ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2710/24 Провадження № 1-кп/636/542/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чугуївського міського суду Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000181 від 16.02.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв Харківської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, на обліку у лікаря та нарколога не перебуваючого, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз:

- вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 13.11.2015 за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ч. З ст. 297, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

- вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 12.03.2020 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, судимість якого не знята і не погашена, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник, адвокат ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

1.Обставини, які встановлені судом

Згідно Указу Президента України № 64/2022 - у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" на території України, в тому числі Харківської області введено військовий стан.

Судом встановлено, що 15.02.2024 року, у денний час доби, точного часу встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пересувався на велосипеді по вул. Джерельній у м. Чугуїв Харківської області та проїжджаючи повз бетонні плити, які представляють собою бордюр для доріжок (прямокутної форми) та помітив сумку у якій знаходились два мобільних телефона.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, в умовах воєнного стану, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою збагачення за рахунок інших осіб, ОСОБА_3 впевнився що його дії будуть непоміченими сторонніми особами та потерпілими, взяв до рук сумку з двома мобільними телефонами: Redmi 9С NFC, у корпусі темно-синього кольору, модель M2006C3MNG, який належить малолітньому потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та SAMSUNG SM-A245F/DSN, у корпусі чорного кольору, модель SM- A245FZKVSEK, який належить малолітній потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та поїхав далі по вул. Джерельній, у напрямку вул. Зелена Долина у м. Чугуїв Харківської області, тим самим незаконно заволодів вказаним майном.

2.Позиція обвинуваченого

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочину за всіма епізодами повністю та підтвердив його вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.

3. Докази, які досліджені судом

Прокурор надав усне клопотання про розгляд справи у скороченому провадженні, на підставі частини 3 ст. 349 КПК України, проти якого обвинувачений та захисник не заперечували.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності його позицій немає.

Сторонам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого і дослідив документи, які характеризують його особу.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

4.Висновок суду про винуватість обвинуваченого

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю та об`єктивно доведена.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

5.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд

Загальні положення

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений був осудним у розумінні ст. 19 КК України.

При призначенні покарання, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинений ним злочин, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнув зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки, що проявилось в осуді вчиненого.

Обставиною, яка відповідно до п.1 ч.1 ст. 67 КК України обтяжуює покарання є рецидив злочину.

Призначення покарання

Призначаючи покарання суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України за ступенем тяжкості вчиненого злочину, останній віднесено до категорії тяжкого злочину.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати до обвинуваченого, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я ( наявність ВІЛ та непатіту), стать та вік, неперебування на обліку у лікарів нарколога і психіатра, рівень культури та освіти, соціально-психологічні риси, позитивну характеристику з місця мешкання, неодноразову судимість.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про особу обвинуваченого, який має повну середню освіту, не одружений, не працевлаштований, утриманців не має, наявність хвороб ВІЛ та Гепатиту, місця реєстрації і проживання, неодноразову судимість, відшкодування завданої шкоди у повному обсязі, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів є покарання у вигляді позбавлення волі.

Між тим, суд виходячи з усіх обставин справи, думки прокурора, який просив призначити покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, наслідків вчиненого злочину, враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства, а тому вважає, що його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Призначаючи обвинуваченому зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для його виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

6.Вирішення питання про долю речових доказів

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

7.Інші рішення, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Запобіжний захід обвинуваченому не застосовувався. Клопотань про його застосування не надходило, а тому враховуючи вимоги ст. ст. 131, 132, 177, 178 КПК України і призначене судом покарання, суд не вбачає підстав для його застосування.

З обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню судові витрати у сумі 2972,80 грн (1893, 20 +1079, 60) за проведення біологічної експертизи від 03.05.2024 року № СЕ-19/121-24/8085-БД та товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-24/5699-ТВ від 06.03.2024 р.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 23.02.2024 року на мобільні телефони Redmi 9С NFC, у корпусі темно-синього кольору, модель M2006C3MNG, який належить малолітньому потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та SAMSUNG SM-A245F/DSN, у корпусі чорного кольору, модель SM- A245FZKVSEK, який належить малолітній потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які визнано речовими доказами підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 368-371,373-374, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Держави судові витрати у сумі 2972,80 грн за проведення біологічної експертизи від 03.05.2024 року № СЕ-19/121-24/8085-БД та товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-24/5699-ТВ від 06.03.2024 р.

Запобіжний захід не застосовувався.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази: мобільні телефони Redmi 9С NFC, у корпусі темно-синього кольору, модель M2006C3MNG, який належить малолітньому потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та SAMSUNG SM-A245F/DSN, у корпусі чорного кольору, модель SM- A245FZKVSEK, які повернуті потерпілим згідно зберігальних розписок після набрання вироком законної сили повернути потерпілим.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 23.02.2024 року на мобільні телефони Redmi 9С NFC, у корпусі темно-синього кольору, модель M2006C3MNG, який належить малолітньому потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та SAMSUNG SM-A245F/DSN, у корпусі чорного кольору, модель SM- A245FZKVSEK, який належить малолітній потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.

Суддя :