Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

17 лютого 2026 року

селище Покотилівка Харківської області

Справа № 635/7737/23

Провадження № 1-кп/635/580/2026

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000268 від 17 травня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Харківський районний суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, можливість переховування від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів проти власності, а саме шість епізодів злочинної діяльності вчинених в умовах военного стану, що у сукупності вказує на підвищену суспільну небезпеку.

Вказала на доцільність продовження відносно обвинувачених строку тримання під вартою у зв`язку з тим, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частиною першою статті 177 КПК України, що були підставами для застосування стосовно обвинувачених запобіжного заходу продовжують існувати по теперішній час, вони не зменшилися та виправдовують необхідність застосування щодо обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Наведені підстави, на думку прокурора, свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам, застосувавши до вказаних осіб більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Захисник адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, посилалась на недоведеність вини обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення та зазначених прокурором ризиків. Також наголосила на незадовільному стані здоров`я обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти продовження відносно нього строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначили, що ризики на сьогоднішній день зменшилися, а також наголосили про наявність у нього міцних соціальних зав`язків. Просили змінити раніше обраний запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Вислухавши клопотання прокурора, думку обвинувачених, захисника, дослідивши клопотання та додани до нього докази, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи з наступного.

Так, відповідно до частини 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення(ч. 3 ст. 331 КПК України).

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статті 177 КПК України.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів(ч.1 ст.197 КПК України).

Згідно вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вимогами статті 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язки, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 08 червня 2023 року стосовно підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 107 360,00 гривень,

Запобіжний захід неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16.10.2024, відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зменшена сума застави до 90 840,00 грн. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25.12.2026 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, с раніше визначеною сумою застави у розмірі 90 840,00 грн строком до 22.02.2026.

Суд вважає, що обґрунтованість підозри була врахована саме слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Суд надаватиме оцінку винятково питанню існування та зміни заявлених прокурором ризиків, які у своїй сукупності можуть слугувати підставою для продовження запобіжного заходу тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченими переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачені з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів можуть вдатися до відповідних дій.

Так, суд враховує, що відповідно до пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у кримінальному правопорушенні передбаченому ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п?яти до восьми років, що відповідно до положень статті 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, а відтак є підстави вважати, що вони можуть перешкоджати встановленню істини у справі та переховуватися від органів досудового розслідування або суду у зв`язку з невідворотністю можливого призначення їм покарання.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 лишня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на конкретні обставини справи шість епізодів злочинної діяльності, суспільну небезпечність діяння в умовах воєнного стану, а також тяжкість покарання за тяжкий злочин, у вчиненні якого, зокрема, обвинувачується ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд дійшов висновку про відсутність беззаперечних стримуючих факторів, що може виключати наявність ризику переховування від суду.

У даному випадку, суд погоджується, що продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховування від суду.

Зважаючи на те, що судовий розгляд триває, допитані не усі потерпілі, більшість свідки судом ще не допитувалися, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обізнані про місце мешкання свідків та потерпілих, яким відомі обставини вчинення злочину, показання яких відкриті обвинуваченим, з зазначенням їх місця проживання, контактних номерів телефону, останні зможуть вчинити дії, спрямовані на здійснення на них незаконного впливу з метою перешкоджання у наданні свідчень, які б підтверджували причетність обвинувачених до вчинення злочину.

Суд зазначає, що вплив на свідків, потерпілих можливий як на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень та дослідження їх судом.

Вказане дає обґрунтовані підстави для висновку, що заявлений прокурором ризик не зменшився та продовжує існувати.

В даному випадку суд погоджується, що продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме незаконний вплив на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні.

Крім цього, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , знаходячись на волі, можуть вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки постійного місця роботи та законних джерел заробітку не мають, у обвинуваченого ОСОБА_6 відсутні міцні соціальні зв`язки, за таких обставин вони й надалі зможуть вчиняти аналогічні злочини, що свідчить про їх соціальну небезпечність, що унеможливлює перебування обвинувачених на даний час у суспільстві.

За таких обставин, суд вважає доведеним ризик, пов`язаний з тим, що перебуваючи на свободі обвинувачені зможуть вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Згідно статті 178 КПК України, суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт Бабаї Харківського району Харківської області, громадянин України, зареєстрований та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючий, раніше в силу статті 89 КК України не судимого. Відповідно до свідоцтва серія НОМЕР_1 є дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також суд приймає до уваги, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця смт Бабаї Харківського району Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не одружений, не має неповнолітніх дітей на утриманні, офіційно не працюючий, раніше не судимого.

У судовому засіданні не встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 за станом здоров`я не може надалі утримуватися в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та за необхідності вжити заходів для надання йому належної медичної допомоги.

З моменту взяття обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Об`єктивних даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою з правом внесення застави у судовому засіданні не встановлено.

Наразі саме обраний запобіжний захід - тримання під вартою з правом внесення раніше визначеної суми застави, відповідає особі обвинувачених та встановленим обставинам - наявності ризиків, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки.

На підставі вищевикладеного, суд, перевіривши обґрунтованість та доцільність застосування запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , пов`язаного з обмеженням його прав на свободу та особисту недоторканість, дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з раніше визначеною сумою застави відповідає меті його застосування, є пропорційним заявленим прокурором ризикам та запобігає спробам вчинити дії, передбачені пунктам 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194, 197, 331, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - до 17 квітня 2026 року включно.

Залишити раніше визначену суму застави у розмірі 90 840(дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок.

У разі внесення визначеної суми застави ОСОБА_5 , з-під варти звільнити та покласти на нього строком на два місяці наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першим викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, де він проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - до 17 квітня 2026 включно.

Залишити раніше визначену суму застави у розмірі 90 840(дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок.

У разі внесення визначеної суми застави ОСОБА_6 , з-під варти звільнити та покласти на нього строком на два місяці наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першим викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, де він проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченим, що застава може бути внесена як ним, так й іншою фізичною або юридичною особою(заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області(одержувач: ТУ ДСА України в Харківській області; код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р: UA 0006674) до сплину терміну тримання під вартою.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Строк дії ухвали визначити шістдесят днів, тобто до 17 квітня 2026 року включно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченими в той саме строк, але з моменту вручення їм копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 20.02.2026

Суддя ОСОБА_8