Справа №:755/1842/26
Провадження №: 1-кс/755/455/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2026 р. Слідча суддя Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115, ч.4 ст.185 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:

До слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115, ч.4 ст.185 КК України.

Мотивуючи клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуваються матеріали кримінального провадження № 0000286 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115, ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 05 години 00 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем спільного тимчасового мешкання разом із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , знаходилися у зазначеному житловому приміщенні та вживали алкогольні напої.

У вказаний період часу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, у ході якого на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння смерті ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість та неминучість настання тяжких наслідків для здоров`я потерпілого та бажаючи настання таких наслідків, перебуваючи у вказаному житловому приміщенні, завдав ОСОБА_6 декілька ударів дерев`яним молотком, який використовував як знаряддя заподіяння тілесних ушкоджень, спрямувавши удар в область розташування життєво важливих органів, а саме - голови. Крім того, ОСОБА_5 наніс декілька ударів в область голови ОСОБА_6 кулаками рук та не менше одного удару ступнею ногою в область тулуба останнього.

Внаслідок зазначених умисних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у виді забою головного мозку тяжкого ступеню з формуванням множинних контузійних осередків в правій півкулі головного мозку, пневмоцефалія, множинні переломи кісток склепіння черепа з обох сторін, множинні переломи кісток лицевого скелету, переорбітальні переломи з обох сторін, перелом шостого ребра зліва. після чого останній втратив свідомість.

Таким чином ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для настання смерті ОСОБА_6 , водночас смерть останнього не настала у зв`язку з тим, що мешканка квартири ОСОБА_7 близько 08 години 20 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_4 року виявила останнього та викликала медичних працівників, які госпіталізували його до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», де його було поміщено до реанімаційного відділення та надано невідкладну медичну допомогу.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що близько 06 години 10 хвилин 04 липня 2026 року, тобто під час дії воєнного стану в Україні, під час перебування за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 виник злочинний умисел на заволодіння майном останнього.

Реалізовуючи зазначений злочинний умисел на викрадення майна, ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, таємно викрав належне ОСОБА_6 майно, а саме: наплічну сумку, браслет, гаманець, готівкові кошти у розмірі 6700 грн., мобільний телефон марки «Samsung» синього кольору з абонентським номером НОМЕР_1 , чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди.

Завершивши злочинні дії, ОСОБА_5 разом з викраденим майном полишив місце вчинення кримінального правопорушення через вікно квартири, яка розташовувалася на першому поверсі, та в послідуючому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_4 року старшим слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві підполковником поліції ОСОБА_3 , було проведено особистий обшук особи, затриманої за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході проведення даної слідчої дії виявлено та вилучено речі та предмети, які мають значення для розслідування зазначеного кримінального провадження які використовувались у протиправній діяльності, а саме:

куртка білого кольору «NORTHVILLE» з плямами бурого кольору на передній поверхні;

шапка сірого кольору;

кросівки сірого кольору «STAFF» з плямами бурого кольору;

камуфляжний рюкзак, у якому знаходиться: джинсові штани світло-синього кольору з плямами бурого кольору, кофта сірого кольору, дезодорант, піна для гоління, футболка оранжевого кольору, шорти чорного кольору, дві ганчірки, пара шкарпеток, труси, , засоби особистої гігієни, Power bank, зарядний пристрій для телефону, тапочки, браслет з металу жовтого кольору з вставками каменів, мобільний телефон марки «Samsung» з сім-картою НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» з сім-картою НОМЕР_5 , IMEI: НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , гаманець чорного кольору з грошовими коштами в сумі 6250 грн., зарядний кабель, паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_5 , договір страхування.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року вище зазначені предмети слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, в порядку ст. 98 КПК України визнано речовими доказами.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно, має статус речового доказу у кримінальному провадженні, з метою його збереження, визначення його статусу та можливості проведення належних та допустимих з ним слідчих дій, необхідно накласти арешт шляхом заборони використання, розпорядження, відчуження майна.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Вивчивши клопотання, дослідивши долучені до нього документи, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідча суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що на даний час у органу досудового розслідування є об`єктивна потреба встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України, для чого необхідним є належне зберігання речових доказів з метою проведення необхідних слідчих дій, тому накладення арешту на вказане вилучене майно є необхідним для запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати. Вилучення вказаних речових доказів є необхідним для забезпечення їх зберігання до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України з метою недопущення знищення, пошкодження, яке може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження, а тому, з урахуванням наведених слідчою підстав, на зазначене майно може бути накладений арешт на підставі ст. 170 КПК України, так як існує сукупність розумних підозр вважати, що дані речі мають значення доказів вчинення кримінального правопорушення, а отже з метою збереження доказів від пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження існує потреба в їх арешті.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 208, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідча суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115, ч.4 ст.185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено в ході особистого обшуку особи, затриманої за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення в тому числі й збереження речових доказів та подальшого проведення експертних досліджень, а саме:

куртка білого кольору «NORTHVILLE» з плямами бурого кольору на передній поверхні;

шапка сірого кольору;

кросівки сірого кольору «STAFF» з плямами бурого кольору;

камуфляжний рюкзак, у якому знаходиться: джинсові штани світло-синього кольору з плямами бурого кольору, кофта сірого кольору, дезодорант, піна для гоління, футболка оранжевого кольору, шорти чорного кольору, дві ганчірки, пара шкарпеток, труси, засоби особистої гігієни, Power bank, зарядний пристрій для телефону, тапочки, браслет з металу жовтого кольору з вставками каменів, мобільний телефон марки «Samsung» з сім-картою НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» з сім-картою НОМЕР_5 , IMEI: НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , гаманець чорного кольору з грошовими коштами в сумі 6250 грн., зарядний кабель, паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_5 , договір страхування.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвалу про арешт майна через прокурора передати для негайного виконання уповноваженому на це органу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Дніпровську окружну прокуратуру міста Києва.

Копію ухвали надіслати прокурору, іншим заінтересованим особам.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1