Справа № 930/278/26
№1-кс/930/53/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2026 року

Слідчий суддя Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові клопотання ст. слідчого СВ Відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000029 від 03.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Немирівського районного суду звернувся ст.слідчий СВ Відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , із клопотанням, яке погоджене з прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000029 від 03.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, мотивуючи його тим, що до чергової частини ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області 02.02.2026 надійшла письмова заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , 09.01.2026 о 18:03 год. з належної йому банківської картки банку АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_1 без його дозволу перерахувала на свою банківську картку банку АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 5400 грн., чим завдала йому матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитаний у якості потерпілого ОСОБА_5 надав покази, що з середини листопада 2025 року по 12 січня 2026 року він проживав у ОСОБА_6 , яка являється дружиною його онука, ОСОБА_7 , в с. Жабелівка Вінницького району Вінницької області. За період спільного проживання, у грудні 2025 року він надав дозвіл ОСОБА_6 зняти з його пенсійної картки банку АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 5400 грн., однак у подальшому, вже у січні 2026 року він не надавав їй такого дозволу, кошти в сумі 5400 грн. вона 09.01.2026 о 18:03 год. без його дозволу перерахувала на власну банківську картку № НОМЕР_2 та розпорядилась ними у подальшому на власний розсуд.

У ході проведення слідчих (розшукових) дій установлено, 04.02.2026 гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 власну банківську картку банку АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_2 добровільно видала працівникам поліції, яку у ході проведення огляду було вилучено у якості речового доказу.

Постановою слідчого від 04.02.2026 року, вищевказану банківську картку визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000029, оскільки вказана банківська картка є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З вищевикладеного видно, що вилучена 04.02.2026 належна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 банківська картка банку АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_2 є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки надану картку вона протиправно перерахувала грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 , тобто містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, вищевказана банківська картка відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження вказаного речового доказу, необхідно накласти арешт на дану картку шляхом накладення заборони на її використання та розпорядження.

Ст. слідчий СВ Відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, подане клопотання підтримує та просить його задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання слідчого здійснювався у відсутність осіб у володінні і користуванні, яких знаходились вищевказані речі, з метою усунення можливостей їх приховування та знищення, а також забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Суд, беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав для накладення арешту на речові докази, вказані в клопотанні слідчого, з метою збереження їх як речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в тому числі предмети, що були об`єктом протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи, що слідчим у своєму клопотанні доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а також, з урахуванням того, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме зберегло на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна, а відтак підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40, 98, 107, 110, 131, 132, 167, 170-173, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ст. слідчого СВ Відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на вилучену 04.02.2026 належну ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 банківську картку банку АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_2 , з метою забезпечення збереження вказаного речового доказу, шляхом накладення заборони на його використання та розпорядження.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів після її оголошення, а особами, які не були при її оголошенні протягом п`яти днів після отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1