У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 лютого 2026 року.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Заявник просить поновити строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування зазначеного клопотання зазначив, що розгляд відбувся без його участі, а копію ухвали він отримав 11.02.2026, тобто строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою зобов`язати уповноважених осіб Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області внести відомості до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення.

Зазначає, що скарга розглянута формально, без забезпечення його участі, про що він подавав відповідні клопотання.

Вважає, що відомості про кримінальне правопорушення повинні бути внесені до ЄРДР за його заявою.

Встановлені слідчим суддею обставини.

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя встановив, що матеріали справи не містять доказів того факту, що 26.12.2025 ОСОБА_5 звертався із заявою до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про вчинення кримінальних правопорушень, про що він вказує у скарзі до слідчого судді на бездіяльність стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор надіслав клопотання про проведення апеляційного розгляду без його участі.

Апелянт заявник ОСОБА_5 , до апеляційного суду не з`явився повторно.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 422 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

В поданій апеляційній скарзі заявник просив провести апеляційний розгляд або в режимі відеоконференції, або за його відсутності, оскільки він «перебуває в евакуації». За таких обставин, ухвалою судді Миколаївського апеляційного суду від 13 лютого 2026 року призначено апеляційний розгляд на 24.02.2026 10 годину в режимі відеоконференції, задля можливості заявнику прийняти участь під час апеляційного розгляду за допомогою власних технічних засобів заявника, за вказаною ним електронною адресою.

Проте, 24.02.2026 апеляційний розгляд не відбувся у зв`язку з тим, що апелянтом надіслано ряд клопотань про неможливість приєднатися по відеоконференції через систему Електронний суд/ВКЗ з технічних перешкод.

Листом Миколаївського апеляційного суду від 24.02.2026 заявнику роз`яснено, що проведення апеляційного розгляду в режимі відеоконференції з альтернативних засобів, месенджерів (ZOOM/WhаtsApp/Signal), про що просив апелянт, чинним законодавством не передбачений.

Роз`яснено, що у разі технічної неможливості зареєструватись в Електронному кабінеті з зазначених підстав, заявник вправі звернутися до адміністратора ЄСІТС з технічної підтримки користувачів ЄСІТС за вебадресою wiki.court.gov.ua., або технічну підтримку є на вебсторінці ВКЗ - https://vkz.court.gov.ua/.

Однак, заявник ОСОБА_5 , будучи повідомлений про дату та час наступного судового засідання, до апеляційного суду не з`явився та в черговий раз в судове засідання, призначене на 10 год 05.03.2026, на відеоконференцію не вийшов, хоча отримав судове повідомлення про розгляд апеляційної скарги. У заяві до апеляційного суду вказав, що він «перебуває в країнах ЄС», а тому не взмозі використати технічну можливість входу в підсистему «Електронний суд».

Колегія суддів зауважує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії", заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії").

Відповідно, заявник ОСОБА_5 , як особа, що ініціювала апеляційний перегляд оскаржуваного рішення, повинна сумлінно, з урахуванням принципів добросовісності та розумності, користуватися наданими їй процесуальними правами та утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи.

Слід також зазначити, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частин 80; першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 року у справі "Фрідлендер проти Франції").

З огляду на зазначене, враховуючи, що неодноразові виклики до апеляційного суду проігноровано апелянтом, суд апеляційної інстанції наголошує, що подальше затягування апеляційного розгляду є неприпустимим. Неявка апелянта до апеляційного суду без поважних причин та його фактичне небажання у разі неможливості особистої явки скористатися можливостю приймати участь в апеляційному розгляді шляхом використання ВКЗ, свідчить про зловживання процесуальними правами.

За таких обставин, зважаючи на те, що апелянтом також у поданій апеляційній скарзі висловлено прохання про апеляційний розгляд без його участі, колегія суддів розглянула подану ОСОБА_5 апеляційну скаргу без його участі.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів встановила таке.

Згідно вимогам п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскільки слідчим суддею розглянуто подану скаргу без участі заявника, з урахуванням тих обставин, що копію оскаржуваного рішення ОСОБА_5 отримав 11.02.2026, а апеляційна скарга подана 13.02.2026, колегія суддів вважає, що строк на подачу апеляційної скарги слід поновити.

Щодо доводів апелянта про незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає ці доводи безпідставними.

У поданій до слідчого судді скарги ОСОБА_5 вказав, що він звернувся із заявою за №28964 від 26.12.2025 до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області щодо вчинення кримінального правопорушення.

Проте, ці доводи не відповідають дійсності.

Слідчим суддею встановлено, що до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області 26.12.2025 за вх.№ надійшли матеріали звернення іншої особи - ОСОБА_6 , а не ОСОБА_5 , яка просила у зверненні провести перевірку законності дій працівників поліції та окремих суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області.

З відповіді начальника управління МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 (вх.№11 від 02.01.2026) вбачається, що вказане звернення ОСОБА_6 зареєстроване до ІКС ІПНП "Єдиний облік" Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 26.12.2025 №28964 та розглянуто згідно Закону України "Про звернення громадян".

Посилання скаржника ОСОБА_5 на те, що долучена до матеріалів скарги заява про вчинення злочину, яка датована 17.11.2025, була подана до МРУП ГУНП та зареєстрована за № 28964 від 26.12.2025, та саме ця бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за даною заявою оскаржується у даному провадженні, слідчий суддя визнав неспроможними, оскільки матеріали скарги, крім посилань самого скаржника, не містять відомостей, які б підтверджували його твердження.

Положення закону, яким керувався суд апеляційної інстанції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з тим, згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали.

Проаналізувавши наведені слідчим суддею підстави для відмови в задоволенні скарги заявника на бездіяльність уповноважених осіб МРУП ГУНП в Миколаївській області стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою про вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів вважає такі мотиви обґрунтованими та вмотивованими, викладеними на підставі всебічного аналізу змісту поданої заявником скарги та долучених до неї матеріалів.

Колегія суддів зазначає, що заявником ОСОБА_5 не надано доказів звернення саме ним з заявою про кримінальне правопорушення до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.

З відповіді начальника управління МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 (вх.№11 від 02.01.2026) вбачається, що до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області 26.12.2025 надійшло звернення іншої особи - ОСОБА_6 , яке зареєстровано за №28964 та розглянуто згідно Закону України "Про звернення громадян" (а.с. 7).

До скарги, поданій слідчому судді, заявник не надав даних на підтвердження саме його звернення із заявою до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, яке за його твердженням зареєстровано 26.12.2025 за №28964 про вчинення кримінальних правопорушень, чию бездіяльність він оскаржує у даному проваджені.

За таких обставин, не знайшли свого підтвердження обставини, на які посилається скаржник.

Отже, відсутня і бездіяльність слідчого у невнесенні таких відомостей до ЄРДР, оскільки ОСОБА_5 заява за №28964 не подавалася.

Що стосується доводів апелянта про порушення його процесуальних прав під час розгляду скарги слідчим суддею, оскільки розгляд відбувся без участі ОСОБА_5 , то ці доводи є голослівними.

В матеріалах судового провадження міститься заява ОСОБА_5 про розгляд скарги за відсутності заявника. Ця заява зареєстрована в суді першої інстанції 02.02.2026 за вх. №ЕП-791 (а.п. 13). Тобто вимоги, апелянта в цій частині також безпідставні.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки оскаржуване рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Поновити заявнику ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 лютого 2026 року.

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 лютого 2026 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8