Справа № 143/79/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 12.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

встановив:

29.01.2026 до Погребищенського районного суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 12.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 17.10.2025 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №305 ОСОБА_6 призваний на службу за мобілізацією, зарахований до списків особового складу, призначений на посаду солдата 1 навчального взводу 1 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 та поставлений на всі види забезпечення.

Згідно з ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»№64/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України в Україні введено воєнний стан із 05:30 24.02.2022, строк дії якого продовжено по теперішній час.

Згідно зі ст.65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст..1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст.12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповісти своєму безпосередньому начальникові.

За приписами статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних вил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Згідно з вимогами п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проте, солдат ОСОБА_6 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, 09.12.2025 військовослужбовець військової служби за мобілізацією, солдат 1 навчального зводу 1 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою ухилитись від виконання обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, без відповідних дозволів командирів і начальників, та без поважних причин, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокується в населеному пункті АДРЕСА_1 , у подальшому, час проводив на власний розсуд за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, понад три доби, до моменту встановлення його місцезнаходження працівниками військової служби правопорядку.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового правління про свою належність до військової служби, а також про учинене ним нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, не повідомив та проводив час на власний розсуд.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_6 своїми умисними протиправними злочинними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення військової частини або місця служби без поважних причин, в умовах воєнного стану.

Вказані обставини стали підставою для повідомлення 14.01.2026 ОСОБА_6 про підозру у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Разом з тим встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 добровільно звернувся до прокурора з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності з підстав, визначених ч. 5 ст. 401 КК України та висловив намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби.

Водночас досудовим розслідуванням не встановлено в діях громадянина ОСОБА_6 складу інших злочинів.

Разом з тим, на адресу прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони від командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 надійшла письмова згода на продовження проходження ОСОБА_6 військової служби.

Крім того, ОСОБА_6 вперше вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 407 КК України, а тому відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України його може бути звільнено від кримінальної відповідальності, в порядку передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України.

Ухвалою суду від 30.01.2026 постановлено призначити підготовче судове засідання та викликати учасників кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні подане клопотання про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України, підтримав з підстав зазначених у клопотанні. Просив клопотання задовольнити, звільнити підозрюваного від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

У підготовчому судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 просив клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України задовольнити у зв`язку із добровільним бажанням ОСОБА_6 продовжувати військову службу.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження та перевіривши мотиви клопотання, суд вважає його обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Згідно із ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч.2 ст.286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Положеннями ч.2 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За змістом ч.2 ст.286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Аналогічні норми викладені у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, відповідно до якого суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, є норма ч. 5 ст. 401 КК України.

Згідно із ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Згідно зі ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ №69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Частиною 5 ст.401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 був призваний на військову службу за призивом під час мобілізації, на особливий період. До кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався.

Судом встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_6 готовий продовжити військову службу, подав відповідну заяву, в якій висловив намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби та не заперечував щодо звільнення судом його від кримінальної відповідальності і закриття у зв`язку з цим кримінального провадження.

До того ж, суд встановив, що командування військової частини НОМЕР_2 надало згоду від 24.01.2026 №4437 на продовження проходження військової служби солдатом ОСОБА_6 на вакантній посаді у військовій частині НОМЕР_2 (а.с. 10).

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України, не притягувався, добровільно висловив своє бажання продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , що також підтверджується письмовою згодою командира військової частини НОМЕР_2 , суд дійшов висновку, що підозрюваного ОСОБА_6 на підставі ч.5 ст.401 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Крім цього, судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_6 розуміє підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Згідно із ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

З огляду на викладене, оскільки судом встановлена наявність усіх передбачених законом обставин для закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного на підставі, передбаченій ч. 5 ст. 401 КК України, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_6 відповідні зобов`язання, передбачені нормами чинного законодавства.

Також, до підозрюваного ОСОБА_6 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.01.2026 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14.03.2026. Суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання ухвалою законної сили слід залишити без змін.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ч.5 ст.401, ч.5 ст.407 КК України, ст.284-286, ч.3 ст.288, 314, 371, 376 КПК України,

постановив:

клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 12.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця Вінницької області, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, в порядку, передбаченому ч.5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 12.01.2026, щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.

Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання цією ухвалою суду законної сили забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали після проголошення негайно вручити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 16.02.2026.

Суддя