Справа № 686/3692/25
Провадження № 1-кп/686/160/26
УХВАЛА

23 березня 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю - секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 за ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310 КК України.

11.02.2026 року на адресу суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 своєю процесуальною поведінкою упродовж всього строку досудового розслідування та судового розгляду, призив на військову службу, створює існують достатні підставі для застосування до останнього, менш суворого запобіжного заходу, ніж застава, зокрема особистого зобов`язання, яке може забезпечити його належну процесуальну поведінку.

У судовому засіданні захисник підтримав подане клопотання, просив задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Захисники та обвинувачені відносно задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_4 не заперечували.

Прокурор у судовому засіданні заперечував з приводу задоволення клопотання.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до них матеріали, приходить до наступного.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Частиною1 ст. 201 КПК України визначено, що обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. Так, відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України). Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту. Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий. Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, чи у зміні способу виконання цих обов`язків. Тобто, підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме: змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

Судом встановлено, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.09.2024 р. відносно ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 07.11.2024 р.; визначено заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становило 242 240 грн. зі встановленням певних обов`язків.

10.09.2024 р. заставодавцем ОСОБА_11 був внесений визначений ухвалою розмір застави і ОСОБА_7 був звільнений з-під варти.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також бездоганну процесуальну поведінку ОСОБА_7 під час судового слідства, стадію судового розгляду кримінального провадження, його особу (призив на військову службу). В цьому аспекті суд також бере до уваги і певну тривалість кримінального провадження, що з урахуванням практики ЄСПЛ, зокрема загальних висновків, викладених у справах «Штепа проти України», «Ноймайстер проти Австрії» (Neumeister v. Austria), щодо зменшення ризику непроцесуальної поведінки підозрюваного зі спливом часу, за умови відсутності появлення нових обставин, що виправдовуватимуть застосування раніше обраного запобіжного заходу, а відтак, з урахуванням відсутності компрометуючих відомостей щодо неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , на переконання суду, в даному конкретному випадку, існують достатні підставі для застосування до останнього менш суворого запобіжного заходу, ніж застава, зокрема особистого зобов`язання.

Окрім того, особисте зобов`язання є найбільш м`яким із передбачених КПК України запобіжних заходів та у вигляді, визначеному судом, не порушить інтересів обвинуваченого, забезпечивши його належну процесуальну поведінку.

Одночасно з цим, вирішуючи питання щодо повернення суми застави заставодавцю, суд дійшов наступних висновків. За вимогами ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

За ч. 11 ст. 182 КПК України передбачено, що застава, що не була звернута в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань. Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Тобто, утримання коштів застави у відсутність законної підстави для цього (в даному випадку - зміна запобіжного заходу на більш м`який), порушує право власності заставодавця, внаслідок чого він позбавлений змоги реалізувати свої право на користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Таким чином, у зв`язку зі зміною запобіжного заходу, суд приходить до висновку про можливість повернення заставодавцю - ОСОБА_11 внесених ним в якості застави грошових коштів.

Керуючись ст. ст. 176-179, 184, 186-187, 193-194, 196, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання - задовольнити.

Змінити запобіжний захід у вигляді застави, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки: повідомляти суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 на два місяці, тобто до 20 травня 2026 року.

Заставу у розмірі 242 240 грн., внесену заставодавцем ОСОБА_11 на підставі ухвали слідчого Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.09.2024 р. справа №686/7848/24; провадження №1-кс/686/7534/24 - повернути заставодавцю - ОСОБА_11 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя