Справа № 351/1063/25
Номер провадження №1-кп/351/94/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження №0000103, внесеного 10.06.2025 року до ЄРДР, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михальча, Сторожинецького району, Чернівецької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачен ий ОСОБА_5 умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.03.2025 у справі №727/3307/25, яка набрала законної сили 01.04.2025, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Однак, обвинувачений ОСОБА_5 , не зважаючи на притягнення його до адміністративної відповідальності, за керування транспортним засобом особою, яку позбавлено права керувати транспортними засобами, всупереч вимогам ч. 1 ст. 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», будучи належним чином ознайомленим з постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.03.2025 у справі №727/3307/25, яка набрала законної сили 01.04.2025, маючи реальну можливість виконати вказану постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою невиконання постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.04.2025, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 рухаючись по вулиці Микулинська, у м. Снятин Коломийського району, де був зупинений працівниками поліції відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав та пояснив, що будучи позбавлений права керувати транспортним засобом строком на 1 рік, керував автомобілем для того щоб забрати дружину з дитиною від швагра в якого вони гостювали. Усвідомив направомірність своїх дій, подібного в майбутньому не допустить, щиро розкаявся у вчиненому.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, пересвідчився у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм про позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку. Таким чином, суд визнав недоцільним дослідження доказів кримінального провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому повністю доведена, а його діяння слід кваліфікувати за ст. 382 ч.1 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винної, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Приписами статті 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частини 2 статті 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ст. 382 ч.1 КК України, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_5 є нетяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченіому судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, за місцем реєстрації характеризується позитивно, скарг та нарікань з боку сусідів на ОСОБА_5 не надходило.

В досудовій доповіді орган пробації зазначав, що вивченням особи обвинуваченого встановлено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик його небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а тому виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що наведені пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи винного, його майновий стан, а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненому злочині та щиро розкаявся, дають підстави призначити останньому покарання у межах санкції статті 382 ч.1 КК України у виді штрафу.

На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, винній особі та відповідатиме меті визначеній у ст. 50 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Скасувати арешт з речових доказів та:

оптичний носій інформації диск формату DVD-R об`ємом 4.7 GB з інформацією, отриманої з нагрудних боді-камер поліцейських відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного ВП ГУНП в Івано-Франківській області, що зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_6