ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року

м. Київ

Справа № 273/395/20

Провадження № 51-3274 км 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу судді Житомирського апеляційного суду від 26 травня 2025 року про повернення апеляційної скарги.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Слідчий суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області ухвалою від 08 травня 2025 року відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача від 19 лютого 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000088 від 09 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

Не погодившись із цією ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подала на неї апеляційну скаргу.

Суддя Житомирського апеляційного суду ухвалою від 26 травня 2025 року повернув указану апеляційну скаргу на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, оскільки вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і ОСОБА_6 не порушила питання про поновлення цього строку.

Вимоги касаційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу судді апеляційного суду на підставі істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що вона подала апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді разом з клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, однак суддя апеляційного суду, не розглянувши вказане клопотання, незаконно повернув цю скаргу, чим позбавив її доступу до правосуддя.

Позиції інших учасників судового провадження

Під час касаційного розгляду прокурор ОСОБА_5 вважала, що наведені в касаційній скарзі доводи щодо незаконності судового рішення є обґрунтованими.

Мотиви Суду

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За приписами ст. 370 і ч. 2 ст. 418 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції повинна бути законною, обґрунтованою і вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За загальним правилом апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення (п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України).

Статтею 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду (ч. 1). Ухвала слідчого судді, суду про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 2).

Як передбачено п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже, в разі пропуску особою строку на апеляційне оскарження судового рішення та подання клопотання про його поновлення разом з апеляційною скаргою, суд апеляційної інстанції зобов`язаний розглянути причини пропуску цього строку, визнати їх поважними чи ні та постановити відповідну ухвалу.

Однак у цьому провадженні наведених законодавчих приписів не було дотримано.

Так, за матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, подала апеляційну скаргу поза межами строку на її апеляційне оскарження. В апеляційній скарзі ОСОБА_6 заявила клопотання про поновлення цього пропущеного строку (т. 1 а. п. 144-145).

Суддя апеляційного суду, повернувши вказану апеляційну скаргу на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, зазначив, що вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, а особа, яка подала скаргу, не порушила питання про поновлення цього строку. Тобто суддя суду апеляційної інстанції проігнорував клопотання ОСОБА_6 , яке не було розглянуте у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку, та помилково зазначив, що остання його не подала.

Оскільки висновки судді апеляційного суду про відсутність клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, то рішення про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 на наведених вище підставах є передчасним і необґрунтованим.

Допущені суддею апеляційного суду порушення є істотними, тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України оскаржену ухвалу необхідно скасувати з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суду слід урахувати викладене та постановити законне й обґрунтоване судове рішення із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись статтями 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу судді Житомирського апеляційного суду від 26 травня 2025 року, якою повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 08 травня 2025 року, скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_7 ОСОБА_2 ОСОБА_3