Справа № 357/2254/26
У Х В А Л А

про тимчасовий доступ

16 лютого 2026 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів, у кримінальному провадженні № 0000032 від 27 січня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

У С Т А Н О В И В:

13 лютого 2026 року до суду надійшло клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , дозволу на тимчасовий доступ до медичної документації, а саме: медичної карти стаціонарного (амбулаторного) хворого, історії хвороби ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , включаючи всі наявні рентген знімки останньої, яка перебуває у володінні КНП БМР « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю їх вилучення.

Вказані вимоги мотивовані тим, що Білоцерківським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування за фактом нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

В ході допиту потерпілої ОСОБА_4 установлено, що 24 січня 2026 року близько 20:30 год. вона проходила по вул. Миру в с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області на відстані 20 метрів попереду неї проходила невідома їй компанія. Коли ОСОБА_4 наздогнала вказану компанію, вона зрозуміла, що ця компанія чекала на неї. Тоді невідомий чоловік підійшов, схопив її за ліве плече та наніс один удар кулаком правої руки в ніс.

Для належної кваліфікації кримінального правопорушення, зараз у дізнання є необхідність визначити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого.

Для цього необхідна медична документація, яка сформована під час лікування потерпілого в КНП БМР « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Іншим способом, аніж через тимчасовий доступ, здобути її неможливо, оскільки вона є предметом охорони лікарської таємниці.

Вказані документи потім можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні та їх оригінали необхідні для проведення судово-медичної експертизи.

Слідчий суддя, розглянув клопотання дізнавача ОСОБА_3 за її відсутності, адже вона звернувся із заявою про розгляд справи без її участі.

Своєю чергою, володілець речей і документів - КНП БМР « ІНФОРМАЦІЯ_2 » будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду, свого представника до суду не направило.

Згідно з ч. 4 ст. 163 КПК України, неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Отже, керуючись вказаною нормою, слідчий суддя розглядав клопотання за відсутності володільця речей та документів.

Слідчий суддя дослідивши надані матеріали з кримінального провадження, вважає, що клопотання про тимчасовий доступ підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є: тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 6 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: відомості, які можуть становити лікарську таємницю.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 ЦК України, фізична особа має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19 листопада 1992 року № 2801-XII, медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків.

Отже, документи з інформацією про стан здоров`я особи, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні є відомостями, які становлять лікарську таємницю.

Отож, надаючи тимчасовий доступ до документів, які містять лікарську таємницю, слідчий суддя зобов`язаний, пересвідчитись:

1) в існуванні обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) що ці документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

3) що ці документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

4) що відомості в цих документах можуть бути використані як докази та немає можливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за їх допомогою.

Слідчим суддею установлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ч. 1 ст. 125 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що розслідуючи вказаний кримінальний проступок, дізнавач має збирати докази, які підтверджують, або спростовують наявність легких тілесних ушкоджень.

З копії витягу з ЄРДР з`ясовано, що Білоцерківським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування за фактом нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Із копії протоколу допиту потерпілої ОСОБА_4 від 05 лютого 2026 року слідчим суддею установлено, що 24 січня 2026 року близько 20:30 год. вона проходила по вул. Миру в с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області на відстані 20 метрів попереду неї проходила невідома їй компанія. Коли ОСОБА_4 наздогнала вказану компанію, вона зрозуміла, що ця компанія чекала на неї. Тоді невідомий чоловік підійшов, схопив її за ліве плече та наніс один удар кулаком правої руки в ніс.

Вказані докази свідчать про наявність події кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Слідчим суддею установлено, що речі та документи до яких дізнавач висловив намір отримати тимчасовий доступ знаходяться в КНП БМР « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

У клопотанні про тимчасовий доступ, дізнавач стверджував, що документи стосовно лікування потерпілого зможуть підтвердити наявність у нього легких тілесних ушкоджень.

Згідно з пп. 4.1 п. 4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, судово-медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово-медичним експертом шляхом медичного обстеження потерпілих, Проведення цієї експертизи тільки за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній карті амбулаторного хворого тощо) допускається у виняткових випадках і лише за наявності справжніх повноцінних документів, що містять вичерпні дані про характер ушкоджень, їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості.

Відповідно до пп. 4.2 п. 4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, судово-медичний експерт встановлює особу обстежуваного за паспортом чи іншим документом, що його замінює, з`ясовує у нього обставини заподіяння ушкоджень, скарги та, за потребою, інші відомості; ознайомлюється з матеріалами справи і наявними медичними документами. Всі отримані відомості фіксуються у висновку експерта (акті судово-медичного обстеження - надалі акт).

Згідно з пп. 4.3 п. 4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, якщо необхідні медичні документи експерту не подані, він заявляє особі чи органу, що призначив експертизу, клопотання про надання відповідних документів.

Відповідно до пп. 4.4 п. 4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, при проведенні судово-медичної експертизи експерт повинен використовувати оригінали медичних документів. У виняткових випадках дозволяється використання копій і виписок, за умови відображення в останніх вичерпних відомостей про ушкодження та їх клінічний перебіг. Ці документи мають бути засвідчені підписом лікаря і печаткою лікувального закладу.

Отже, медичні документи потерпілого необхідні, для проведення судово-медичної експертизи, щоб визначити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень.

За таких обставин, слідчий суддя погоджується із дізнавачем, що медична документація стосовно потерпілого має суттєве значення для кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Отже, виключно на основі експертизи, проведеної, у тому числі на основі медичної документації, можна встановити тяжкість та характер тілесних ушкоджень.

Отож, слідчий суддя погоджується, що іншими доказами, довести ті обставини, на які посилається слідчий, неможливо.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, які містять лікарську таємницю.

Своєю чергою, згідно з ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Отже, за вимогами вказаної норми, для отримання можливості вилучити оригінали документів, слідчий має довести одну з двох обставин:

- є достатні підстави вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів;

- вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Вказаний обов`язок кореспондується з п. 7 ч. 2 ст. 160 КПК України, згідно з якою у клопотанні про тимчасовий доступ зазначаються: обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що дізнавачем доведена необхідність вилучення оригіналів медичної документації стосовно потерпілого, оскільки, згідно з пп. 4.4 п. 4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, для проведення судово-медичної експертизи необхідні їх оригінали.

За таких обставин, слідчий суддя клопотання про тимчасовий доступ задовольняє.

Керуючись, ст. 159, 163, 309-310 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей та документів, - задовольнити.

Надати старшому дізнавачу сектору дізнання Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітану поліції ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий доступ до медичної документації, з можливістю її вилучення, а саме: медичної карти стаціонарного (амбулаторного) хворого, історії хвороби ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , включаючи всі наявні рентген знімки останньої, яка перебуває у володінні КНП БМР « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали - 2 (два) місяці, з дня її постановлення.

Роз`яснити, що особа, яка зазначена в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі слідчого судді, суду.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5