Cправа №505/961/26
Провадження №1-кп/505/634/2026
УХВАЛА

Іменем України

30.03.2026 Подільський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Подільську Одеської області в режимі відеоконференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор»,обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №-0000940 від 31.12.2025, та клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям.Котовськ Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, вдівця, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26.03.2026 в провадження судді Подільського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №-0000940 від 31.12.2025 відносно ОСОБА_5 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

26.03.2026ухвалою судді вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурорвважала за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Також в силу існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, просила суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначеннярозміру застави.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заявленого прокурором клопотанняпро продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, натомість просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.Проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечував.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Також не заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Законний представник потерпілого ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явилась. Надала заяву про проведення підготовчого судового засідання у її відсутність.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, приходить до наступних висновків.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне Подільському міськрайонному суду Одеської області.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні. Відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 у судове засідання.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачений, захисник, потерпілий, законний представник потерпілого.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Суд, вивчивши клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартоюта матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в своєму клопотанні прокурор зазначив, що 06.12.2025, у вечірній час, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання в одній з кімнат будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де також знаходилась його дружина ОСОБА_8 , в цей час, на ґрунті давніх особистих неприязних відносин, у нього виник злочинний умисел спрямований на заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості, пов`язаних з домашнім насильством.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , в цей же день та час, перебуваючи за місцем свого мешкання в одній з кімнат будинку за вищевказаною адресою, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою нанесення тілесних ушкоджень, з особистих мотивів, пов`язаних з домашнім насильством, тримаючи в лівій руці предмет, який має колючо-ріжучі властивості з пласким клинком, що має обушок та лезо, та який знайшов неподалік, наніс ОСОБА_8 вказаним предметом один удар в область задньої поверхні грудної клітини зліва, чим заподіяв останній тілесне ушкодження у вигляді колото - різаної рани задньої поверхні грудної клітини зліва, яка проникає у ліву плевральну порожнину, ушкоджуючи м`які тканини грудної клітини, внутрішню пластину заднього відрізку 9-го лівого ребра, яка була небезпечною для життя та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Внаслідок отриманого ушкодження, потерпіла ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Смерть ОСОБА_8 перебуває у прямому причинному зв`язку з вищевказаним ушкодженням, колото - різаною раною задньої поверхні грудної клітини, що ускладнилась розвитком двобічної гнійної пневмонії, емпіємою лівої плевральної порожнини (скупчення гною) та флегмоною м`яких тканин спини (гостре гнійне запалення м`яких тканин та підшкірно - жирової клітковини спини). Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 стала інтоксикація.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

31.12.2025, за наявності достатніх доказів, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що кваліфікується як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

01.01.2026, ухвалою слідчого судді Подільського міськрайонного суду Одеської області, підозрюваному ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 28.02.2026, в умовах ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

25.02.2026 ухвалою слідчого судді Подільського міськрайонного суду Одеської області підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 31.03.2026.

Викладені обставини щодо суті обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, в повній мірі обґрунтовуються отриманими органом досудового розслідування в порядку визначеному КПК України доказами, а саме:

- оглядом місця події від 30.12.2025, а саме житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , в ході якого в спальній кімнаті виявлено труп ОСОБА_8 з тілесним ушкодженням у вигляді відкритої рани спини зліва;

- оглядом місця події від 31.12.2025, а саме житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , в ході якого вилучено ніж кухонний з сріблястою рукояткою та куртку жіночу належну потерпілій ОСОБА_8 з слідами речовини бурого кольору;

- додатковим оглядом місця події від 31.12.2025, а саме вищевказаного житлового будинку, в ході якого вилучено манікюрні та господарські ножиці;

- допитом малолітнього свідка ОСОБА_9 , який дав покази з приводу того, що на початку грудня 2025 року, перебуваючи в кімнаті будинку за місцем мешкання, він почув як в сусідній кімнаті сваряться його батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , після чого в його кімнату зайшла мати ОСОБА_8 , яка трималась за спину і на цьому ж місці була кров. В подальшому мати почувала себе зле, не виходила з будинку до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- слідчим експериментом за участю малолітнього свідка ОСОБА_9 , який відтворив обставини, при яких були заподіяні поранення потерпілій ОСОБА_8 ;

- допитом підозрюваного ОСОБА_5 , який дав покази з приводу обставин нанесення ним поранення потерпілій ОСОБА_8 ;

- допитом малолітнього свідка ОСОБА_9 , за методикою «зелена кімната», щодо відомих йому обставин вчиненого кримінального правопорушення;

- оглядом файлу «.759360.mp3», який є аудіозаписом з цифрового реєстратора за 30.12.2025, у вигляді діалогу оператора спецлінії «102» та абонента НОМЕР_1 ;

- висновком судово - медичної експертизи трупа ОСОБА_8 ;

- слідчим експериментом за участю ОСОБА_5 , який відтворив механізм заподіяння ОСОБА_8 колото - різаної рани задньої поверхні грудної клітини;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Таким чином під час досудового розслідування були встановлені обставини, які прямо вказують на вчинення ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою, необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному (обвинуваченому) за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених у ст.177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу та продовжують існувати на даний час:

- п. 1 ч.1 ст.177 КПК України - ризик переховування від суду, який обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який згідно ст.12 КК України відносять до категорії тяжкого злочину та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним (позбавлення волі від семи до десяти років позбавлення волі), дає підстави вважати, що останній може переховуватись від суду.Перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, обвинувачений ОСОБА_5 матиме можливість перетнути державний кордон з іншою державою, який перебуває у безпосередній близькості, оскільки наразі продовжує тривати воєнний стан, цілодобово триває збройна агресія з боку російської федерації, наявна велика кількість осіб, що перетинають кордон, а в деяких місцевостях взагалі відсутні межі територіальної цілісності, тому обвинувачений ОСОБА_5 може спробувати уникнути кримінальної відповідальності та бути непоміченим при перетині державного кордону. У зв`язку з цим, фактично не буде можливості затримати останнього;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України - ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, який обґрунтовується тим, ОСОБА_10 , будучи обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочину, може незаконно впливати, як безпосередньо так і опосередковано на малолітнього свідка ОСОБА_9 , який є його сином, а також інших осіб, які є сусідами підозрюваного, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, з метою змінити покази на свою користь, до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню;

- п.4 ч.1 ст.177 КПК України - ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, який обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 веде посередній спосіб життя, зловживає спиртними напоями, офіційно не працює, що вказує на можливість підозрюваним перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного, в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу. Також, враховуючи особистість підозрюваного, той факт, що останній заподіявши потерпілій поранення, намагався приховати цей факт, не повідомив заклади охорони здоров`я, для надання потерпілій медичної допомоги. І навіть після смерті потерпілої ОСОБА_8 , не повідомив про цей факт до поліції або закладів охорони здоров`я, свідчить про те, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (штучне затягування досудового розслідування; розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваного тощо);

- п.5 ч.1 ст.177 КПК України - ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Обставини за яких вчинено злочин, та схильність обвинуваченого ОСОБА_5 до насильства, вказують на відношення останнього до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, враховуючи це можна стверджувати про наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити нове аналогічне кримінальне правопорушення перебуваючи в суспільстві.

Відомостей, які б вказували про неможливість перебування обвинуваченого в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я не здобуто, а тому заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно з п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно практики Суду, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного /обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зав`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх судових засідань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зав`язків).

Разом з цим, у справі «І.А. проти Франції» №1/1998/904/1116 від 23.09.1998 року Суд вказує, що національний суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, у справі «Лабіта проти Італії» №26772/95 від 06.04.2000 року Суд також нагадує, що існування розумної підозри, що заарештована особа вчинила правопорушення, є умовою sine qua non (те, без чого неможливо) для тривалого тримання під вартою, але через деякий час ця умова перестає бути достатньою. У таких випадках Суд повинен встановити, чи інші підстави, наведені судовими органами, виправдовують подальше позбавлення свободи. У разі «відповідності» і «достатності» таких підстав Суд має також з`ясувати, чи компетентні національні органи виявили «особливу ретельність» у здійсненні провадження.

Зокрема, в справі «Білуха проти України» №33949/02 від 09.11.2006 Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка підозрюваного та відповідних органів влади та ін. Також Суд зазначає, що тільки ті затримки, які сталися з вини держави (правоохоронних органів), можуть виправдати висновок стосовно недотримання вимоги «розумного строку» (п.п.61, 64).

Метою застосування запобіжного заходу є, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, в тому числі, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України - запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 обвинувачується саме у вчиненні тяжкого злочину, а тому судом враховується тяжкість злочину, що інкримінується обвинуваченому та термін покарання, який може бути призначено останньому в разі доведення його вини, що може бути підставою для наявності у обвинуваченого наміру переховуватись від суду.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що прокурором доведено необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним покладеного на нього процесуального обов`язку по явці до суду, а тому клопотання прокурора підлягає до задоволення.

Згідно із положеннями ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, ч.4 ст.183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи наведене, судом не визначається в даному випадку розмір застави.

Суд враховує, що запобіжний захід обвинуваченому доцільно продовжити у виді тримання від вартою строком на 60 днів, з метою забезпечення його належної поведінки під час розгляду справи, виконання ним процесуальних обов`язків, запобіганню уникненню правосуддя.

Керуючись ст.ст.24, 177, 178, 182, 183, 194, 314, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України на 11 годину 00 хвилин 14 квітня 2026 року.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, законного представника потерпілого.

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартоющодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з поміщенням його до ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів, тобто до 28.05.2026 включно.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження та направити до ДУ «Одеській слідчий ізолятор`для виконання.

Ухвала в частиніпродовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду, а особам, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення їм копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1