Провадження № 1-кс/127/3408/26
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

24 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці заяву адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 , про відвід судді ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 від розгляду нею справи №127/28584/22 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3, ч.4 ст. 190 КК України (кримінальне провадження №0000080, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2021), -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 , про відвід судді ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 від розгляду нею справи №127/28584/22 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3, ч.4 ст. 190 КК України (кримінальне провадження №0000080, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2021).

Заява мотивована тим, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , яка обвинувачується за ч.2, 3 ст. 190 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 в період часу з березня но грудень 2021 року з метою заволодіння чужим майном шляхом обману під приводом надання страхових послуг, зловживаючи довірою підшуканих осіб, видаючи себе за представника страхових компаній « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і « ІНФОРМАЦІЯ_3 », заволоділа грошовими коштами та майном потерпілих: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_7 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_9 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 на загальну суму 11425630,40 грн.

Під час чергового судового засідання стороною захисту було подано два клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме, до кредитних справ потерпілих. Клопотання було мотивоване тим, що потерпілі ОСОБА_29 та ОСОБА_43 отримали кредити у банках, після цього кошти передали обвинуваченій. У судовому засіданні потерпілі запевняли, що були у банку, підписували кредитні договори і отримували кошти, але копії наявні в матеріалах справи не містять підписів потерпілих, що ставить під сумнів отримання ними кредитів і, відповідно, достовірність їх показів. З метою перевірки показів, сторона захисту звернулась до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до кредитних справ вказаних осіб. Судом було відмовлено у задоволенні даного клопотання.

Як зазначається в заяві, сторона захисту вбачає, що головуючий в судовому засіданні прихильно ставиться до потерпілих.

Сторона захисту вважає, що сам факт недовіри сторони в неупередженості та справедливості судді в розгляді справи, в нього та в інших учасників процесу може в майбутньому призвести до недовіри в об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення в даній справі і, як наслідок до недовіри громадян щодо їх права на справедливий судовий розгляд.

У зв`язку з наведеним заявник просить відвести суддю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 від розгляду справи №127/28584/22 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3, ч.4 ст. 190 КК України.

Окрім того, 23 березня 2026 року до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла уточнена заява адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_10 від зазначеної вище справи із посиланням на практику ЄСПЛ щодо оцінки вмотивованості відводу.

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду заяви була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини третьої статті 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Зі змісту даної норми слідує, що неявка в судове засідання судді, якому заявлено відвід, не є перешкодою для розгляду заяви.

В судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_5 заяву про відвід підтримали в повному обсязі за викладених у ній обставин та просили її задовольнити. У своїх поясненнях захисник зазначила, що відмова судді у задоволенні клопотання про надання дозволу на тимчасовий доступ до кредитних історій потерпілих в даному випадку є порушенням права сторони захисту на збирання доказів, адже зазначені в клопотанні документи безпосередньо стосуються досліджуваних у кримінальному провадженні обставин, однак сторона захисту позбавлена можливості самостійно отримати до них доступ, оскільки вони перебувають у володінні банку та містять банківську таємницю, отже доступ до них можливий лише на підставі рішення суду в раках даного кримінального провадження.

Прокурор Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 заперечила проти відведення судді ОСОБА_10 від розгляду справи за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3, ч.4 ст. 190 КК України. Заявлений відвід прокурор вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки він зводиться фактично до незгоди із відмовою головуючого судді в задоволенні клопотання сторони захисту про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні банку, зокрема, до кредитних справ потерпілих Ролінської та ОСОБА_36 , хоча сторона захисту мала змогу самостійно витребувати таку інформацію.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заперечили проти заявленого відводу.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали заяви та оглянувши матеріали судової справи №127/28584/22 (провадження №1-кп/127/953/22), слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно статті 129 Основного Закону суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Аналогічне положення міститься і у частині 1 статті 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», згідно якого кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Дані положення кореспондуються з нормами статті 22 КПК України, згідно частини шостої якої суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Тож можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Згідно пункту 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду.

Критерії, за якими можна визначити, чи є суд, що розглядає справу, об`єктивним та неупередженим, знайшли своє відображення в усталеній судовій практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні ЄСПЛ «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року, зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).

Також, у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року ЄСПЛ дійшов висновку, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Незалежність і об`єктивність судді в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого і загального переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя підлягає відводу, визначений статтями 75 та 76 КПК України.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Окрім того, за змістом положень Бангалорських принципів поведінки суддів суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Наведене свідчить про те, що підставою для відводу/самовідводу не обов`язково має бути беззаперечно доведений факт необ`єктивності чи зацікавленості судді. Згідно з цією нормою має бути унеможливлена участь судді в розгляді справи за наявності у сторони лише сумніву в його неупередженості.

Таким чином, достатньою підставою для відводу/самовідводу є обґрунтоване припущення про існування ризику того, що суддя в силу впливу певних факторів може бути необ`єктивним.

На необхідність заміни судді з метою усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості судді указує і Верховний суд у своїх постановах, зазначаючи, що це сприятиме зміцненню та підтримці довіри суспільства до судової влади, дасть змогу забезпечити усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості суддів.

В даному випадку судом встановлено, що суддею ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 під час розгляду справи №127/28584/22 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3, ч.4 ст. 190 КК України, було здійснено процесуальні дії, які поставили під сумнів можливість реалізації учасниками судового провадження своїх процесуальних прав, передбачених статтями 22 та 26 КПК України, які забезпечують дотримання принципів диспозитивності та змагальності сторін, свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Тож метою недопущення виникнення сумнівів у неупередженості судді та дотримуючись рекомендацій Висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001, в частині виключення найменшої підозри в зацікавленості судді у результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає, суддя вважає за необхідне задовольнити заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_10 від розгляду зазначеного вище кримінального провадження.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 , задовольнити.

Відвести суддю Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_10 від розгляду справи №127/28584/22 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3, ч.4 ст. 190 КК України (кримінальне провадження №0000080, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2021).

Матеріали судової справи №127/28584/22 (провадження №1-кп/127/953/22) передати до відділу прийому та реєстрації (канцелярія) Вінницького міського суду Вінницької області для здійснення повторного автоматизованого розподілу в порядку ст.35 КПК України для визначення головуючого судді у даній справі.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_44