ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000258 від 02.12.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який перебуває у цивільних шлюбних правовідносинах, на утриманні нікого не має, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 , я військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.02.2023 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів мети збуту, за наступних обставин.

Так, 02.12.2025 близько 20 год. 25 хв., солдат ОСОБА_4 діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 4, 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання, та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, перебуваючи за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Небесної Сотні, знайшов фрагмент медичного блістеру з трьома таблетками білого кольору, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадоном (фенадоном), які в подальшому підняв та помістив до кишені штанів, у які був одягнутий, та зберігав їх для особистого вживання без мети збуту.

Надалі, о 20 год. 37 хв. 02.12.2025 ОСОБА_4 , який перебував поблизу буд. 10 по вул. Миру у м. Фастів, Київської області, був зупинений працівниками поліції для перевірки документів та на предмет зберігання заборонених в обігу речей та речовин, ОСОБА_4 повідомив, що має у кишені штанів, в які був одягнутий, фрагмент медичного блістеру з трьома таблетками білого кольору, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадоном (фенадоном).

У подальшому, 02.12.2025, в період часу 22 години 28 хвилин до 22 години 39 хвилин, під час затримання дізнавачем особи, яка вчинила кримінальний|проступок, в порядку ст. 298-2 КПК України, за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Миру, 10, було виявлено у ОСОБА_4 фрагмент медичного блістеру з трьома таблетками білого кольору, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадоном (фенадоном), загальною масою 0,066 г, які у подальшому вилучено.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №255 від 11.03.2022), «Список №1 Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» в «Таблиця II» метадон (фенадон) є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 № 634) маса метадону (фенадону) від 0,02 г до 1,6 г є невеликим розміром.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що у вказаний у обвинувальному акті день після 20 год. ішов додому та побачив на землі три таблетки білого кольору, які знаходились у відрізаному медичному блістері, який він підняв та поклав у задню кишеню штанів, т попрямував далі. В подальшому зустрів патруль, який його зупинив та спитав, чи є у нього заборонені речі, на що він сказав, що є таблетки , які він знайшов та віддав їх працівникам поліції, коли вони його затримали, про що підписав відповідний протокол. Також зазначив, що на той час самовільно залишив військову частину. Щиро розкаюється у вчиненому, має намір пройти лікування та повернутись на службу. В даний час живе за рахунок коштів отриманих від здачі в оренду отриманої у спадок квартири та тимчасових заробітків.

З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого, ОСОБА_4 раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Суд не визнає обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 рецидив злочинів, як про це зазначено у обвинувальному акті прокурором, оскільки відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 , маючи судимість за умисне кримінальне правопорушення, вчинив кримінальний проступок, а не злочин, тому вказана обставина не може бути визнана як така, що обтяжує покарання, оскільки п.1 ч.1 ст. 67 КК України, такою обставиною визнається лише рецидив злочинів, а не рецидив кримінальних правопорушень про які йде мова у ст.34 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим, суд вважає за необхідне призначити йому найменш суворе покарання покарання серед альтернативних, передбачених санкцією ч. 1 ст. 309 КК України - у виді штрафу

У зв`язку із призначенням за даним вироком покарання у виді штрафу, яке відповідно до положень ч. 3 ст. 72 КК України при призначенні їх за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають, покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2023 у виді у виді 4 років позбавлення волі із застосуваанням ст. 75 КК України слід виконувати самостійно.

На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячи) грн..

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання ОСОБА_4 згідно вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2023 у виді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України - виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на залучення експерта у розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп на користь держави за проведення експертизи Київським НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-25/73660-НЗПРАП від 24.12.2025.

Речові докази після набуття вироком законної сили, а саме:

- фрагмент блістера з 3 таблетками білого кольору, вмісом якого є наркотичний засіб., обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною массою 0.066г , що знаходиться у спецпакеті № 6618348, який переданий на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області (квитанція № 1964) знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6