УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 рокуСправа № 495/749/26
Номер провадження 1-кс/495/225/2026

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

02.02.2026 рокуслідчий СВ Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про накладення арешту на майно.

В клопотанні зазначено,що в провадженні СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 11.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Короткий виклад фактичних обставин: 01.02.2026 до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від співробітників ДПС України про те, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на міжнародному автомобільному пункті пропуску "Старокозаче-Тудори" пропонував співробітнику ДПС України неправомірну вигоду у розмірі 150 долларів США.

В ході проведення досудового розслідування було проведено огляд місця події на міжнародному автомобільному пункті пропуску "Старокозаче-Тудори", в ході котрого було вилучено мобільний телефон марки «Samsung», моделі «А-25», що вилучено до сейф пакету CRI 1219977 та грошові кошти двома банкнотами, номіналом 50 доларів США (МЕ 81523895А) та 100 доларів США (PD90543608 В), що були вилучені до сефпакету CRI1219976.

Враховуючи вищевикладене, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність в забезпеченні кримінального провадження шляхом арешту вилученого, для створення збереженості тих об`єктів які на думку органу слідства мають статус речового доказу, й збереження таких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності, для запобігання змінам, знищенню та відчуженню.

З метою забезпечення наявності в кримінальному провадженні доказової бази доцільним буде застосування заходу по його забезпеченню, а саме арешту майна, яке є на даний час тимчасово вилученим відповідно проведеного огляду, і в подальшому використанні відповідно ст.ст.84, 91 КПК України для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

На переконання слідчого судді, слідчий та прокурор довели необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, яке законно відповідає критеріям ст.98 КПК України та наявні обґрунтовані ризики, передбачені ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та те, що в ході досудового розслідування необхідно вжити певні заходи щодо всебічного, повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а також з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність накладення арешту на вище зазначене майно, з метою збереження речових доказів та проведення відповідних судових експертиз у кримінальному провадженні№0000139.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170, 172, 173 Кримінального процесуального України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт у виді заборони відчуження, розпорядження та користування майном, яке вилучено під час проведення огляду, а саме на: мобільний телефон марки «Samsung», моделі «А-25»та грошові кошти двома банкнотами, номіналом 50 доларів США (МЕ 81523895А) та 100 доларів США (PD 90543608 В).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5