відомостей до ЄРДР послужило повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про вчинення кримінального правопорушення, а саме за фактом неприбуття до військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем військової служби за мобілізацією солдатом ОСОБА_4 ; до повідомлення про вчинення кримінального правопорушення надано доповідь командира в/ч НОМЕР_1 про неповернення до тимчасового місця розташування військової частини НОМЕР_1 після виписки з лікувального закладу КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка Вінницької обласної Ради» курсанта 3 навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 за призовом по мобілізації солдата ОСОБА_4 ; показаннями свідків, а саме командування та військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , де проходив військову службу солдат ОСОБА_4 ; показаннями свідків, а саме медичних працівників лікувальних закладів, де проходив обстеження та лікування ОСОБА_4 ; лист КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка» про те, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні №17 з 27.08.2025 по 18.09.2025 з діагнозом: «Інші змішані тривожні розлади»; матеріали службового розслідування стосовно військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації курсанта 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 ; відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка», ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у медичному закладі в період з 27.08.2025 по 18.09.2025 з діагнозом: Тривожно-депресивний розлад з тривалими проявами у особи емоційно вольовою нестійкістю; відповідно до характеристики, виданої Нововодолазькою селищною радою Харківського району Харківської області ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; відповідно до інформації наданої Нововодолазькою селищною радою Харківського району Харківської області, в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані та фактично проживають: гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; відповідно до інформації наданої КНП «Нововодолазька центральна лікарня», ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; письмовим повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке вручено ОСОБА_4 19.11.2025, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, тобто у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень; відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 1002 від 29.12.2025, який виконаний експертами Вінницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України», ОСОБА_4 , для винесення об`єктивного експертного рішення щодо визначення його психічного стану, потребує тривалого обстеження та спостереження в умовах експертного психіатричного стаціонару, тобто проведення йому комплексної стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи.

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області, підозрюваному ОСОБА_4 28.11.2025 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави на строк шістдесят днів, тобто до 25.01.2026 включно.

Постановою керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_10 від 12.01.2026, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 19.02.2026 включно.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області, підозрюваному ОСОБА_4 20.01.2026 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави в межах строку досудового розслідування до 19.02.2026 включно.

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 10.02.2026, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 19.04.2026 включно.

Строк обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 закінчується 19.02.2026, однак у кримінальному провадженні необхідно виконати слідчі та процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, зокрема необхідно:

-закінчити проведення підозрюваному ОСОБА_4 комплексної стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи, до проведення якої залучено експертів Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України»;

-відповідно до ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 29.01.2026, ОСОБА_4 направити та помістити до стаціонарного відділення Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України», в межах строку досудового розслідування, для здійснення його тривалого обстеження та спостереження в умовах експертного психіатричного стаціонару під час проведення комплексної стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи;

-виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, які необхідні для закінчення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, в тому числі виконання вимоги ст. 290 КПК України;

-скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування чи клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Враховуючи вище викладене, на думку слідчого, провести вказані слідчі та процесуальні дії у передбачений законом строк не представляється можливим, тому сторона обвинувачення вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки установлені раніше ризики, передбачені у п. 1, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначені в попередній ухвалі, які слугували підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, на даний час продовжують існувати та жодним чином не зменшилися. Зокрема ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом неявок до слідчого, прокурора та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Наявність ризиків, зазначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, вчиненого в умовах воєнного стану, яке відноситься відповідно до ст. 12 КК України до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, та усвідомивши невідворотність покарання, останній без застосування запобіжного заходу, окрім тримання під вартою без визначення застави, може зникнути та переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні. ОСОБА_4 переховувався від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження було невідоме, у зв`язку з чим був оголошений в розшук постановою слідчого від 25.11.2025. Офіційного місця працевлаштування ОСОБА_4 не має. Востаннє проживав за адресою: АДРЕСА_2 , проте був відсутній за місцем проживання та реєстрації, інформації про точне місцезнаходження ОСОБА_4 здобуто не було, ОСОБА_4 не з`являвся без поважних причин на виклики слідчого.

Застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу (особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт) не зможе запобігти вищевказаним ризикам, оскільки є недостатньо суворими враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання.

Крім того, згідно з ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Також, ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 407 КК України, а під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочинів, зокрема передбачених ст. 407 КК України, можливо застосувати запобіжний захід виключно у виді тримання під вартою, тому застосувати інший вид запобіжного заходу в даному випадку не представляється можливим.

З врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру інкримінованого ОСОБА_4 діяння та враховуючи той факт, що на даний час у зазначеному кримінальному провадженні строк досудового слідства триває, існує необхідність проведення відповідних слідчих (розшукових) дій, а тому для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Згідно із ч. 3 ст. 197 КПК України, строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи, що строк досудового розслідування кримінального провадження №0000156 був продовжений до п`яти місяців, тобто до 19.04.2026 включно, тому і строк обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 необхідно продовжити в межах строку досудового розслідування.

Таким чином, з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, виникає необхідність у продовженні обраного запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у виді тримання під вартою без визначення застави в межах строку досудового розслідування.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання у повному обсязі, з підстав наведених у ньому, зазначив, що заперечує щодо визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, про ряд неточностей зазначених у клопотанні, в тому числі щодо місця проходження служби, адреси фактичного місця проживання тощо. Вказує на відсутність ризиків, а також те що за час досудового розслідування зважаючи на кваліфікацію дій за ч. 5. ст. 407 КК України, слідчий вже повинен був провести всі необхідні слідчі дії, провести всі експертизи, натомість ключових свідків досі не допитано, зазначив про необхідність проведення експертизи з визначення того чи дійсно командир військової частини НОМЕР_1 підписав Акт службового розслідування, зважаючи на особливості документообігу у військовій частині. Зазначає, що по статті 407 КК України є можливість застосувати статтю 401 КК України щодо нього, а не затягувати проведення досудового розслідування шляхом проведення комплексної стаціонарної експертизи. Зазначає про те, що він досі знаходиться в процедурі проходження ВЛК, в нього немає ступеня придатності до військової служби, а тому взагалі незрозуміло чи він мав би повертатися до військової частини НОМЕР_1 , яка передбачена для повністю придатних осіб. Просить застосувати альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який враховуючи його матеріальне становище є суттєвим і повністю забезпечить виконання процесуальних обов`язків. Повідомив, що в разі дії відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, він матиме можливість пройти комплексну стаціонарну експертизу, якщо вона потрібна органу досудового розслідування, у будь якій області. Більше того, повідомив, що у нього є проблеми зі здоров`ям і в нього закінчилися ліки, які відсутні в умовах тримання під вартою.

Заслухавши пояснення прокурора та підозрюваного, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000156 13.10.2025 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України (а.с. 9).

Як випливає з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.11.2025, 27 листопада 2025 року о 00:08 год. на ділянці автошляху М03 Киїх-Харків 102 км Бориспільського району Київської області за межами населених пунктів затримано підозрюваного ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 25.11.2025 (а.с. 75).

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, вручено ОСОБА_4 19.11.2025 відповідно до вимог ч.1 ст. 278 КПК України (а.с. 63-73).

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 28 листопада 2025 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 25 січня 2026 року включно (а.с. 107-110).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №1002 від 29.12.2025, який виконаний експертами Вінницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України», ОСОБА_4 , для винесення об`єктивного експертного рішення щодо визначення його психічного стану, потребує тривалого обстеження та спостереження в умовах експертного психіатричного стаціонару, тобто проведення йому комплексної стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи (а.с. 119-124).

Постановою слідчого від 05.01.2026 підозрюваному ОСОБА_4 призначено комплексну стаціонарну судово-психолого-психіатричну експертизу, до проведення якої залучено експертів Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України», що знаходиться за адресою: 79021, Львівська область, місто Львів, вулиця Кульпарківська, будинок 95 (а.с. 117-118).

Постановою керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_10 від 12 січня 2026 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156 від 13.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, до трьох місяців, тобто до 19 лютого 2026 року (а.с. 126-129).

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 20.01.2026, підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави в межах строку досудового розслідування до 19.02.2026 включно (а.с. 130-133).

Відповідно до ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 29 січня 2026 року, ОСОБА_4 дозволено направити та помістити до стаціонарного відділення Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України», в межах строку досудового розслідування, для здійснення його тривалого обстеження та спостереження в умовах експертного психіатричного стаціонару під час проведення комплексної стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи (а.с. 134-136).

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 10.02.2026, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 19.04.2026 включно (а.с. 137).

Відповідно до ч.4, ч.5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

За змістом ч.3 ст. 199 КПК України, зокрема, обставинами, які є підставами для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та наявні обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК України. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя ураховує, що ризики, наявність яких була доведена прокурором у суді під час застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також при продовженні строку тримання його під вартою, не зменшились.

Також слідчим суддею враховані ризики зокрема, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється (п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вказані ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 20.01.2026 строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 19.02.2026, в клопотанні слідчим наведено й під час судового розгляду прокурором доведено, що завершити досудове розслідування до закінчення дії зазначеної ухвали слідчого судді, немає можливості, оскільки наявні обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Зокрема такими обставинами є те, що необхідно провести підозрюваному ОСОБА_4 комплексну стаціонарну судово-психолого-психіатричну експертизу, оскільки відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №1002 від 29.12.2025, який виконаний експертами Вінницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України», ОСОБА_4 , для винесення об`єктивного експертного рішення щодо визначення його психічного стану, потребує тривалого обстеження та спостереження в умовах експертного психіатричного стаціонару, тобто проведення йому комплексної стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи.

Як зазначено вище, постановою слідчого СВ Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 05.01.2026 у кримінальному провадження підозрюваному ОСОБА_4 призначено комплексну стаціонарну судово-психолого-психіатричну експертизу, до проведення якої залучено експертів Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України», що знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Кульпарківська, будинок 95.

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 29 січня 2026 року, ОСОБА_4 дозволено направити та помістити до стаціонарного відділення Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України», в межах строку досудового розслідування, для здійснення його тривалого обстеження та спостереження в умовах експертного психіатричного стаціонару під час проведення комплексної стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи. Цією ж ухвалою постановлено: на період проведення стаціонарної психіатричної експертизи, тимчасово перевести ОСОБА_4 , який перебуває під вартою в слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)», етапувавши його в порядку та умовах передбачених для осіб, які перебувають під вартою, до слідчого ізолятора Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)», що знаходиться за адресою: вулиця Городоцька, будинок 20, місто Львів, Львівська область, 79007, з подальшим поміщенням до стаціонарного відділення Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України».

Додатковий час також необхідний для виконання інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які необхідні для закінчення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, в тому числі виконання вимоги ст. 290 КПК України.

Крім того, відповідно до ч 8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Отже, в даному випадку суд констатує безальтернативність запобіжного заходу згідно із ч. 8 ст.176 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а заявлені прокурором та враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу ризики, передбачені ст.177 КПК України, на даний час не зменшились.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що сукупний строк тримання ОСОБА_4 під вартою не перевищує дванадцяти місяців, з урахуванням необхідності отримання висновку проведення комплексної стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи, необхідність виконання інших дій в тому числі передбачених ст. 290 КПК України, з урахуванням положень ч. 8 ст. 176 КПК України, є достатні підстави для продовження підозрюваному ОСОБА_4 терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тримання обвинуваченого під вартою, в даному випадку, виправдано наявністю справжніх інтересів суспільства, що не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Доказів наявності у обвинуваченого захворювань, які би не давали йому можливості утримуватися під вартою в розпорядження суду не надано.

Суд під час постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Абзацом 8 ч.4 ст.183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Тобто, визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави та її розміру у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 407 КК України є дискреційним повноваженням суду. Водночас наявність дискреції має також ґрунтуватися на позиціях учасників кримінального провадження, висловлених в ході судового розгляду під час обрання/продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд враховує в даному випадку те, що прокурор заперечував щодо визначення розміру застави, а підозрюваний наполягав на застосуванні альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Водночас, частиною четвертою ст. 183 КПК України передбачено саме право, а не обов`язок суду не визначати розмір застави.

Враховуючи вимоги ч.8 ст. 176, ч. 4 ст. 183 КПК України, підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України, які наведені вище, слідчий суддя в контексті дискреційних повноважень суду визначати чи не визначати розмір застави вважає, що у даному кримінальному провадженні визначення застави не відповідатиме засадам кримінального провадження та особливому характеру справи, оскільки правопорушення вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану та триваючої збройної агресії з боку РФ проти України, а також у межах досудового розслідування призначено комплексну стаціонарну судово-психолого-психіатричну експертизу, і постановлено на період проведення стаціонарної психіатричної експертизи, тимчасово перевести ОСОБА_4 , який перебуває під вартою в слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)», етапувавши його в порядку та умовах передбачених для осіб, які перебувають під вартою, до слідчого ізолятора Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)», що знаходиться за адресою: вулиця Городоцька, будинок 20, місто Львів, Львівська область, 79007, з подальшим поміщенням до стаціонарного відділення Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України».

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

З огляду на викладене, клопотання слідчого варто задовольнити частково та продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 на 60 днів, тобто до 12.04.2026, без визначення застави.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000156 від 13.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України - задовольнити частково.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів тобто до 12 квітня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

В задоволенні решти клопотання - відмовити.

Копію ухвали направити на адресу Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для вручення підозрюваному та виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено о 12:00 годині 13 лютого 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1