Єдиний унікальний номер 317/5460/26
Провадження № 1-кп/317/219/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого в режимі відеоконференції ОСОБА_5

обвинуваченого в режимі відеоконференції ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

захисника в режимі відеоконференції ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 28.11.2023 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 подала до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 у кримінальному № 0000134 від 28.11.2023 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обгрунтування клопотання прокурор зазначає, що 18.07.2024 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 13.09.2024, в подальшому ухвалою слідчого судді від 23.09.2024 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 13.10.2024.

Зазначає, що обираючи запобіжний захід станом на 13.07.2024 слідчий суддя не встановив ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а з метою запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (можливість підозрюваним ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків та потерпілим у кримінальному провадженні) слідчим суддею на підозрюваного покладенні зобов`язання утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні, за винятком їх участі в процесуальних діях.

При обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 18.07.2024 слідчий суддя також дійшов висновку про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (можливість підозрюваним ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків та потерпілим у кримінальному провадженні).

Таким чином, ризик можливого впливу зі сторони обвинуваченого ОСОБА_4 на свідків у кримінальному провадженні двічі встановлений слідчим суддею.

На теперішній час, враховуючи стадію судового розгляду, практичне завершення дослідження документів та переходу до допиту свідків, представника потерпілого та, в подальшому, інших підозрюваних, сторона обвинувачення приходить до висновку, що на теперішній час ризик впливу на потерпілого, свідків та інших обвинувачених з боку обвинуваченого ОСОБА_4 продовжує існувати до моменту безпосереднього отримання судом показань від зазначених учасників провадження та дослідження їх судом.

Крім того, на теперішній час встановлено, що після направлення обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні до суду відносно ОСОБА_4 направлено ще два обвинувальні акти до суду, а саме 27.11.2024 у кримінальному провадженні № 0000103 у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України; а також 23.01.2026 у кримінальному провадженні № 0000376 у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 2 та ч. 3 ст. 255, ч. 2 та ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 2 та ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України. Таким чином, встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інший злочин (злочини).

У зв`язку з викладеним сторона обвинувачення приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки та з метою запобігання спробам незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших обвинувачених, а також спробам вчинити нові кримінальні правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , необхідно застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 злочину, а також те, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання вже обирався до ОСОБА_4 , разом з тим виявився неефективним, вважає неможливим повторне обрання відносно обвинуваченого найбільш м`якого запобіжного заходу.

Просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 (шістдесят) діб.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав у повному обсязі з підстав викладених у клопотанні, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_7 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Зазначив, що відносно ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, доказів його невиконання прокурором не надано, як і не надано доказів існування інших запобіжних заходів, жоден із ризиків прокурором не доведено.

Обвинувачений ОСОБА_4 також заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що він постійно з`являвся у судові засідання, жодного разу засідання з підстав його відсутності не відкладалося.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечували.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 також заперечувала проти клопотання, посилаючись на те, що ризики зазначені у клопотанні є надуманими.

Вислухавши клопотання прокурора, думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2024 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 13.10.2024 включно.

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України надійшов до Запорізького районного суду Запорізької області 14.10.2024, тобто поза межами строку дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу.

Протягом розгляду даного кримінального провадження прокурор не звертався до суду з клопотанням про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 будь-якого запобіжного заходу чи заміну запобіжного заходу.

Протягом всього розгляду справи жодне судове засідання не було відкладено через неявку обвинуваченого ОСОБА_4 , тобто обвинувачений кожного разу з`являвся до суду.

Прокурором до клопотання про обрання відносно обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу не надано жодного письмового доказу в підтвердження того, що обвинувачений має намір переховуватись від суду, намагався впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, при тому, що справа перебуває на розгляді в суді понад один рік, а так само не надано доказів того, що обвинувачений продовжує вчиняти кримінальні правопорушення.

Суд вважає, що прокурором не доведена обґрунтованість будь-яких ризиків, які дають підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Суду не надані докази того, що ОСОБА_4 перебував у розшуку в цьому кримінальному провадженні, не виконував свої процесуальні обов`язки, викликався судом та не з`являвся на виклики, впливав на свідків або намагався змінити чи спотворити докази, з клопотаннями до суду щодо приводу обвинуваченого прокурор також не звертався.

З наведених мотивів суд не вбачає підстав для обрання відносно обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу.

З огляду на наведене клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 186, 193-194, 196, 197, 331 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000134 від 28.11.2023 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1