Провадження по справі №1-кп/498/68/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду с-ща. Велика Михайлівка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000379 від 11.06.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Великомихайлівського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000379 від 11.06.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду Одеської області від 26 грудня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів - до 23 лютого 2026 року із можливістю внесення застави у розмірі 80 ( вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240,00 грн.

В підготовчому судовому засіданні прокурор надав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, так як на день розгляду справи існують ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Так ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується, зокрема, у скоєнні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна. Вивченням характеризуючих даних обвинуваченого встановлено, що він не одружений, офіційно не працевлаштований, не має на утриманні дітей та інших осіб, які не можуть бути залишені без його піклування. Таким чином, враховуючи відсутність міцних соціальних зв`язків продовжує існувати реальна загроза, що останній буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Враховуючи, що обвинувачення ОСОБА_4 у значній мірі підтверджується показаннями свідків та потерпілих, анкетні данні яких відомі обвинуваченому, тому з урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні ( частини 1,2 статті 23). За таких обставин ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом . У результаті обізнаності ОСОБА_4 про осіб, які давали свідчення у кримінальному провадженні, обвинувачений може шляхом погроз, підкупу, вмовляння або іншим чином впливати на свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Пунктом 5 ч.1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, обставини за яких вчинено злочин, та вчинення корисливих злочинів, вказують на відношення останнього до охоронюваних законом цінностей, враховуючи це можна стверджувати про наявність ризику того, що обвинувачений може вчинити нове аналогічне кримінальне правопорушення перебуваючи в суспільстві, тобто існує вказаний ризик. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язханий з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Неможливість застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що цей запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, враховуючи тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому за інкримінований злочин. Неможливість застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до суду на першу вимогу. Неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження. Враховуючи вищевикладене, вважає за доцільне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Крім того, прокурором в підготовчому судовому засіданні надав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі викладеного при вирішенні питання про наявність підстав для продовження строку домашнього арешту необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення , тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених: п.1 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватись від суду. Ризик можливого переховування від суду є те, що ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, який згідно ст. 12 КК України відносять до категорії тяжкого злочину та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним ( позбавлення волі від семи до дев`яти років позбавлення), останній може переховуватись від суду. Пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадження ОСОБА_6 , будучи обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України , під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочину, може незаконно впливати, як безпосередньо так і опосередковано на свідків шляхом залякування , підкупу, шантажу, погроз, а також примусити вже допитаних свідків змінити покази на їх користь до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню; п.5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, обставини за яких вчинено злочин, та вчинення корисливих злочинів, вказують на відношення обвинуваченого ОСОБА_6 до охоронюваних законом цінностей, враховуючи, що це можна стверджувати про наявність ризику того, що обвинувачений може вчинити нове аналогічне кримінальне правопорушення перебуваючи в суспільстві, крім того, обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, будучи раніше судимим та який вчинено в період іспитового строку, тобто існує вказаний ризик. У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого судового розгляду кримінального провадження та не забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також, характер злочину в якому обвинувачується ОСОБА_6 , наявні у кримінальному провадженні інтереси суспільства, які явно переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи останнього, відсутність можливості перешкоджати досудовому слідству іншим чином, застосування до вказаного підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є єдиним спів розмірним та достатнім запобіжним заходом у даному випадку. Обрання більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню спробам переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню кримінальному провадженню іншим чином, вчиненню інших кримінальних правопорушень.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів та клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на обставини, викладені в них. Крім того зазначив, що не заперечує проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечувала проти заявленого прокурором клопотання стосовно продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , зазначивши, що згідно ст.. 89 КК України у її підзахисного судимість є погашеною, що стосується ризиків на які посилається сторона обвинувачення вона вважає, що вони зовсім не обґрунтовані. Її підзахисний вже не вперше зазначає, що він визнає свою провину цілком і повністю, готовий надавати покази. Крім того в даному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлений, потерпілі відсутні, відсутні будь-які обставини які б вказували на необхідність утримувати її підзахисного під вартою. Тому просить обрати її підзахисному інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Що стосується визначеного розміру застави, зазначила, що у її підзахисного відсутні стабільні матеріальні зв`язки у нього є тільки матір яка є особою похилого віку і не в змозі внести таку суму застави. Крім того, зазначив, що не заперечує проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав позицію свого захисника. Крім того, зазначив, що не заперечує проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 в підготовче судове засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження його підзахисному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки вказані прокурором в клопотанні ризики взагалі відсутні, не обґрунтовані і є припущенням прокурора. Його підзахисний з`являється у всі судові засідання, не може впливати на свідків, оскільки свідки вже були допитані на досудовому засіданні, крім того його підзахисний є інвалідом І групи, інвалідність він отримав під час виконання бойових завдань, захищаючи незалежністьУкраїни. Його підзахисний має діагноз розумова відсталість легкого ступеню, отже він не міг вчинити злочин який йому інкримінується, оскільки він взагалі не розумів, що відбувається і він випадково став свідком цих подій і втягнув себе в цю розмову. Крім того, зазначив, що не заперечує проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та підтримав позицію свого захисника. Крім того, зазначив, що не заперечує проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Розглянувши підстави заявлених клопотань, вислухавши думку прокурора, обвинувачених, захисників обвинувачених, суд вважає клопотання прокурора є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частина 3 статті 131 КПК регламентує, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

За змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є запобігання ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, що підтверджується обвинувальним актом та реєстром матеріалів досудового розслідування.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років та від семи до дев`яти років, не має міцних соціальних зв`язків, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та прокурором доведено, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування ризиків, особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів із можливістю внесення застави визначеної ухвалою суду від 26 грудня 2025 року.

На момент розгляду даного клопотання термін тримання ОСОБА_4 під вартою не закінчився, однак він сплине до наступного судового засідання.

Розглянувши підстави заявленого клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження домашнього арешту обвинуваченому до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження обвинуваченому строк домашнього арешту, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у злочині, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родин й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 1, 2ст.181 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання визначеним законодавством ризикам.

Згідно ч. 1 ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт в судовому засіданні не встановлено.

Отже, суд погоджується з думкою прокурора, що на даний час існують ризики, передбачені п. п.1, 3, 5 ч. 1ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність продовжити обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - у вигляді домашнього арешту.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до обвинуваченого ОСОБА_6 - відповідно до ст. 177 КПК України, є запобігання спробам: може зникнути та переховуватися від суду, може незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Запобіжні заходи застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України. Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості

З урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, в силу характеру інкримінованого кримінального правопорушення для забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, на теперішній час, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.

Угоди про визнання винуватості у порядку ст.ст.468-469, 472 КПК України до суду не надійшло.

Підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокуророві судом не встановлено.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності. Дане кримінальне провадження підсудне Великомихайлівському районному суду Одеської області.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до ст.27 КПК України, з урахуванням думки сторін кримінального провадження, кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання, а тому повинно бути розглянуте у відкритому судовому засіданні з забезпеченням повного фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Заслухавши думку учасників судового провадження, беручи до уваги, що у підготовчому судовому засіданні ні сторонами, ні іншими учасниками судового провадження жодних клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявлено, суд під час підготовки до судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 194, 196, 314, 369, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000379 від 11.06.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України у відкритому судовому засіданні на 16 квітня 2026 року о 12:00 год. в приміщенні Великомихайлівського районного суду Одеської області (сел Велика Михайлівка вул.Рената Проданова, буд.2б).

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів - до 21 травня 2026 року, включно із можливістю внесення застави визначеної ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2025 року.

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 про продовження ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 на 60 днів до 21 травня 2026 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не покидати місця проживання розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду (крім випадків оголошення про повітряну тривогу на території Одеської області, стихійного лиха, отримання невідкладної медичної допомоги);

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу в частині продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до ВП №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, в частині продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 направити до Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України - для виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснюватиметься одноособово головуючим у справі суддею Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Про час розгляду справи повідомити всіх учасників кримінального провадження.

Ухвала підлягає оскарженню протягом п`яти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде проголошено 25 березня 2026 року о 16:00 год.

Суддя ОСОБА_1