Справа № 212/1833/26
У Х В А Л А

13 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянину України, не одруженому, маючому на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньо спеціальною освітою, військовослужбовцю військової служби за призовом під час загальної мобілізації, на момент вчинення злочину перебував на посаді курсанта навчального взводу 2 навчальної роти 2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , не судимому, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

встановив:

До слідчого судді Покровського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , яке погоджено з прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 28.07.2025 близько о 09:00 годині солдат ОСОБА_5 самовільно, без дозволу командира залишив військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), командуванню про причини самовільного залишення військової частини не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, та був незаконно відсутній на службі по 12.02.2026, тобто до тих пір, поки був затриманий працівниками правоохоронних органів в приміщенні ВП №3 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, розташованого по вул. Костя Гордієнка, 7, Покровського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, тим самим вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин) було припинене.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.5 ст. 407 КК України, за ознаками самовільного залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачається покарання у вигляді позбавленням волі до десяти років, враховуючи особу підозрюваного, який не має постійного місця роботи, не одружений, усвідомлюючи суворість можливого покарання, у разі доведення його вини, підозрюваний може намагатися переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначеного покарання.

У зв`язку з необхідністю запобігання вищевказаних ризиків до підозрюваного ОСОБА_5 доцільно застосувати найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є єдиним запобіжним заходом, який може бути застосований до військовослужбовця.

В судовому засіданні прокурор на задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наполягав, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №0001925 від 26.01.2026, за правовою кваліфікацією за ст. 407 ч.5 КК України.

13 лютого 2026 року о 11-40 годині ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України за ознаками самовільного залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Копію клопотання та доданих матеріалів підозрюваний отримав о 11 год.50 хв. 13 лютого 2026 року.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 затриманий 12 лютого 2026 року о 14-10 годині.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий звертаючись з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою довів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ознаками ч. 5 ст. 407 КК України, наявність достатніх даних, що існують ризики переховування підозрюваним від органів досудового слідства та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, та про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а також посилається на те, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 407 КК України застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно п. 4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно п.5 ч.1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є, зокрема, тримання під вартою.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті 407 ч.5 КК України передбачає покарання до десяти років позбавлення волі.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

Також Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, з урахуванням особи ОСОБА_5 , який підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, відсутності в нього міцних соціальних зв`язків, не працює, неодружений, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України під час дії воєнного стану, а також наявність в провадженні Покровського районного суду міста Кривого Рогу кримінального провадження відносно нього за ст. 126-1 КК України , слідчий суддя вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 176-178,182, 183, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, тобто до 12 квітня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1