У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів

судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 лютого 2026 року про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Архангельське Високопільського району Херсонської області, мешкає в АДРЕСА_1 , є особою, яка не має судимостей,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000778.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 лютого 2026 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою, до 27.03.2026 р.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

Захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Узагальнені доводи апелянта.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисник зазначає, що суд не встановив чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінуємих кримінальних правопорушень, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000778, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 26.12.2025 р. у невстановлений органами досудового розслідування час, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , з метою заволодіння належним йому майном, здійснив один постріл з ручної вогнепальної зброї у потерпілого, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального дробового поранення серця, внаслідок якого, відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 244 від 29.12.2025 р., на місці настала смерть ОСОБА_8 .

В подальшому, переслідуючи корисливий прямий умисел, ОСОБА_5 заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ЗАЗ» моделі «110308», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, який перебував у приміщенні гаражу за вказаною адресою та, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , після чого зник з місця події на викраденому транспортному засобі.

30.12.2025 р. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 31.12.2025 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з корисливих мотивів та за ч. 3 ст. 289 КК України, у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному з насильством, небезпечним для життя потерпілого.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.12.2025 р. до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.02.2026 р.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні постановою першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_10 від 19.02.2026 р. продовжено до трьох місяців, до 27.03.2026 р.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені при обранні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 не зменшились та продовжують існувати та їм неможливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Разом з тим, закінчити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не виявляється можливим через необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, тобто наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу та вважав за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , в межах строку досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000778, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України.

30.12.2025 р. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 31.12.2025 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з корисливих мотивів та за ч. 3 ст. 289 КК України, у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному з насильством, небезпечним для життя потерпілого.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.12.2025 р. до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.02.2026 р.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні постановою першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_10 від 19.02.2026 р. продовжено до трьох місяців, до 27.03.2026 р.

Приймаючи рішення про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115 та ч. 3 ст. 289 КК України.

Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання слідчого, зокрема дані протоколів огляду місця події від 29.12.2025 р. та 30.12.2025 р., допиту потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 30.12.2025 р., пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_13 та інші матеріали кримінального провадження, є достатніми щоб вказувати на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення зазначеного у повідомлення про підозру.

Оцінка допустимості та достовірності доказів, правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 , доведеність чи недоведеність його винуватості за пред`явленою підозрою фактично спрямовані на оцінку доказів по суті обвинувачення, що на цій стадії кримінального провадження виходить за межі предмета перегляду ухвали слідчого судді про продовження відносно особи запобіжного заходу, а відтак доводи захисника про те, що наявні в матеріалах клопотання докази не доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_5 апеляційним судом не перевіряються.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що на даний час ризики встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати.

Так, не зменшився та продовжує існувати ризик можливого переховування від слідства та суду, який підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні, двох особливо тяжких злочинах, за, найтяжчий з яких, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, а тому існує обґрунтований ризик ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, істотно впливає на оцінку ризиків переховування від суду, на що скеровує і усталена практика ЄСПЛ (рішення ЄСПЛ від 20.05.2020 р. у справі Москаленко проти України, від 26.07.2001 р. у справі Ілійков проти Болгарії).

Крім того, є доведеним та продовжує зберігатись ризик, незаконного впливу на свідків, оскільки ОСОБА_5 обізнаний про обставини провадження та свідків, які є його близькими родичами та сусідами, то у разі його звільнення може узгоджувати з ними свою позицію, схиляти до відмови від показань чи їх спотворення як безпосередньо, так і через третіх осіб.

Також є доведеним та не зменшився, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, з урахуванням характеру інкримінованих ОСОБА_5 діянь, вчинених з корисливих мотивів, та даних про особу підозрюваного, зокрема його минулого та характеристики, наданої батьком у протоколі допиту від 02.01.2026 р. (перебуває у розшуку за ухилення від військової служби, має складний, запальний характер, схильний до вчинення правопорушень та порушень закону), відсутність офіційного працевлаштування.

Не погоджуючись із доводами апеляційної скарги про те, що ризики, на які вказує слідчий суддя в оскаржуваному рішенні, не підтверджені, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, всупереч доводам апелянта, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, а така можливість в даному кримінальному провадженні, з огляду на характер злочинів, що розслідується та наразі інкримінуються ОСОБА_5 об`єктивно та беззаперечно, існує.

Враховуючи фактичні обставини кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 та особу підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Прокурором у суді першої інстанції вмотивовано доведено що, на теперішній час не можливо закінчити досудове розслідування вказаного кримінального провадження, оскільки необхідно отримати висновки у раніше призначених молекулярно-генетичних експертизах (загальна кількість 41), отримати тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні операторів мобільного зв`язку, встановити та допитати свідків кримінального правопорушення, на підставі зібраних доказів остаточно надати правову кваліфікацію діям ОСОБА_5 , провести інші слідчі (процесуальні) дії, необхідність у проведенні яких виникне під час досудового розслідування.

Вказані обставини, виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Наявність у підозрюваного міцних соціальних зав`язків не є достатньою підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, як того просить захисник. Адже встановлені у даному провадженні обставини свідчать про те, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 лютого 2026 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3