Дата документу 05.01.2026 Справа № 337/5665/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/5665/25 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/331/26 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 05 січня 2026 року в м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали оскарження ухвали Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24 листопада 2025 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Володимирівське Запорізької області, громадянки України, яка має середню освіту, не заміжньої, не працює, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимої,

Обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю обвинуваченої ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Дніпровська УВП №4»,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24 листопада 2025 року, якоюклопотання прокурора задоволено та продовжено застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до22 січня 2026 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та тим, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченої.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та обрати обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

В обґрунтування скарги зазначає, що ризики, зазначені прокурором в клопотанні, є необґрунтованими та нічим не підтвердженими.

Апелянт вважає необґрунтованим та недоведеним, що застосування до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів є неможливим. На думку захисника, наявними всі підстави для застосування до обвинуваченої, у відповідності ч.4 ст.194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді домашнього арешту.

Згідно з ухвалою суду, в провадженні Хортицького районного суду міста Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 просив призначити провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, вказав, що справа підсудна Хортицькому районному суду м. Запоріжжя, підстав, які перешкоджають призначенню судового розгляду, відсутні.

Обвинувачена ОСОБА_6 , захисниця ОСОБА_7 не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою з посиланням на наявність ризиків передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити запобігання вказаним ризикам.

Обвинувачена ОСОБА_6 заперечувала проти клопотання прокурора, просила застосувати домашній арешт.

Захисниця - адвокат ОСОБА_7 просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора так як ризики відсутні, та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за фактичним її місцем проживання у с. Володимирівське.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченої про зміну запобіжного заходу, наполягаючи на задоволення свого клопотання.

Прокурор у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про день, час та місце розгляду провадження повідомлений належним чином, клопотань про розгляд апеляційної скарги за його участю не заявляв.

Оскільки, виходячи з положень кримінального процесуального законодавства, участь прокурора при розгляді апеляційної скарги на ухвалу про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого не є обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути вищевказану апеляційну скаргу без участі прокурора.

Заслухавши доповідь судді; аргументи обвинуваченої ОСОБА_6 , її захисника-адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як зазначено у ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення у КПК України передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (статті 131, 176, 183 КПК України).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч.3 ст.199 КПК України).

Клопотання прокурора вказаним вимогам відповідає та має всі необхідні відомості, передбачені кримінальним процесуальним законодавством.

Наведені у клопотанні прокурора підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 перевірялись судом першої інстанції при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 , доводи її захисника, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою.

Із наданих матеріалів оскарження ухвали убачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яке є тяжким злочином.

На обґрунтування висунутого обвинувачення прокурором надані докази, які судом першої інстанції будуть перевірятися на предмет їх належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку.

Перевіривши наявні матеріали провадження, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що певні ризики, вказані прокурором у клопотанні, не зменшились та існують на цей час.

З оскаржуваної ухвали та матеріалів оскарження ухвали убачається, що суд дійшов висновку, що існують ризики переховування обвинуваченої від суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень - з огляду на характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй правопорушень, відомості про особу обвинуваченої, яка не працює, постійного джерела доходів не має, в матеріалах провадження відсутні відомості, які б свідчили про наявність у обвинуваченої міцних соціальних зв`язків, щодо останньої існує інше кримінальне провадження за ч.4 ст.185 КК України. Докази у провадженні ще не досліджені, зокрема, не допитані свідки.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції і вважає, що викладене в сукупності свідчить про наявність ризиків, на які посилається прокурор, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Оцінивши всі вищевказані обставини у сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що задля забезпечення цього провадження необхідно продовжити строк тримання обвинуваченої ОСОБА_6 під вартою.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження та відомостей про особу обвинуваченої, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність продовження застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики не зменшились, та інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цих ризиків.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді обвинуваченою ОСОБА_6 та її захисником, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Зокрема, доводи щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, перевірялися судом та спростовані в оскаржуваній ухвалі, яка є належним чином вмотивованою.

В ухвалі зазначені обставини, з урахуванням яких суд дійшов висновку про неможливість застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

На думку колегії суддів, ризики, які встановлені судом першої інстанції, є обґрунтованими та підтвердженими наявними в справі доказами.

Свої висновки про необхідність продовження строку тримання обвинуваченої під вартою суд належним чином вмотивував.

З вищевказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки наявними матеріалами провадження доведено обставини, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 , а також те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання встановленим ризикам.

Колегія суддів вважає, що обраний стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченої, характеру та ступеню тяжкості діяння, яке їй інкримінується.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Запорізького апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року одночасно із застосуванням до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою у цьому провадженні визначено розмір застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн.

Дані про те, що обвинувачена ОСОБА_6 за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Разом з цим, після повідомлення обвинуваченою ОСОБА_6 та її захисником-адвокатом ОСОБА_7 про те, що у обвинуваченої незадовільний стан здоров`я, колегія суддів, в порядку ст.206 КПК України, з метою недопущення порушення конституційних прав обвинуваченої, постановила ухвалу, якою доручила начальнику Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України» в Запорізькій області організувати здійснення обстеження обвинуваченої ОСОБА_6 (за наявності на це її згоди) та за потреби забезпечити належне лікування останньої.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для скасування вказаної ухвали суду, при апеляційному її перегляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422-1 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24 листопада 2025 року, якою зокрема, клопотання прокурора задоволено та продовжено застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до22 січня 2026 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3