УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер №943/498/26

Провадження №1-кс/943/18/2026

30 березня 2026 року м. Буськ

Слідчий суддя Буського районного суд Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Буська скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №2 Золочівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно поданої ним заяви від 24.01.2026 року, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся в суд з скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ВП №2 Золочівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно його заяви від 24.01.2026 року. В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 22.01.2026 року працівниками пошти с. Задвір`я підроблено його підпис на відомості про отримання ним пенсії в розмірі 4077,61 гривень. коли вдруге 22.01.2026 року прийшов на пошту, працівник пошти ОСОБА_5 видала йому грошові кошти в сумі 4077,61 гривень як довічне утримання, за іншою відомістю, на якій не було проставлено дати видачі коштів. По даному факту направив на адресу Золочівського РВП №2 заяву про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 442 КК України. Однак не отримав жодної відповіді, що вважає бездіяльністю в порядку ст. 303 КПК України.

Вислухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, матеріали перевірки № 408/73 за зверненням ОСОБА_3 (ІКС ІПНП № 304 від 24.01.2026; № 408 та № 410 від 27.01.2026 року), приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частиною 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України»).

Зокрема, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що 24.01.2026 року ОСОБА_3 звернувся на адресу ВП №2 Золочівського РВП УНП у Львівській області із заявою про кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 442 КК України, в якій зазначив, що в с. Задвір`я працівником поштового відділення ОСОБА_5 вчинено кримінальне правопорушення, а саме викрадено його пенсію в розмірі 4077,61 гривень, підроблено підпис про отримання ним пенсії, в подальшому шляхом обману видано йому грошові кошти в розмірі 4077,61 гривень за іншою відомістю без дати видачі таких коштів.

На думку ОСОБА_3 , не внісши зазначені ним в заяві про кримінальне правопорушення відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не розпочавши розслідування, орган досудового розслідування порушив вимоги КПК України, допустивши бездіяльність.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 4 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань. У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження (частина 5 статті 214 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Склад кримінального правопорушення це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення конкретного кримінального правопорушення, а не із повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Дійсно, повноваження особи, яка вносить відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, проведення перевірки обставин, оскільки вони здійснюються в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Проте, відповідна уповноважена особа, ознайомившись зі змістом заяви чи повідомлення, має встановити обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, які вносяться до реєстру.

В межах оскарження такої бездіяльності слідчий суддя повинен перевірити не тільки факти звернення до органу досудового розслідування, отримання цим органом відповідної заяви та вчинення бездіяльності, а також з`ясувати обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач чи прокурор дійшли висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання уповноваженої особи внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав. Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст ч. l ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Однак, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Системний аналіз вищезазначених законодавчих положень дає підстави дійти висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають заяви чи повідомлення, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Дані висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 вересня 2021 року у справі №556/450/18 (провадження № 51-4229км20).

Зі змісту поданої до правоохоронного органу заяви ОСОБА_3 , слідчим суддею встановлено, що фактично заявник покликається на те, що не отримав пенсію через неправомірні дії працівників поштового відділення, хоча фактично отримав кошти, як зазначив в судовому засіданні грошову допомогу, в тому ж розмірі як пенсія, 4077,61 гривень.

Суддею витребувано у ВП №2 матеріали перевірки № 304 від 24.01.2026; № 408 та № 410 від 27.01.2026 за зверненням ОСОБА_3 .. З таких вбачається, що 24.01.2026 року на телефонну лінію 102 надійшло звернення скаржника про конфлікт з працівником пошти в с. Задвір`я, таке звернення було зареєстроване в ІКС ІПНП ВП №2 за № 304, при виїзді на місце події, працівниками поліції одержано письмову заяву. Згодом, 27.01.2026 року в поліцію надійшли два повторні електронні звернення. Так, встановлено, що 22.01.2026 року близько 10.00 год ОСОБА_3 отримав на пошті в с. Задвір`я, під особистий підпис у відповідній відомості, пенсію. Цього ж дня приблизно о 16.00 год повернувся у відділення пошти, просив ще раз надати йому відомість про отримання ним пенсії, та навпроти свого підпису дописав те, що підпис проставлений за пенсію, та звинуватив касира ОСОБА_5 , в тому, що вона підробила його підпис. З письмових пояснень ОСОБА_5 вбачається, що видала пенсію ОСОБА_3 відповідно до визначеної процедури, про одержання пенсії останній розписався власноручно, коли прийшов вдруге на пошту, в відомості дописав «за отримання пенсії».

Так, ч.1 ст. 442 КК України встановлює кримінальну відповідальність за геноцид, тобто діяння, умисно вчинене з метою повного або часткового знищення національної, етнічної, расової чи релігійної групи як такої шляхом: позбавлення життя членів цієї групи; заподіяння членам групи серйозної шкоди; створення для групи життєвих умов, спрямованих на повне чи часткове її фізичне знищення; впровадження заходів, спрямованих на запобігання дітонародженню в такій групі; насильницької передачі дітей з однієї групи в іншу.

ОСОБА_3 до даної скарги в якості додатків до неї, не надав доказів, які б підтверджували викладені у даній заяві факти та в суді не знайшли свого підтвердження обставини ч.1 ст. 442 КК України.

За таких обставин, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки зазначені в його скарзі доводи не є підставою для внесення відомостей в ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №2 Золочівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно поданої ним заяви від 24.01.2026 року, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини ухвали строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 31 березня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1