Справа № 487/2002/26
Провадження № 1-кс/487/1489/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2026 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого групи слідчих у кримінальному провадженні заступника начальника відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000240 від 10.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший групи слідчих у кримінальному провадженні заступник начальника відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000240 від 10.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:1918 площею 0,004 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221); земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:0067 площею 0,1 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21).

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000240 від 10.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

26.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що підозрювана ОСОБА_4 є власником об`єктів нерухомого майна, а саме: земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:1918 площею 0,004 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221); земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0067 площею 0,1 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21).

Оскільки санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, слідчий вважає, що є підстави для арешту майна підозрюваної.

В судовому засіданні слідчий не була присутньою, подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання про арешт майна проведено без повідомлення підозрюваної та її захисника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК).

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000240 від 10.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.09.2023, перебуваючи на тимчасово окупованій території Генічеського району Херсонської області, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, розуміючи факт захоплення частини території Херсонської області збройними силами РФ, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою, будучи обізнаною, що Херсонська область є невід`ємною складовою частиною України, а порядок утворення органів законодавчої та виконавчої влади регулюється виключно Конституцією України та Законами України, діючи умисно, свідомо поставила свої власні інтереси вище інтересів народу України, який став об`єктом збройної агресії з боку РФ, достовірно знаючи про здійснення відеозапису її промови та подальше збереження і розміщення в мережі Інтернет, вільного сприйняття масовою аудиторією та вільного поширення серед невизначеного кола осіб, здійснила публічні заклики до проведення незаконних виборів на тимчасово окупованій території Генічеського району Херсонської області.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.09.2023, перебуваючи на тимчасово окупованій території Генічеського району, більш точні дату та місце досудовим розслідуванням не встановлено, з метою здійснення впливу на ідеологічну свідомість громадян України, формування у населення тимчасово окупованої території Херсонської області переконання про правомірність і доцільність у проведенні незаконних виборів та легітимності незаконних органів влади, публічно виступила із промовою, яка була розповсюджена 01.09.2023 в месенджері «Телеграм» на каналі окупаційної влади «Администрация Херсонской области» наступного змісту: «Дорогие жители Генического муниципального округа. Обращаюсь к вам с призывом о важности участия в избирательном процессе в Херсонской области. Каждый голос имеет большое значение для нашего округа и области в целом. Как жители Генического муниципального округа мы имеем возможность повлиять на формирование руководства области, выбрав депутатов, которые будут отстаивать наши интересы, развивать нашу общину и брать во внимание наши потребности и проблемы. Как активне граждане нам не обходимо понимать, что именно мысли и мнение населения оказывают реальное влияние на решения, принимаемых властями. Приходите на избирательные участки и отдайте свой голос в пользу тех, кто по вашому мне нию наиболее достоин доверия и способен эффективно представлять наши интересы. Правильный выбор будет экономики и благосостоянию нашего округа. Мы имеем возможность сделать Херсонскую область процветающим регионом и ваш голос это шанс на благополучное будущее. Проголосуйте и сделайте свій правильный выбор».

Вказані висловлювання ОСОБА_4 , відповідно до висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи, містять публічні заклики щодо проведення та прийняття участі у виборах.

26.02.2026 у порядку ст. 135 та ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, зокрема, у колабораційній діяльності, кваліфікуючими ознаками якої є публічні заклики громадянина України до проведення незаконних виборів на тимчасово окупованій території.

Письмове повідомлення про підозру 26.02.2026 опубліковано у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, ОСОБА_4 було викликано до слідчого для допиту та участі у слідчих діях шляхом опублікування повісток на сайті офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр».

Проте, підозрювана ОСОБА_4 до слідчого не прибула, будь-які документи, які підтверджують поважність причин неприбуття, не надала.

Відповідно до ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Стаття 111-1 КК України передбачаює відповідальність за колабораційну діяльність, що є злочином проти основ національної безпеки України.

Згідно з ч. 5 ст. 111-1 КК України колабораційна діяльність карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Отже, закон про кримінальну відповідальність передбачає можливість конфіскації майна у випадку засудження особи за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.03.2026 ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:1918 площею 0,004 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221); земельна ділянка за кадастровим номером :02:001:0067 площею 0,1 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21).

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим у клопотанні доведені підстави і мета арешту майна відповідно до положень статті 170 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, який карається і конфіскацією майна, існує ризик відчуження майна підозрюваною, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Оскільки арешт накладається з метою конфіскації майна як виду покарання, відповідно до ст. 170 КПК України, існують підстави для тимчасового позбавлення підозрюваної права на розпорядження вищевказаним майном.

Слідчий суддя зазначає, що на даному етапі таке обмеження права власності є розумним та співмірним із завданнями кримінального провадження, а незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

У кримінальному провадженні № 0000240 від 10.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:1918 площею 0,004 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221); земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:0067 площею 0,1 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21), із забороною розпорядження ними.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1