Справа № 749/305/26 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/436/26
У Х В А Л А

відмова у відкритті провадження

27 березня 2026 року м. Чернігів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Сновського районного суду Чернігівської області від 12 березня 2026 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Сновського районного суду Чернігівської області від 12 березня 2026 року задоволено клопотання прокурора та відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання прокурора.

Перевіривши апеляційну скарги, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

За змістом ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року №4-р/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Тобто, вказаним рішенням визнано неконституційними виключно положення щодо неможливості апеляційного оскарження ухвал про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення рішення по суті, що не стосується ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

За змістом ч. 2 ст. 392 та ст. 422-1 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені лише ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, що свідчить про те, що кримінальним процесуальним законом не передбачено можливості оскарження рішення суду про задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вищенаведене свідчить про те, що ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідно до положень ч. 2 ст. 392 та ст. 422-1 КПК України, окремому оскарженню не підлягає.

Відтак, захисником оскаржено ухвалу суду, яка не підлягає окремому оскарженню.

Відповідно до частини 4 статті 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

Беручи до уваги те, що адвокат ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, з огляду на положення частини 4 статті 399 КПК України, апеляційний суд доходить висновку про необхідність відмови у відкритті провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, в тому числі й таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права та законність і не призведе до порушення конституційних прав та свобод осіб у кримінальному провадженні.

З огляду на вище викладене, посилання в оскаржуваній ухвалі Сновського районного суду Чернігівської області від 12 березня 2026 року про можливість її оскарження протягом семи днів слід вважати помилковим.

На підставі наведеного, керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Сновського районного суду Чернігівської області від 12 березня 2026 року, задоволено клопотання прокурора та відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці..

Копію ухвали суду надіслати апелянту разом з апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_2