Справа № 752/1445/26
Провадження по справі № 1-кс/752/991/26
У Х В А Л А

іменем України

"03" лютого 2026 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000002 від 06.01.2026, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

встановив:

28 січня 2026 року до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000002 від 06.01.2026.

В обґрунтування вимог клопотання прокурор зазначив, що відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 06.01.2026. В ході досудового розслідування встановлено, що 30.10.2017 за громадянином України ОСОБА_4 , зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані на території пляжу санаторій «Жовтень» по вул. Столичне шосе, будинок б/н у місті Києві, а саме на: складську будівлю площею 601,6 кв.м - літера «Б1», складську будівлю площею 84,0 кв.м - літера «Б2», нежитлову будівлю, площею 14,3 кв.м - літера «Б3», замощення, площею 254,3 кв.м - літера «б», підсобну будівлю, площею 25,6 кв.м - «літера Б4», нежитлову будівлю, площею 54,1 кв.м - «літера Б5», нежитлову будівлю, площею 62,0 кв.м - літера «Б6».

Між тим, в ході досудового розслідування встановлено, що документи на підставі яких ОСОБА_4 зареєстрував право власності на вищезазначені нежитлові приміщення, є підробленими.

16.11.2017 між ОСОБА_4 та ТОВ «БТКГРУП» (), в особі директора ОСОБА_5 , укладено договір купівлі-продажу частки вищезазначених житлових приміщень. 05.12.2017 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про зміну керівника та бенефіціарного власника ТОВ «БТКГРУП» () з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 .

У 2025 році, новий власник та керівник ТОВ «БТКГРУП» ОСОБА_6 , з метою заволодіння землями пляжу санаторію «Жовтень» площею близько 1,4 га, використовуючи підроблену технічну документацію на неіснуючі об`єкти нерухомого майна, а також рішення одноособового учасника товариства та нотаріальну заяву, звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 з метою реєстрації додаткових відомостей про об`єкт нерухомого майна, який перебуває у власності ТОВ «БТКГРУП», а саме про реєстрацію кадастрових номерів земельних ділянок, на яких ніби-то розташовані об`єкти нерухомого майна товариства.

Після чого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано додаткові відомості про те, що майно ТОВ «БТКГРУП» розташоване на 13-ти земельних ділянках із кадастровими номерами: :03:018:0031; :03:018:0032; :03:018:0033; :03:018:0034; :03:018:0035; :03:018:0036; :03:018:0037; :03:018:0038; :03:018:0047; :03:018:0048; :03:018:0049; :03:018:0071; :03:018:0072. Між тим, такі відомості не відповідають дійсності.

Після цього, у липні 2025 директор ТОВ «БТКГРУП» ОСОБА_6 , звернувся до органів місцевого самоврядування з клопотанням про передачу зазначених земельних ділянок у користування товариства поза конкурентних засад, у зв`язку з набуттям права власності на об`єкти нерухомості, що розташовані на вказаних земельних ділянках.

Таким чином, орган досудового розслідування має підстави вважати, що група осіб, використовуючи підроблені документи, до яких внесено завідомо неправдиві відомості, діючи за попередньою змовою з державними реєстраторами, зареєстрували право власності на неіснуючі об`єкти нерухомого майна з метою подальшого заволодіння земельними ділянками загальною площею близько 1,4 га.

Постановою прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 від 06.01.2026 вищезазначені об`єкти нерухомого майна визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000002 від 06.01.2026, як такі що є предметами, що є об`єктами кримінально протиправних дій.

З метою забезпечення збереження об`єктів нерухомого майна, як речових доказів, прокурор просить накласти на них арешт, а також заборонити користуватися та розпоряджатися ним та розглянути клопотання без повідомлення власників майна.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 надав пояснення аналогічні за змістом тим, що викладені ним у клопотанні. Просив застосувати такий запобіжний захід як арешт майна у даному провадженні.

З метою забезпечення арешту майна, в судове засідання відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України на виконання вимог клопотання прокурора, власники майна не викликалися, що було обґрунтовано ризиком відчуження, перетворення або знищення майна.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього додатки у виді копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, вислухавши доводи прокурора, слідчий суддя дійшов до наступного.

Дане клопотання з урахування вимог п.1 ч.2 ст.132 КПК України подано до Голосіївського районного суду м. Києва в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, враховуючи, що таким органом у даному провадженні є відділ розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у місті Києві, який розташований на території Голосіївського району м. Києва.

Процесуальне керівництво під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Київської міської прокуратури, визначеною постановою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 від 27.01.2026.

Вирішуючи питання, що визначені у ч.2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя дійшов до наступного.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Аналізуючи вимоги клопотання у сукупності з відомостями, що містяться у матеріалах, які додані до клопотання, слідчий суддя вважає доведеним, що земельні ділянки та об`єкти нерухомого майна, на арешті яких наполягає прокурор, є такими, що відповідають критеріям речових доказів, відповідно до ст. 98 КПК України.

Враховуючи, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками об`єктів нерухомого майна, а саме відповідних будівель, які розташовані на земельних ділянках :03:018:0031; :03:018:0032; :03:018:0033; :03:018:0034; :03:018:0035; :03:018:0036; :03:018:0037; :03:018:0038; :03:018:0047; :03:018:0048; :03:018:0049; :03:018:0071; :03:018:0072 є ТОВ «БТКГРУП», а також ОСОБА_4 (по частки кожному), можлива причетність яких до вчинення кримінальних правопорушень встановлюється під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також те, що вказаними особами здійснюються спроби набути право власності на зазначені земельні ділянки у позаконкурентний спосіб, не накладання арешту може призвести до знищення, перетворення чи відчуження вказаного майна на користь третіх осіб.

Під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні. Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги клопотання є обґрунтованими. Арешт на вказане майно підлягає накладанню з метою його збереження як речового доказу, що відповідає п.1) ч.2 ст. 170 КПК України.

Враховуючи наведене, потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.

При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею на момент розгляду клопотання не встановлено.

На підстав викладеного, керуючись ст. 40, 131, 132, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000002 від 06.01.2026, на:

- земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:018:0031, площею 0,1262 га; :03:018:0032, площею 0,1198 га; :03:018:0033, площею 0,126 га; :03:018:0034, площею 0,1217 га; :03:018:0035, площею 0, 1385 га; :03:018:0036, площею 0,137 га; :03:018:0037, площею 0, 1339 га; :03:018:0038, площею 0,1285 га; :03:018:0047, площею 0,1267 га; :03:018:0048, площею 0,1235 га; :03:018:0049, площею 0,1083 га; :03:018:0071, площею 0,0541 га; :03:018:0072, площею 0, 0541 га, які згідно даних Державного реєстру прав на нерухоме майно перебувають у власності Козинської селищної ради (), а також заборонити будь-яким особам у володінні, користуванні чи розпорядженні яких вони перебувають, розпоряджатися ними, у тому числі вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією та перереєстрацією прав власності, здійснювати будь-які будівельні, земельні, шляхові та демонтажні роботи на них, поділ земельних ділянок тощо;

- об`єкти нерухомого майна: складську будівлю площею 601,6 кв.м - літера «Б1», складську будівлю площею 84,0 кв.м - літера «Б2», нежитлову будівлю, площею 14,3 кв.м - літера «Б3», замощення, площею 254,3 кв.м - літера «б», підсобну будівлю, площею 25,6 кв.м - «літера Б4», нежитлову будівлю, площею 54,1 кв.м - «літера Б5», нежитлову будівлю, площею 62,0 кв.м - літера «Б6», які згідно даних Державного реєстру прав на нерухоме майно перебувають у спільній частковій власності (по частці) на ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ТОВ «БТКГРУП» (), що розташовані на земельних ділянках з кадастровими номерами: :03:018:0031, площею 0,1262 га; :03:018:0032, площею 0,1198 га; :03:018:0033, площею 0,126 га; :03:018:0034, площею 0,1217 га; :03:018:0035, площею 0, 1385 га; :03:018:0036, площею 0,137 га; :03:018:0037, площею 0, 1339 га; :03:018:0038, площею 0,1285 га; :03:018:0047, площею 0,1267 га; :03:018:0048, площею 0,1235 га; :03:018:0049, площею 0,1083 га; :03:018:0071, площею 0,0541 га; :03:018:0072, площею 0, 0541 га, а також заборонити відчужувати та розпоряджатися вищезазначеними об`єктами нерухомого майна.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1