1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1087/26 1-кс/335/590/2026
03 березня 2026 року м. Запоріжжя
В ході досудового розслідування встановлено, що командир взводу охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , з метою особистого незаконного збагачення організував злочинну схему, спрямовану на вимагання та отримання неправомірної вигоди від підлеглих військовослужбовців, шляхом ініціювання проведення безпідставних службових перевірок відносно підлеглих військовослужбовців за вигаданими порушеннями службової дисципліни, що впливає на розмір отриманого грошового забезпечення військовослужбовцем та шляхом погроз переведення з постійного місця несення служби, для виконання бойових завдань, на першу лінію оборони.
Так, за даною схемою, відносно військовослужбовця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був сфальсифікований матеріал службової перевірки, щодо порушення військової етики у вигляді неповаги до керівництва взводу, тому, щоб не залишити його без премії та не відправити на інше місце дислокації командир ОСОБА_4 вимагав з ОСОБА_7 надати йому неправомірну вигоду у розмірі 30 тис. гривень.
На даний час існує сукупність підстав вважати, що зазначене майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та є доказом його вчинення, грошові кошти є предметом вчинення кримінального правопорушення, в мобільному телефоні наявні докази протиправної діяльності та ймовірно інформації про інших службових осіб причетних до вчинення даного кримінального правопорушення, тим самим дане майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та є доказом його вчинення та з метою збереження речового доказу зазначене майно підлягає арешту.
В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що зазначене майно, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Крім того, вказане майно визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.
В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав та просив його задовольнити.
В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання слідчого заперечувала повністю, зазначила, що клопотання про арешт майна подане з пропуском строку, ОСОБА_4 у цьому кримінального провадженні не має статусу, він не є затриманий, з вилученого майна йому належить тільки мобільний телефон та блокнот.
Заслухавши пояснення прокурора, представника власника майна, розглянувши матеріали клопотання та його доводи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 від 10.02.2026 року вилучено майно визнано речовими доказами.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Обшук проведено 09.02.2026 року, клопотання слідчого про арешт майна надійшло до суду 13.02.2026 року, яке направлено поштою 11.02.2026 року, а відтак слідчим дотримано строки подання клопотання про арешт майна.
Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Таким чином, вилучені в ході обшуку предмети, є тимчасово вилученим майном, мають доказове значення у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Разом із цим, ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо того, що вище вказані речі і предмети є речовими доказами, в розумінні ст. 98 КПК України, та як вони є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в сукупності з іншими доказами.
За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
Водночас слідчий суддя зауважує, що власники майна не позбавлені можливості звернутись в подальшому з клопотанням про зміну або скасування арешту, накладеного на їх майно цією ухвалою.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно, вилучене 09.02.2026 року в ході проведення обшуку тимчасового місця дислокації військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 на чолі з командиром взводу охорони ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною його розпорядження, відчуження та користування, а саме:
- грошові кошти в сумі 80 490 грн. з наступними серіями та номіналами:
-номіналом 1000 грн.: КБ1889871, ГП8371909, МВ6102450, ЄТ8436999, ВС1892336, ГМ5763610, МВ6102448, МВ6102449, ЄТ4288520, ЛЕ8062665, ГЛ1477947, ЛЖ0509477, МВ9534247, ЛД0360584, ЛД0360585, МА5763584, АД7348785, ЄН6993678, МГ5134570, ЛИ8678270, ЛЄ4132149, АР9802502, ЛД1296482, ЄР4929671, КИ3698084, ЛА2616290, ГП1346655, МГ5134569, МА1785752, АБ1666851 (на загальну суму 30 тис. грн., предмет неправомірної вигоди);
-номіналом 1000 грн.: ЛИ8774178, ЛИ8774186, ЛИ8774184, ЛИ8774182, ЛИ8774183, ЛИ8774176, ЛИ8774177, ЛИ8774174, ЛИ8774175, ЛЄ7563685, ЛВ1902545, ЛВ1902546, ЛВ1902547, ЛВ1902548, ЛВ1902549, ЛВ1902550, ЛВ1902551, ЛЄ7564024, ЛЄ7564026, ЛЄ7564027, ЛЄ7563697, ЛЄ7563698, ЛЄ7563699, ЛЄ7563700, ЛЄ7563701, ЛЄ7563703, ЛЄ7563702, ЛЄ7563704, ЛЄ7563705, ЛИ1596761, ЛЗ8185733, ЛЗ8185734, ЛЗ8185735, ЛЗ8185736, ЛЗ8185737, ЛЗ8185738, ЛЗ8185739, ЛЗ8185740, ЛИ5340756, ЕВ0390872, ЕГ6152100, ГН2094288, ЗК2109850, ГР2314610, ЛВ2526844, ЛВ2526845, ГЛ2989193, АИ9489502, АТ7288687, АР1179603 (скріплені паперовою стрічкою на якій зазначена сума 50 000 грн.);
-номіналом 200 грн.: ВМ5096316;
-номіналом 100 грн.: АН0643557, АЛ8105563;
-номіналом 50 грн.: АН6792187;
-номіналом 20 грн.: КР5192119, ДЛ9084521;
- блокнот синього кольору з написом «Український щорічник» з чорновими записами ОСОБА_4 ;
- мобільний телефон марки «VIVO Y3K», в корпусі сірого кольору, IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 з сім картами операторів «лафселл» № НОМЕР_4 та «ВФ Україна» № НОМЕР_5 (який належить ОСОБА_4 );
- роздруківки рапортів заохочень та стягнень з робочого ноутбуку ОСОБА_4 за період з 01.10.2024 по 31.01.2026 у кількості 17 шт., а також обов`язки командира взводу та його заступника на 5 арк. (витяги зі статуту ЗСУ).
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1