Справа №523/3437/26
Провадження №1-кс/523/2482/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Одеса Слідчий суддя Пересипського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБУ в Одеській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділуОдеської обласної прокуратури «Про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, не одруженого, пенсіонера, маючого на утриманні малолітню дитину 2016 р.н. та цивільну друдину інваліда 1-ї групи, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000106 від 12.02.2026 , за підозрою громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, всі Члени вказаної організації утримуються в їхніх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 9 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про огородження їх незалежності і суверенітету; від 24 жовтня 1970 року № 2625 (XXV), що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами у відповідності до Статуту ООН; від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербування найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Так, згідно зі статтею 1 резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, агресією є застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності або політичної незалежності іншої держави, або будь-яким іншим способом, несумісним зі Статутом ООН, як це установлено в даному визначенні.

Відповідно до статті 3 вказаної резолюції, будь-яка з наступних дій, незалежно від оголошення війни, з врахуванням і у відповідності до положень статті 2, буде кваліфікуватися як акт агресії:

а) вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини;

b) бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

c) блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

d) напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські і повітряні флоти іншої держави;

e) застосування збройних сил однієї держави, які знаходяться на території іншої держави за узгодженням з державою, яка приймає, на порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після закінчення дії угоди;

f) дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалась цією іншою державою для здійснення акта агресії проти третьої держави;

g) засилання державою або від імені держави озброєних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це рівносильно переліченим вище актам, або її значна участь в них.

Згідно зі статтею вказаної резолюції, ніякі міркування будь-якого характеру, чи-то політичного, економічного, військового або іншого характеру, не можуть служити виправданням агресії. Агресивна війна є злочином проти міжнародного миру. Агресія тягне за собою міжнародну відповідальність. Ніяке територіальне придбання або особлива вигода, одержані в результаті агресії, не є і не можуть бути визнані законними.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також в Заключному Акті наради з безпеки і співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

В розумінні положень ст. 2 Женевських конвенцій від 12.08.1949, ратифікованих Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954, між Російською Федерацією та Україною з 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

24.02.2022 року о 05:00 год., за наказом президента російської федерації ОСОБА_22, збройні сили Російської Федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

У зв`язку з вказаними обставинами, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, термін дії воєнного стану продовжено на 30 днів указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 (затверджений Законом України № 2119-IX від 15.03.2022) та від 18.04.2022 № 259/2022 (затверджений Законом України 2212-IX від 21.04.2022), а також на 90 днів - Указами Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 (затверджений Законом України № 2263-IX від 22.05.2022), від 12.08.2022 № 573/2022 (затверджений Законом України № 2500-IX від 15.08.2022), від 07.11.2022 (затверджений Законом України № 2738-IX від 16.11.2022), від 06.02.2023 № 58/2023 (затверджений Законом України № 2915-IX від 07.02.2023), від 01.05.2023 № 254/2023 (затверджений Законом України № 3057-IX від 02.05.2023), від 26.07.2023 № 451/2023 (затверджений Законом України № 3275-IX від 27.07.2023), від 06.11.2023 № 734/2023 (затверджений Законом України № 3429-IX від 08.11.2023), від 05.02.2024 № 49/2024 (затверджений Законом України № 3564-IX від 06.02.2024), від 23.07.2024 № 469/2024 (затверджений Законом України № 3891-ІХ від 23.07.2024), від 28.10.2024 № 740/2024 (затверджений Законом України № 4024-ІХ від 29.10.2024), № 26/2025 від 14.01.2025 (затверджений Законом України № 4220-ІХ від 15.01.2025), № 235/2025 від 15.04.2025 (затверджений Законом України № 4356-ІХ від 16.04.2025), № 478/2025 від 14.07.2025 (затверджений Законом України № 4524-ІХ від 15.07.2025), № 793/2025 від 20.10.2025 (затверджений Законом України № 4643-IX від 21.10.2025).

Також досудовим розслідуванням встановлено, що 10.02.2025 (більш точні дата та час слідством не встановлено) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у невстановленому місці, будучи прихильником приєднання території України до рф або створення на її території проросійських псевдодержавних утворень, підтримуючи збройну агресію рф проти України з метою розпалювання національної ворожнечі, використовуючи електронне обладнання - мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 8 Pro», ІМЕІ (1) НОМЕР_1 , ІМЕІ (2) НОМЕР_2 , зі встановленим програмним забезпеченням, який приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованим у соціальній Інтернет-мережі "Tik-Tok" з використанням облікового запису під нікнеймом « ОСОБА_8 », ім`я користувача ОСОБА_9 , здійснив поширення шляхом публікування на власній сторінці публікації, вільно доступній необмеженому колу користувачів, створеної ним сторінки (аккаунту) публікацій, що є доступними для загального ознайомлення всіх користувачів зазначеної соціальної Інтернет-мережі, які відвідували його сторінку, з наступним змістом:

- 10.02.2025 (більш точні дата та час слідством не встановлено) ОСОБА_4 розмістив на своєму профілі публікацію за посиланням ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з наступним змістом: «Хочу обратиться ко всем заблудшим украинцам. После завершения «спецоперации» всем советую сесть за учебники истории. Не Ваших сказок, а истории. Чтобы прозреть и понять, кто Вы, откуда, и что Вы из себя представляете. Начните с Черного Моря и выкиньте «на..й» лопату из музей, не позортесь. Насчет Киева. Выучите как молитву, Киев мать городов русских и правили там русские князья, Украины и в помине не было. Была лишь территория «у края, окраина», куда ссылали дурачков по приказу русского царя ивана грозного. Выучите наконец, как и когда создана была Украина и вошла она в СССР без Крыма, Донбаса, Харькова, Одессы, Херсона. Даже Львов был не ваш. Вы позор всего мира, Вы не великие. Что Вы рассказываете своим детям? Ни о Жукове, ни о Гагарине, ни о Суворове. Вы им рассказываете о Бандере и Шухевиче, предателях и нацистах, которые кровью невинных залили Вашу землю. Оглянитесь «бл..дь» назад, посмотрите на все то, что Вы «су..а» натворили. Наша сила в правде и с нами Бог. Мы чтим своих предков и любим свою родину и будем всегда стоять за нее насмерть. А Вам я советую молиться и отмаливать грехи перед Богом. Кстати, которого Вы прогнали. Да, мы разные. Мы славяне и Вы предатели. Зазначена публікація містить висловлювання з ознаками розпалювання національної ворожнечі.

Також встановлено, що 06.02.2025 та 09.04.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у невстановленому місці, будучи прихильником приєднання території України до рф або створення на її території проросійських псевдодержавних утворень, підтримуючи збройну агресію рф проти України, маючи умисел на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України, будучи обізнаним щодо розпочатого 24.02.2022 відкритого воєнного нападу Російської Федерації на Україну, усвідомлюючи злочинність своїх дій, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України використовуючи електронне обладнання - мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 8 Pro», ІМЕІ (1) НОМЕР_1 , ІМЕІ (2) НОМЕР_2 зі встановленим програмним забезпеченням, який приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованим в месенджері «Viber» (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) "Viber" з використанням облікового запису під ім`ям « ОСОБА_10 » здійснив поширення шляхом опублікування повідомлень у групі під назвою: «« ІНФОРМАЦІЯ_3 », що на момент огляду має понад 190 (сто дев`яносто) учасників, який є доступними для ознайомлення учасникам відповідної групи у месенджері «Viber», тобто обмеженому колу осіб з наступним змістом:

- ІНФОРМАЦІЯ_4 о 13 год. 55 хв. ОСОБА_11 здійснив публікацію повідомлення наступного змісту: «Украинский кризис может быть окончательно разрешен только разделом Украины Цивилизованный конфликт между Западом и Россией на украинском плацдарме принял затяжной характер, при котором ни одна из сторон военным путем не может достичь поставленных целей. Применение на поле боя самых современных конвенциональных систем вооружений не позволяет одному из противников нанести стратегическое поражение другому и завершить конфликт на своих условиях. Это говорит о том, что военного разрешения конфликта на сегодня нет и надо искать другие варианты решения проблемы. При этом затянувшаяся партия зашла в эндшпиль, когда два главных игрока на этом поле (Россия и США) пытаются усилить свои позиции и пока не пришли к единому мнению как завершить конфликт. Позиции сторон примерно уравнялись. Россия не собирается сдаваться и жестко поставила вопрос о принятии мер по стратегической безопасности в Европе, в рамках которых и будет решен вопрос Украины. США, не добившись победы и не желая напрямую воевать с Россией, стремятся быстро заморозить конфликт без потери лица в этом противостоянии. То есть ОСОБА_21 и ОСОБА_22 хотят прекращения войны. На каждый на своих условиях, а ОСОБА_12 , наоборот, стоит только за ее продолжение. ОСОБА_12 отлично понимает, что что без поддержки США все давно бы уже закончились, поскольку Украина самостоятельно ни в военном, ни в экономическом отношении ничего из себя не представляет. В мировом противостоянии США и в целом Запад отвели ей роль мелкой политической шавки, покусывающей и раздражающей Россию, которую по истечении потребности всегда можно как назойливую муху прихлопнуть и забыть о ее существовании. Но Украина возомнила себя не бог весть что, вбив себе в голову роль вершителя судеб Европы и стражи западного мира от российского «агрессора». Она ввязалась в игру, масштабам которой и близко не соответствует, посчитав себя игроком на мировой арене, не имея на это никаких ресурсов. Все осложняется и тем, что на Украине практически нет легитимной власти, срок полномочий президента и парламента истек, до окончания военного положения продлеваются только полномочия парламента и ОСОБА_12 при всех его амбициях не имеет никаких юридических оснований решать вопросы войны и мира, поэтому ОСОБА_22 оказывается вести с ним любые переговоры. В этой связи ОСОБА_12 становится политической проблемой для всех - США, России, Европы и самой Украины. Все созрели к пониманию, что решить проблему Украины можно только изменив власть в Киеве. Вопрос Смены власти давно перезрел, но никто не решается поставить его ребром. Тем не менее на Украине обострилась внутриполитическая борьба и даже тако й «интеллектуал» как ОСОБА_13 осмелился критиковать курс ОСОБА_12 и призывает его к замене. Учитывая, что во всем мире (кроме ОСОБА_12 ) пришли к пониманию необходимости переговоров по завершению украинского конфликта, но позиции сторон пока никак не сближаются и замена власти в Киеве юридически требует много времени от года и более. Возможен другой вариант кардинального решения проблемы - ликвидация причины, то есть ликвидация государства Украина, нет государства и нет проблемы. В свое время так поступили с Югославией, разделили на несколько государств и проблема исчезла. Это не такой уж фантастический сценарий, пробросы о ликвидации украинской государственности уже сделаны в верхнем эшелоне российского руководства и в среде европейской элиты. Так директор СВР Нарышкин не исключил раздел территории Украины между разными государствами. По его словам, вопрос исторических прав на земли, которые считаются сейчас украинскими, очень серьезный и имеет глубокую предысторию. Нарышкин забросил идею о подключении европейских историков к вопросу раздела Украины и предложил обсудить тему исторической принадлежности земель Украины с историками из других стран с приглашением специалистов из Польши, Венгрии и Словакии. Помощник президента Патрушев в недавнем интервью допустил в 2025 году прекращение существования Украины как государства, заявив: «Не исключено, что в наступившем году Украина вообще прекратит свое существование». А лидер президентской гонки в ОСОБА_14 заявил, что Украина искусственное государство и ее раздел неизбежен. Действительно, а почему бы это несостоявшееся искусственное государство не разделить между его соседями, которые давно претендуют на эти территории, как свои исторические земли. Посмотрим кто и на какие украинские земли может претендовать. Конечно же, главный претендент - Россия и она может претендовать на всю территорию Украины, поскольку это все исторические земли Древней Руси , которые были потеряны в 13и веке после татаро-монгольского нашествия. Но после этого земли не раз переходили из рук в руки и находились в разных государственных образованиях, к тому же Россия сейчас не в состоянии освободить всю Украину и выйти на западную границу. В этой связи придется довольствоваться тем, что сегодня по зубам. Несомненно, в состав россии должна отойти территория Юго-Востока от Харькова до Одессы, где проживает русское по своему духу население (частично оно задурено укропропагандой). Эти земли никогда не имели никакого отношения к Украине, волей большевиков они были туда включены для «разбавления украинского фактора». Здесь же сосредоточена практически вся промышленность Украины, морские порты, все города миллионники (кроме Киева) и до войны на Юго-Востоке проживало 48 процентов населения страны. Армия России сегодня не в состоянии освободить всю эту территорию, поэтому наверно придется довольствоваться только Правобережьем, а Причерноморье от Херсона до Одессы пока что оставить де юре самостоятельным, назвав, например, «Черноморской республикой», под жестким военным и экономическим протекторатом России. Примерно так же большевики поступали с российским Дальним Востоком , образовав буферную «Дальневосточную республику» и с окончанием Гражданской войны включив ее в состав России. Следующий контент - Польша, она претендует на «Восточные кресы» (Западная Украина), включающие Галицию (Львовская, Тернопольская и Ивано-Франковская области) и Волынь (Луцкая, Ровенской и часть Житомирской областей). По Галиции все понятно, там за 700 лет польского и австро-венгерского владычества русскость полностью зачищена и население массово люто ненавидит все русское и Россию. Эта генетически заряженная бандеровщиной территория должна быть передана Польше и поляки с удовольствием займутся их перековкой, по полной предъявив претензии за Волынскую резню польского населения. С Волынью не так все просто, к ней также относилась часть Брестской области Белоруссии и часть Люблинского воеводства Польши. По составу населения это жители Полесья расположенного в основном в Белоруссии и население всегда тяготило к этому региону, поскольку поляки выступали как поработители и угнетатели местного населения и польский менталитет там не сложился. По своим цивилизованным корням они ближе не к Польше, а Белоруссии и эти земли должны объединиться с белорусским Полесьем. В Дальнем углу на севе ». Зазначена публікація містить виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

- ІНФОРМАЦІЯ_5 о 19 год. 11 хв. ОСОБА_11 здійснив публікацію відеозапису, із соціальної мережі «Tik Tok» наступного змісту: «пока россия не возьмет Одессу война будет продолжаться. Что бы там не говорил ОСОБА_21, что бы там не говорили все остальные вместе взятые, пока у Украины есть выход к Черному морю она интересна для наших геополитических врагов. А они никогда не были партнерами, они всегда были врагами, врагами и останутся. Пройдет десять, двадцать, тридцать лет, пока будет Британия, Франция, Германия и США, они будут нашими врагами. Так вот пока у Украины есть Одесса, она им интересна. Как только Одесса перейдет россии, она перестанет быть интересна нашим врагам, она перестанет быть плацдармом, чтоб нас постоянно долбить. Поэтому наш президент владимир владимирович ОСОБА_22, очень мудрый кстати человек, давно уже сказал, что Одессу надо брать. И будем брать. Я так думаю, что война продлится и двадцать пятый и двадцать шестой год. До тех пор пока Одессу не возьмем, война будет идти. И вот с этой точки зрения и Запорожье и Херсон интересны как плацдарм, для того чтобы выйти на Одессу. Иначе, нас будут долбить. Будет пятьдесят лет Одесса украинской, будут пятьдесят лет нас долбить». Зазначена публікація містить виправдовування тимчасової окупації частини території України.

Також встановлено, що в період лютого та березня 2025 року (більш точні дата та час слідством не встановлено) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у невстановленому місці, будучи прихильником приєднання території України до рф або створення на її території проросійських псевдодержавних утворень, підтримуючи збройну агресію рф проти України, маючи умисел на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, , а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України у 2014 році, будучи обізнаним щодо розпочатого 24.02.2022 відкритого воєнного нападу Російської Федерації на Україну, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які він поширює з використанням засобу масової інформації загальнодоступної соціальної Інтернет-мережі «Tik-Tok», зі змістом якого може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді виправдовування, збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України у 2014 році, використовуючи електронне обладнання - мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 8 Pro», ІМЕІ (1) НОМЕР_1 , ІМЕІ (2) НОМЕР_2 , зі встановленим програмним забезпеченням, який приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованим у соціальній Інтернет-мережі "Tik-Tok" з використанням облікового запису під нікнеймом « ОСОБА_8 », ім`я користувача ОСОБА_9 , здійснив поширення шляхом публікування на власній сторінці публікацій, вільно доступній необмеженому колу користувачів, створеної ним сторінки (аккаунту) публікацій, що є доступними для загального ознайомлення всіх користувачів зазначеної соціальної Інтернет-мережі, які відвідували його сторінку, з наступним змістом:

- 10.02.2025 (більш точні дата та час слідством не встановлено) ОСОБА_4 розмістив на своєму профілі публікацію за посиланням ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з наступним змістом: «Хочу обратиться ко всем заблудшим украинцам. После завершения «спецоперации» всем советую сесть за учебники истории. Не Ваших сказок, а истории. Чтобы прозреть и понять, кто Вы, откуда, и что Вы из себя представляете. Начните с Черного Моря и выкиньте «на..й» лопату из музей, не позортесь. Насчет Киева. Выучите как молитву, Киев мать городов русских и правили там русские князья, Украины и в помине не было. Была лишь территория «у края, окраина», куда ссылали дурачков по приказу русского царя ивана грозного. Выучите наконец, как и когда создана была Украина и вошла она в СССР без Крыма, Донбаса, Харькова, Одессы, Херсона. Даже Львов был не ваш. Вы позор всего мира, Вы не великие. Что Вы рассказываете своим детям? Ни о Жукове, ни о Гагарине, ни о Суворове. Вы им рассказываете о Бандере и Шухевиче, предателях и нацистах, которые кровью невинных залили Вашу землю. Оглянитесь «бл..дь» назад, посмотрите на все то, что Вы «су..а» натворили. Наша сила в правде и с нами Бог. Мы чтим своих предков и любим свою родину и будем всегда стоять за нее насмерть. А Вам я советую молиться и отмаливать грехи перед Богом. Кстати, которого Вы прогнали. Да, мы разные. Мы славяне и Вы предатели. Зазначена публікація містить виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

- 01.03.2025 (більш точні дата та час слідством не встановлено) ОСОБА_4 розмістив на своєму профілі публікацію за посиланням: ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) з наступним змістом: «Я во сне спросил у Бога: - у россии есть дорога? Улыбнулся Бог, сказал: Я же ОСОБА_22 вам дал! Президнент МИРА». Зазначена публікація містить глорифікацію особи, яка здійснювала збройну агресію Російської Федерації проти України у 2014 році.

- 18.03.2025 (більш точні дата та час слідством не встановлено) ОСОБА_4 розмістив на своєму профілі публікацію за посиланням: ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). На в вказаній публікації міститься зображення з текстом: «позорная страна попрошайка страна паразит живущая: на чужие деньги на чужой истории и на чужой земеле». У нижньому куті зображення наявний напис: «российская федерация. карта новой Украины» із зображенням прапорів рф. Крім того, вказана публікація супроводжується аудіозаписом з наступим змістом: «Я украинка, я против ОСОБА_12 и мне не страшно об этом говорить. Я считаю, что война давным давно бы закончилась если бы не ОСОБА_18 и не его «дебильные» законы. Из-за него конкретно мы «про..были» нашу страну наши земли. Сколько наших людей погибло из-за его просто мании величия, которая не позволяла ему сесть за стол переговоров. Мы победим, мы переможем, говорил нам он, все эти три года, полагаясь на помощь западных партнеров. А сейчас западные партнеры один за одним отворачиваются от нашей страны, называя ОСОБА_12 абсолютно некомпетентным Президентом. На что мы вообще украинцы с Вами рассчитывали в войне с россией? На победу? Вы серьезно? Вторая армия мира, там атомное оружие. Какой дурак верил в победу? Если бы ОСОБА_12 убежал, у нас давным давно был уже мир. Мы сами виноваты. Что разрешили ему нашу страну «про..бать»». Зазначена публікація містить виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

На сторінці облікового запису під нікнеймом « ОСОБА_8 », ім`я користувача ОСОБА_9 під вказаними публікаціями, які ОСОБА_4 поширив у лютому та березні 2025 року наявні відомості про багаторазові перегляди, коментарі тощо, що свідчить про спосіб такого поширення інформації розрахований на масове сприйняття та дозволяє поширювати певну інформацію необмеженому колу осіб.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 22 Закону України «Про інформацію» масовою інформацією є інформація, що поширюється з метою її доведення до необмеженого кола осіб. Засоби масової інформації - засоби, призначені для публічного поширення друкованої або аудіовізуальної інформації. Закон України «Про телекомунікації» визначав, що інтернет - це всесвітня інформаційна система загального доступу, яка логічно зв`язана з глобальним адресним простором та базується на інтернет-протоколі, визначеному міжнародними стандартами.

Відтак, інформація, яка поширюється через мережу Інтернет, орієнтована на необмежене коло осіб, відповідно є масовою інформацією. При цьому інтернет-видання (веб-сайт) є засобом, призначеним для публічного поширення друкованої або аудіовізуальної інформації, тобто засобом масової інформації.

Мережа інтернет є глобальною електронною комунікаційною мережею, яка призначена для передачі даних та складається з фізично і логічно взаємоз`єднаних окремих електронних комунікаційних мереж, взаємодія яких базується на використанні єдиного адресного простору та на використанні інтернет-протоколів, визначених міжнародними стандартами.

Інтернет-месенджер «Tik-Tok» діє в Інтернет просторі й інформація, яка поширюється на його сторінках необмежена для користувачів, а відтак, є засобом, за допомогою якого така інформація поширюється серед необмеженого/невизначеного кола осіб.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-лінгвістичної експертизи № СЕ25-3/Л/2/1 від 15.09.2025 у вищевказаних публікацях ОСОБА_4 містяться виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, висловлювання з ознаками розпалювання національної ворожнечі.

16.02.2026 ОСОБА_4 оголошено про підозру та вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 2, ч. 3 ст. 436-2КК України, за ознаками: поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, з використанням засобів масової інформації; поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України вчинення умисних дій, спрямованих на розпалювання національної ворожнечі.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, а також на те, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які дають йому достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити здійснювати злочинну діяльність.

Копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, вручені підозрюваному завчасно 16.02.2025.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 998 400 гривень.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, через недоведеність ризиків на які посилається прокурор, та можливість обрання іншого запобіжного заходу , не пов`язаного з триманням під вартою. Також захист наполягав на визначення застави не більше 80 прожиткових мінімумів.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Управління СБУ в Одеській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000106 від 12.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч. 1 ст. 161, ч. 2, ч. 3 ст.436-2 КК України.

16.02.2026 ОСОБА_4 оголошено про підозру та вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 2, ч. 3 ст. 436-2КК України.

Від підозрюваного скарг на незаконні дії відносно нього з боку працівників органів досудового розслідування не надходили, інших заяв та клопотань не було.

Вивчивши клопотання та надані суду матеріали, вислухавши думки прокурора, захисника та підозрюваного, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, належить прийняти до уваги п. 57 рішення ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» від 29 серпня і 24 жовтня 1997 року, згідно до якого наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення. А також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального провадження, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

При розгляді вказаного клопотання було встановлено що підозра у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України відносно ОСОБА_4 є обґрунтованою, що на цьому етапі досудового розслідування підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: відповідями на доручення від Чорноморського РВ УСБУ в Одеській області;протоколом огляду інформації, яка міститься в мережі Інтернет від 18.04.2025, в якому зафіксовані публікації, розміщенні ОСОБА_4 ;висновком судово-лінгвістичної експертизи № СЕ25-3/Л/2/1 від 15.09.2025;повідомленням від Чорноморського РВ УСБУ в Одеській області щодо обставин вчинення ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень;протоколом огляду мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 8 Pro», ІМЕІ (1) НОМЕР_1 , ІМЕІ (2) НОМЕР_2 ;іншими матеріалами досудового розслідування.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, в судовому засіданні прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики: переховуватися від органів досудового розслідування та суду з огляду на тяжкість злочинів, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити здійснювати злочинну діяльність так як на даний час досудове розслідування відносно ОСОБА_4 триває, свідки не допитані доступ до мережі Інтернет не обмежений. Разом з тим ОСОБА_4 перебуває в цивільному шлюбі, пенсіонер, хворіє, має на утриманні малолітню дитину та інваліда 1-ї групи, що свідчить міцні та стійкі соціальних зв`язків та враховуючи, що кримінальні правопорушення вчинені в умовах російського військового вторгнення в Україну та ведення РФ війни проти України, що у свою чергу свідчить про обґрунтовані підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим, та те що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, слідчий суддя вважає за необхідне обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистості, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладених в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» він переважає над особистим інтересом підозрюваного.

Відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема правової позиції, викладеній в п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України, вирішуючи питання щодо можливості застосування інших запобіжних заходів відносно підозрюваного, зважаючи на обґрунтованість підозри та наявність вказаних ризиків, та приймаючи до уваги відсутність фактичних даних, які свідчать про зміну цих ризиків, суд вважає неможливим запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - не має.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного є достатньо обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3,5 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених КПК України. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З питання встановлення застави то її розмір повинен відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та тому ступеню довіри щодо належної процесуальної поведінки підозрюваного (обвинуваченого), який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за кваліфікуючими ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.161, ч.2,3 ст.436-2 КК України: поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, з використанням засобів масової інформації; поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України вчинення умисних дій, спрямованих на розпалювання національної ворожнечі.

З урахуванням наведеного, статті яка зазначена у клопотанні слідчого, матеріального становища підозрюваного який є пенсіонером (зі слів розмір пенсії 2800 грн.), наявності 2-х повнолітніх дітей які можуть забезпечити внесення застави, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у відповідності до вимог ст.182 КПК України, у розмірі 100 розмірів прожиткових мінімуму для працездатних осіб, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З приводу доводів підозрюваного та захисника про недоведеності ризиків, то слідчим суддею досліджено докази які засвідчують їх наявність та спростовують доводи сторони захисту, а надані докази свідчать про обґрунтованість підозри саме з урахуванням кваліфікуючої ознаки «поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, з використанням засобів масової інформації; поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України вчинення умисних дій, спрямованих на розпалювання національної ворожнечі».

Крім того керуючись ч.9 ст.194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд встановить, що у зв`язку із застосуванням зазначеного запобіжного заходу дитина, яка перебуває на утриманні підозрюваного, обвинуваченого, залишиться без батьківського піклування, слідчий суддя, суд зобов`язує прокурора повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування такої дитини про факт залишення дитини без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини, відомості про що зазначаються в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Орган опіки та піклування невідкладно після тимчасового влаштування дитини, залишеної без батьківського піклування, інформує слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про місце проживання (перебування) дитини. Після отримання такої інформації слідчий, прокурор невідкладно повідомляє підозрюваного, обвинуваченого про місце проживання (перебування) дитини.

На підставі встановленого, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБУ в Одеській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із триманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» , що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 11 , тобто до 17.04.2026 року включно.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення застави, закінчується 17.04.2026 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі - 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 332 800 гривень.

Визначену заставу, необхідно внести у грошовій одиниці України на такі реквізити - отримувач коштів «Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області», код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26302945, рахунок отримувача UA0005435, банк отримувача «ДКСУ м. Київ», код банку отримувача 820172.

Підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний, обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування із особами допитаними як свідками в рамках даного кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному (обвинуваченому), що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Зобов`язати прокурора ОСОБА_3 повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування ОСОБА_19 01.09.2016 року (мешкає: АДРЕСА_1 ) про факт залишення дитини без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини.

Зобов`язати прокурора ОСОБА_3 повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (мешкає: АДРЕСА_1 ) про факт залишення особи без піклування опіки для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування особи.

Виконання ухвали покласти на прокурора та ДУ «Одеський слідчий ізолятор», відповідно, в частинах, що стосуються їх повноважень.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, та направити начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Слідчий суддя ОСОБА_1