Справа № 639/6386/24
Провадження №1-в/639/42/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звернення до Міністерства юстиції України з запитом про визнання та виконання на території Республіки Польща вироку Новобаварського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Новобаварського районного суду міса Харкова звернувся начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області з поданням про звернення до Міністерства юстиції України з запитом про визнання та виконання на території Республіки Польша вироку Новобаварського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_5 .

При цьому в поданні зазначено, що ОСОБА_5 проживає у Республіці Польша, на зв`язок з органом пробації виходить через засоби електронного зв`язку, проте в Україні відсутнє правове регулювання реалізації можливості періодичної реєстрації засуджених осіб за допомогою застосунку «Е-пробація», що і є підставою для звернення до суду з зазначеним поданням. 03 грудня 2025 р. ОСОБА_5 знято з обліку Шевченківського районного відділу філії Д У «Центр пробації» в Харківській області в частині виконання основного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2025 року. Водночас остання продовжує перебувати на обліку в Шевченківському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області у зв`язку з виконанням додатково покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю.

Вирок Новобаварського районного суду м. Харкова набрав законної сили 18 листопада 2024 року.

Таким чином, Державна установа «Центр пробації» в Харківській області просить звернутися до Міністерства юстиції України з запитом про визнання та виконання на території Республіки Польша вироку Новобаварського районного суду міста Харкова в частині виконання додаткового покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд подання за його відсутності.

Засуджена ОСОБА_5 повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення SMS-повідомлення на наявний у матеріалах справи номер мобільного телефону, в судове засідання не з`явилась, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подавала.

Представництво засудженої в судовому засіданні здійснював адвокат ОСОБА_4 , який заперечував проти задоволення вказаних вище вимог.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення подання, зазначивши, що воно фактично є передчасним, суду не надано матеріалів особової справи засудженої, не забезпечено явку представника органу пробації, крім того, незрозуміло, що могло б перешкоджати виконувати вирок суду в дистанційному режимі, враховуючи наявний зв`язок між засудженою та органом пробації за допомогою мобільного зв`язку та відповідних месенджерів.

Заслухавши думку прокурора, адвоката, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Вироком Новобаварського районного суду міста Харкова від 16 жовтня 2024 року по справі №639/6386/24 ОСОБА_5 визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України, у зв`язку з чим затверджено угоду та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, з позбавленням права займатися діяльністю, що пов`язана з реалізацією товарів суб`єктам господарювання, які не є резидентами України, що вимагає митного оформлення (експорт) строком на десять років, без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком один рік. На засуджену покладені обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Вирок Новобаварського районного суду міста Харкова від 16 жовтня 2024 року набрав законної сили 18 листопада 2024 року.

13 жовтня 2025 року ОСОБА_5 звернулась до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області із заявою про погодження виїзду за межі України у зв`язку зі службовим відрядженням до Республіки Польша та надала підтвердні документи, зокрема посвідчення та наказ про відрядження від 10 жовтня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.

Згідно із ч. 1 ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».

22.09.1995 Законом від 22.09.1995 року №336/95/ВР Україна приєдналася до Європейської конвенції про нагляд за умовно засудженими або умовно звільненими правопорушниками.

Стаття 1 Європейської конвенції про нагляд за умовно засудженими або умовно звільненими правопорушниками (далі Конвенція) вказує, що договірні сторони зобов`язуються надавати одна одній, за обставин, визначених нижче, взаємну допомогу, необхідну для соціальної реабілітації правопорушників, які зазначені у статті 2. Ця допомога полягає у нагляді за правопорушниками з метою сприяння їхньому виправленню і їхній соціальній реадаптації та нагляду за їхньою поведінкою для того, щоб у разі необхідності, або постановити їм вирок, або звернути вже постановлений вирок до виконання. Договірні сторони, за обставин, визначених нижче, і відповідно до наступних положень, виконують таку постанову про затримання або інше покарання, що передбачає позбавлення волі, яке могло бути винесене правопорушнику і виконання якого було відстрочено.

Відповідно до ст. 2 Конвенції, термін «правопорушник» означає будь-яку особу, яка на території однієї з договірних сторін: а) була визнана судом винною із встановленням випробного строку без постанови вироку; b) отримала відстрочений виконанням вирок, який передбачає позбавлення волі, або вирок, виконання якого було призупинене, повністю або частково, під час постанови вироку або після цього.

Згідно із ст. 5 Конвенції держава, яка постановила вирок, може звертатися до держави, на території якої правопорушник має постійне мешкання, з клопотанням: а) здійснювати лише нагляд відповідно до частини II; b) здійснювати нагляд і, у разі необхідності, звернути вирок до виконання відповідно до частин II і III; с) взяти на себе всю відповідальність за виконання вироку відповідно до положень частини IV.

Відповідно до ст. 6 Конвенції за клопотанням держави, яка постановила вирок, нагляд, звернення вироку до виконання або його виконання в повній мірі, як визначено в попередній статті, здійснюються державою, на території якої правопорушник має постійне мешкання.

Згідно із ст. 27 Конвенції клопотання надсилаються міністерством юстиції запитуючої держави міністерству юстиції запитуваної держави. Відповідь надсилається по тих же каналах.

Відповідно до Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 19.08.2019 № 2599/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22.08.2019 за № 956/33927, визнання та виконання вироків судів України на території іноземних держав регулюється положеннями глави Х, якою визначено, зокрема, наступне:

Запит про визнання та виконання вироку суду України на території іноземної держави складає суд України, який виніс вирок, згідно з вимогами законів та міжнародного договору України.

Запит про визнання та виконання вироку суду України на території іноземної держави й долучені до нього документи складають у письмовій формі, засвідчують підписом судді та гербовою печаткою суду України.

До запиту про визнання та виконання вироку суду України на території іноземної держави й долучених до нього документів додають засвідчений у встановленому порядку переклад мовою, визначеною міжнародним договором України, а за відсутності такого договору - офіційною мовою запитуваної сторони або іншою прийнятною для цієї сторони мовою.

Запит про визнання та виконання на території іноземної держави вироку суду України має відповідати вимогам законодавства та/або міжнародного договору України, що застосовується в конкретному випадку, та має містити: 1) назву суду України, який звертається із запитом про визнання та виконання на території іноземної держави вироку суду України, та компетентного органу запитуваної сторони; 2) посилання на відповідний міжнародний договір України, що діє у відносинах між Україною та запитуваною стороною й передбачає можливість визнання та виконання вироків однієї договірної сторони на території іншої, або на принцип доброї волі; 3) інформацію про вирок суду України, визнання та виконання якого запитується (інформацію про дату та суд України, який виніс вирок, про будь-які судові рішення, які стосуються зазначеного вироку, а також про набрання вироком законної сили); 4) відомості про відповідну особу, зокрема її ім`я та прізвище, місце проживання або перебування, громадянство, інші відомості, які можуть сприяти виконанню запиту; 5) стислий опис кримінального правопорушення, за вчинення якого особу було засуджено вироком суду України, та його правову кваліфікацію; 6) інформацію про частину покарання, яку виконано в Україні, та частину покарання, яка підлягає виконанню на території іноземної держави за вироком суду України; 7) відомості щодо обставин, за яких вирок суду України не може бути виконано на території України, та щодо перебування особи в розшуку (дата оголошення та припинення); 8) інші відомості, які можуть сприяти виконанню запиту про визнання та виконання на території іноземної держави вироку суду України та/або передбачені міжнародним договором чи вимогою компетентного органу запитуваної сторони.

До запиту про визнання та виконання на території іноземної держави вироку суду України додаються такі засвідчені належним чином документи з перекладом: 1) засвідчена копія вироку разом із документом, що підтверджує набрання ним законної сили; 2) засвідчені копії інших рішень судів України, що стосуються вироку, визнання та виконання якого на території іноземної держави запитується, разом з інформацією про набрання законної сили; 3) текст статей Кримінального кодексу України, на підставі яких особу було засуджено; 4) інформація про частину покарання, яку виконано в Україні, та частину покарання, яка підлягає виконанню на території іноземної держави; 5) копії документів з інформацією щодо громадянства, місця проживання/перебування чи місцезнаходження майна засудженої особи на території іноземної держави; 6) інформація щодо перебування особи в розшуку та щодо спливу строків давності виконання обвинувального вироку суду України на території України; 7) будь-які інші відомості, які сприятимуть виконанню запиту в іноземній державі.

У той же час, матеріали подання не містять засвідчених належним чином документів з перекладом на польську мову.

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось учасниками процесу, що на засуджену не було покладено обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, при цьому не спростовано, що ОСОБА_5 регулярно та постійно виходить на зв`язок за допомогою технічних засобів, в її діях не вбачається умислу уникнути проходження випробування, а зазначені у поданні факти неявки для реєстрації до органу пробації не є свідченням відсутності поважних причин.

Враховуючи, що представником органу пробації не надано суду матеріали особової справи засудженої ОСОБА_5 для перевірки дій, які вживалися органом пробації щодо виконання вироку Новобаварського районного суду міста Харкова від 16 жовтня 2024 року, із системного аналізу вищезазначених норм законодавства та на підставі недостатніх доказів про неможливість виконання вироку, а також відсутність звернень органу пробації до суду з іншими поданнями в межах наданих повноважень, спрямованими на ефективне виконання вироку суду, суд вважає недоцільним ініціювання процедури міжнародного співробітництва щодо виконання вироку суду України на території іноземної держави,.

Водночас, відповідно до ч.1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що станом на день звернення начальника відділу пробації із клопотанням щодо направлення запиту про визнання та виконання вироку суду України на території іноземної держави, тривалість іспитового строку ОСОБА_5 закінчився.

За таких обставин суд вважає, що клопотання органу пробації є недостатньо обґрунтованим та поданим передчасно, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-372 КПК України, ст.ст. 75, 76, 78 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання щодо виконання вироку Новобаварського районного суду міста Харкова від 16 жовтня 2024 року відносно засудженої ОСОБА_5 на території іноземної держави відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1