Номер провадження: 11-кп/819/231/26 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Справа № 766/4839/24 Доповідач ОСОБА_2
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/4839/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2026 м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000202, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 та прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 20.05.2025 щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кизомис, Білозерського району, Херсонської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично мешкала за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.5 ст.111-1 КК України.

в с т а н о в и в:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених судом першої інстанції обставин.

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, та їй призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, у державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, що надають публічні послуги, на строк 15 (п`ятнадцять) років та з конфіскацією всього майна, яке є її власністю.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, застосований ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.03.2024 залишено без змін, до затримання обвинуваченої ОСОБА_8 та приведення вироку до виконання.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з дня її фактичного затримання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах, а також органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися правоохоронною діяльністю та діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг, рахувати з моменту відбуття ОСОБА_8 основного покарання.

Стягнуто зі ОСОБА_8 , на користь держави 11 737,84 грн. судових витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28.03.2024 року з метою забезпечення конфіскації накладено арешт на майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , а саме:

-7/25 частин житлового будинку, з надвірними будівлями та спорудами, об`єкти житлової нерухомості, а саме: будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_8 відповідно до договору дарування частини домобудівлі, серія та номер: 162, виданий 10.03.1998 приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу в Херсонській області ОСОБА_9 , реєстраційний номер майна - 203;

- 7/25 частин домоволодіння, об`єкта житлової нерухомості, а саме: будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 відповідно до технічного паспорту №416, виданого 23.03.2020 КП ХБТІ ХОР, договору дарування, серія та номер: 5014, виданий 05.12.2012 приватним нотаріусом ОСОБА_10 реєстраційний номер майна - 1 - залишити без змін до приведення вироку до виконання в частині конфіскації майна.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Встановлені судом обставини.

Судом першої інстанції визнано доведеним вчинення ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України за таких обставин.

ОСОБА_8 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30.06.2022, реалізуючи прямий умисел, прийняла пропозицію представників окупаційної влади та добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області м. Херсон, а саме - «начальника отдела капитального строительства» в «военно - гражданской администрации Херсонской городской териториальной громады Херсонского района Херсонской области».

Діючи з метою виконання покладених на неї представниками окупаційної влади організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, ОСОБА_8 , обіймаючи посаду - «начальника отдела капитального строительства» в «военно - гражданской администрации Херсонской городской териториальной громады Херсонского района Херсонской области», перебуваючи на вищевказаній посаді, у незаконно створеному на тимчасово окупованій території органі, здійснювала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а саме організацію та контроль роботи «отдела капитального строительства» в «военно - гражданской администрации Херсонской городскойт териториальной громады Херсонского района Херсонской области», здійснювала організацію та перевірку правильності складання дозвільних документів на будівництво, реконструкцію, технічне переобладнання і розширення об`єктів нерухомості, підбір кадрів для роботи установи з числа осіб, які працювали до початку збройної агресії рф в Херсонській міській раді, погоджувала плани, програми, інструкції та положення, що стосуються діяльності відділу, виконувала доручення і розпорядження «военно - гражданской администрации Херсонской городской териториальной громады Херсонского района Херсонской области» та інших незаконних органів, створених окупаційною владою на тимчасово окупованій території Херсонської області, чим добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Суд кваліфікував дії ОСОБА_8 ч.5 ст.111-1 КК України - добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 посилається на незаконність та необґрунтованість вироку з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження та істотного порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вважає, що докази, які міститься в матеріалах кримінального провадження, які були досліджені під час судового розгляду і покладені в основу вироку, свідчать про те, що пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення є недоведеним, оскільки стороною обвинувачення не було надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, кожен з яких окремо та разом у їх сукупності, свідчили б про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення.

Зазначає, що більшість так званих «доказів», які були надані стороною обвинувачення, ніяким чином не відносяться до обвинувачення, висунутого ОСОБА_8 , хоча звинувачення і стверджує зворотне.

Свідки, які були допитані в судовому засіданні на запитання, чи бачили особисто вказані обставини, зазначили, що ні.

На запитання, чи добровільно ОСОБА_8 пішла на співпрацю з окупаційною владою, повідомили, що не знають.

Крім того, зазначає про те, що в якості доказів до матеріалів справи були долучені документи, які прямо не вказують про добровільність зайняття громадянином України ( ОСОБА_8 ) посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупованій адміністрації держави-агресора.

Стороною обвинувачення не надано інших доказів для ухвалення обвинувального вироку. Вважає, що судом не здобуто і стороною обвинувачення не доведено жодними переконливими доказами наявності в діянні ОСОБА_8 складу інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Просить обвинувальний вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 20.05.2025 щодо ОСОБА_8 за ч.5 ст.111-1 КК України скасувати та постановити виправдувальний вирок щодо неї.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про зміну вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Указує, що органом досудового розслідування, так і судом першої інстанції дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.5 ст.111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Разом з тим, усупереч нормам матеріального права, суд першої інстанції у резолютивній частині вироку, визначаючи строк відбуття ОСОБА_8 додаткового покарання за ч.5 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю, необґрунтовано вказав на позбавлення її права обіймати посади в правоохоронних органах, а також займатися правоохоронною діяльністю, оскільки кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_11 , не пов`язане із заняттям посади, пов`язаною з виконанням цих функцій у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до положень ст.409 КПК України є підставою для перегляду справи в апеляційному порядку.

Просить вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 20.05.2025 щодо ОСОБА_8 змінити, виключити з резолютивної частини вироку посилання суду на позбавлення ОСОБА_8 права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах, а також займатися правоохоронною діяльністю.

Абзац четвертий резолютивної частини вироку викласти в наступній редакції: «Строк додаткового покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, у державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, що надають публічні послуги, строком на 15 років, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до вимог ст.135 КПК України обвинувачена ОСОБА_8 вважається такою, яку належно повідомлено про виклик до суду, з моменту опублікування повістки про її виклик в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» шляхом опублікування оголошення із повісткою про її виклик до суду та опублікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, які надіслані захиснику ОСОБА_7 .

Позиції сторін.

Заслухавши доповідь судді, позицію захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , який підтримав апеляційні вимоги сторони захисту, просив їх задовольнити, щодо апеляційних вимог прокурора покладався на розсуд суду, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступного.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, за встановлених і викладених у вироку обставин, підтверджені зібраними у встановленому законом порядку доказами, дослідженими у суді та проаналізованими у вироку.

Згідно із ч.1 ст.94 КПК України суд першої інстанції за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, адже ні підозра, ні обвинувачення не можуть відповідно до ч.3 ст.17 КПК України ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а сукупність зібраних доказів, суд оцінює з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, винуватість ОСОБА_8 повністю доведена, а вчинене нею кримінальне правопорушення правильно кваліфіковано за ч.5 ст.111-1 КК України за ознаками колабораційної діяльності, що полягає у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 здійснювався за відсутності обвинуваченої (in absentia) з урахуванням та дотримання загальних засад, встановлених процесуальним законом для такого розгляду в порядку спеціального судового провадження відповідно до вимог ч.3 ст.323 КПК України.

Доводи захисника про недоведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення були предметом перевірки в суді першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.5 ст.111-1 КК України, повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, зокрема:

- показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що він був знайомий зі ОСОБА_8 ще з 2011 року, працювали в Херсонській міській раді у відділі капітального будівництва, вона була реєстратором, а він інспектором. Під час окупації м. Херсона, приблизно на початку червня 2022 року ОСОБА_8 запросила його до себе на роботу випити чашку кави, він прийшов у її кабінет, який був розташований в будівлі Херсонської мерії за адресою: м. Херсон, вул. Ушакова 37, вони розмовляли, та вона зазначила, що працює у відділі капітального будівництва російської Херсонській міській адміністрації та запропонувала йому роботу головного спеціаліста у відділі капітального будівництва російській Херсонській міській адміністрації, вказувала про можливий розмір заробітної плати. Він відмовився на її пропозицію. Вважає, що її співпраця з окупаційною владою була добровільною, поводила вона себе звичайно та невимушено, була в гарному настрої;

- показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що до окупації перебував в м. Херсоні, і працював в Херсонській міській раді за адресою проспект Ушакова 37. ОСОБА_8 знає тривалий час, працювали разом багато років. Від колег по роботі знає, що під час окупації ОСОБА_8 працювала в адміністрації окупаційної влади керівником відділу капітального будівництва та деяким пропонувала роботу. Ніякої роботи вона йому особисто не пропонувала, оскільки була обізнана щодо його проукраїнської позиції. Також знає, що на підставі заяви-скарги ОСОБА_8 до створених правоохоронних органів рф на території окупованого міста Херсон його взяли в полон за співпрацю зі Збройними Силами України. Заяву - скаргу написану ОСОБА_8 він бачив особисто перед його допитом в полоні.

Зазначені вище показання свідків, суд першої інстанції правильно визнав достовірним джерелом доказів, оскільки вони узгоджуються між собою щодо фактичних обставин кримінального провадження та підтверджуються іншими письмовими доказами, а саме:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000045 від 12.07.2023 року;

- постановою про об`єднання кримінальних проваджень від 31.08.2023 року, відповідно до якої кримінальні провадження за № 10000045 від 12.07.2023 року та № 000046 від 12.07.2023 року було об`єднано в одне провадження;

- постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 29.02.2024 року, згідно з якою з матеріалів досудового розслідування було виділено матеріали досудового розслідування за № 0000131 від 10.05.2022 року за підозрою ОСОБА_8 за ч.5 ст. 111-1 КК України;

- протоколом огляду від 07.12.2023 сайту «Администрации Херсонской области» окупаційної влади з додатками до нього DVD-R диск із файлами, отриманими в ході огляду, роздрукованими документами, а саме: «Указ № 018 от 12.05.2022 «О структуре органов исполнительной власти» та «Структура органов исполнительной власти», що підтверджує створення військо-цивільної адміністрації окупаційної влади; службы российской федерации» з додатком до нього, отриманим в ході огляду, «Выписка из Единого государственного реестра юридических лиц», що підтверджує реєстрацію такого окупаційного органу влади рф на території м. Херсону як «военно - гражданская администрация Херсонской городской территориальной громады Херсонского района Херсонской области»;

- протоколом огляду від 07.12.2023 сайту «военно - гражданская администрация Херсонской городской территориальной громады Херсонского района Херсонской области» з додатком до нього, отриманим в ході огляду, та роздрукованими документами, а саме: «Указ № 39-у от 29.08.2022 «Об утверждении положения о Херсонской городской военно - гражданской администрации» та «Положение о Херсонской городской военно - гражданской администрации», що підтверджує створення такої юридичної особи як «военно - гражданская администрация Херсонской городской территориальной громады Херсонского района Херсонской области»;

- протоколом обшуку від 02.11.2023 року, проведеного за місцем проживання ОСОБА_8 , здійсненого з застосуванням відеозаписувальних технічних засобів та зафіксованим на СДД - диску, який є невід`ємним додатком до протоколу, під час якого виявлені та вилучені також жорсткі диски, флеш-носії, флеш - накопичувачі, системні блоки та документи, що підтверджують її призначення на посаду в незаконному органі окупаційної влади - та виконання у ньому функціональних обов`язків, а саме: оригінал заяви з наступним надрукованим тестом «Проживаю по АДРЕСА_3 от ОСОБА_15 , НОМЕР_1, НОМЕР_2, ЗАЯВЛЕНИЕ прошу рассмотреть мою кандидатуру на роботу на государственную службу в качестве регистратора имущества, специалиста в паспортный стол на любую другую должность, образование 1986 г. неполное среднее, средняя школа №21 г. Таганрог Ростовской области ……., за границей никогда не была» рукописним текстом виконаним зазначено дату «07.06.2022» та навпроти цього запису виконаний підпис барвником синього кольору;

- протоколом огляду від 03.11.2023 року, відповідно до якого були оглянуті виявлені та вилучені під час обшуку документи та вміст електроних пристроїх та носіїв, серед яких було виявлені документи, які підтверджують діяльність ОСОБА_8 в незаконо-утвореному органі "Военно-гражданскую адинистрацию Херсонской городской территориальной громады Херсонского района Херсонской области», а саме: перелік осіб з номерами телефонів, які працювали та займали посади в "Управлінні градостраительства, архитектруры и земельных ресурсов военно - гражданской адинистрации Херсонской городской территориальной общины Херссонского района Херсонсокй области, «заявление на прийом на роботу ОСОБА_15 на государственную службу в качестве регистратора имущества, специалиста в паспортный стол ил на любую другую работу», копії дипломів ОСОБА_8 , "автобиографи ОСОБА_15 ", георгіївську ленту, графічна структура "управления градостроительства ,архитектуры и земельных ресурсов военно-гражданской администрации Херсонской городкой территориальной общины;

- висновком експерта про проведення судово-почеркознавчої експертизи №23-6350 від 14.12.2023, для дослідження, якого надавався оригінал документу, який був вилучений під час обшуку у домоволодінні ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме заява ОСОБА_8 про її прохання розглянути її кандидатуру на прийняття на роботу до окупаційної адміністрації м. Херсон та відповідно до висновку експерта «ймовірно виконана ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.09.2024 з фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 впізнав на фотознімку ОСОБА_8 , яка під час окупації м. Херсону в 2022 році працювала в окупаційній військово-цивільній адміністрації м. Херсону керівником відділу капітального будівництва;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.09.2023 з фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 впізнав на фотознімку ОСОБА_8 , яка працювала в департаменті правової політики військово-цивільної адміністрації м. Херсону при окупаційній владі російської федерації на посаді керівника відділу капітального будівництва;

- протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційний систем від 18.12.2023 року, згідно з яким було здійснено зняття інформації з електронних інформаційних систем, а саме з електроної скриньки " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", де було виявлено та роздруковані наступні документи, що підтверджують діяльність незаконно створеного органу та ОСОБА_16 в ньому, а саме: "списки сотрудников военно-гражданской администрации Херсонской городской территориальной громады Херсонского района Херсонской области на получение заработной платы », де зазначена " ОСОБА_15 , як начальник отдела каитального строительства", та її "заработная плата"; "ведомости на выплату наличных денежных средств ", де зазначена " ОСОБА_15 ", серия та номер паспорта, сумма та подпись"; "распоряжение главы военно-гражданской администрации Херсонской городской территоральной громады», згідно з яким були приомовані співробітники, "распоряжение главы военно-гражданской администрации Херсонской городской территоральной громады», згідно з яким були приомовані співробітники военно- гражданской администрации", "платежные ведомости на получение заработной платы сотрудниками военно- гражданской администрации»;

-протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 15.01.2024 (розсекречений), відповідно до якого на сторінці ВГА г. Херсона виявлено «акт обследования зданий и сооружений на предмет разрушений в период специальной военной операции» членом комісії, якої зазначена ОСОБА_8 , «положение и рапоряжение о табельном учете использования рабочего времени, утвержденное главой ВГА Кобец, табель учета рабочего времени по состоянию на август - сентябрь 2022 года,» в якому ОСОБА_8 із зазначенням посади «начальника отдела капитального строительства» в «военно-гражданской администрации Херсонской городской териториальной громады Херсонского района Херсонской области» виявлено ОСОБА_8 .

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, визначений КПК України, надано не було. При цьому суд створив сторонам необхідні умови для реалізації ними їхніх прав та виконання процесуальних обов`язків.

Водночас суд першої інстанції не взяв до уваги в обґрунтування свого вироку як докази винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, інші матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними процесуальними особами.

Наведені вище докази не містять суперечностей та узгоджуються між собою щодо фактичним обставин учинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а тому у суду не було підстав ставити під сумнів їх належність, допустимість, достовірність і достатність, які в своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким сумнівом доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, обґрунтовано взяті судом до уваги при ухваленні судового рішення.

Тому твердження сторони захисту про те, що обвинувачення ґрунтується на неналежних, недопустимих, недостовірних та недостатніх доказах, зокрема, показаннях свідків, документах, слід визнати неспроможними.

Врахувавши всі обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку позиції сторони захисту про невинуватість ОСОБА_8 і обґрунтовано не прийняв її до уваги, оскільки вона суперечать фактичним обставинам кримінального провадження та спростовуються наведеними вище доказами, зокрема, показаннями свідків, які є послідовними та узгоджуються з відповідним документами, які підтвердили той факт, що ОСОБА_8 , будучи громадянкою України, добровільно зайняла керівну посаду у незаконному органі влади, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій,обіймаючи посаду - «начальника отдела капитального строительства» в «военно - гражданской администрации Херсонской городской териториальной громады Херсонского района Херсонской области».

Будь-яких даних, які б свідчили про те, що свідки могли обмовити ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення через їх зацікавленість, в матеріалах провадження не має, а тому доводи апелянта про неналежність показаній цих осіб, (які не доводять саме той факт, який потрібно встановити), є неспроможними.

А тому твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_8 була вимушена зайняти посаду «начальника отдела капитального строительства» в «военно - гражданской администрации Херсонской городской териториальной громады Херсонского района Херсонской области», або діяла під фізичним чи психічним примусом з боку осіб, які представляли окупаційну владу країни-агресора РФ, не знайшли свого підтвердження.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на положення ст.22 КПК України, згідно з якими кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів провадження, обвинувачена ОСОБА_8 повідомлялась судом першої інстанції про розгляд провадження у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, а під час судового розгляду був присутній її захисник.

Незважаючи на вказані обставини, жодних доказів на підтвердження можливого впливу на ОСОБА_8 з боку осіб, які представляли окупаційну владу країни-агресора РФ, стороною захисту надано не було.

Не було надано таких доказів стороною захисту і під час апеляційного розгляду.

З урахуванням наведеного, та, враховуючи, що суд неуповноважений на здійснення перевірки обставин, про які не повідомляла сторона захисту, наведені доводи захисника, колегія суддів розцінює виключно як спосіб захисту, а неповноти судового розгляду не вбачає.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що співпраця ОСОБА_8 із окупаційної владою РФ мала довготриваючий характер та вона, за наявності такого бажання, на всьому її протязі могла б знайти можливість припинити її, покинути окуповану територію Херсонської області тощо, втім нею не скористалася.

Крім того, ОСОБА_8 не тільки зайняла посаду у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, але й зайняла керівну посаду у створеній окупаційною владою, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, що також спростовує вимушеність її дій.

Згідно із показаннями свідка ОСОБА_17 , допитаного у справі, він також отримував від представників окупаційної влади пропозиції зайняти посади в створених ними органах, втім не вказував, що будь-яка особа, яка не виявила бажання зайняти таку посаду, була до цього примушена.

Відсутні підстави ґрунтовно припускати, що саме у ОСОБА_8 окупаційна адміністрація була зацікавлена достатньою мірою для того, аби примушувати її зайняти керівну посаду у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території.

Підсумовуючи свої висновки у цій частині, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що жодний із досліджених судом доказів та жодна з обставин, які ними підтверджуються, не вказує на те, що ОСОБА_8 вчинила інкриміноване діяння недобровільно.

Доводи захисника про зворотне зводяться до міркувань загального характеру та висловлення припущень.

Посилання апелянта на те, що допитані у справі свідки не дали конкретних показань щодо вчинення ОСОБА_8 інкримінованого злочину, колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

Показання цих свідків підтверджено відомі їм обставин, зокрема, щодо слідчих дій, в яких вони брали участь; щодо їх особистого знайомства з обвинуваченою ОСОБА_8 , з яких випливає можливість її впізнання ними; щодо відомих їм подій, які мали місце після окупації м. Херсона, тощо, які разом з іншими дослідженим судом доказами у сукупності утворюють систему доказів, якою винуватість ОСОБА_8 підтверджується поза розумним сумнівом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином мотивував свій висновок щодо належності, допустимості, достовірності, достатності доказів та обґрунтовано взяв їх в основу обвинувального вироку.

Оцінивши зібрані у справі докази в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, провівши в повному обсязі судовий розгляд, допитавши свідків, та, дослідивши запропоновані докази, перевіривши позицію сторони захисту, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), за який її засуджено, та правильно кваліфікував її дії за ч.5 ст.111-1 КК України.

Отже, викладені в апеляційній скарзі сторони захисту, доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність ОСОБА_18 , є такими, що суперечать встановленим обставинам справи та наведеним вище доказам

Колегія суддів звертає увагу на те, що фактично доводи сторони захисту зведені до незгоди з доказами обвинувачення та наданої їм оцінки судом, зокрема, показаннями свідків, документів, щодо обставин події, що не є підставою для визнання їх неналежними, недопустимими, недостовірними та недостатніми доказами.

Як випливає з матеріалів справи, суд першої інстанції неупереджено, всебічно, повно, дослідивши надані учасниками процесу докази в їх сукупності, та обґрунтовано ухвалив обвинувальний вирок.

Колегією суддів не встановлено упередженого ставлення як органу досудового розслідування, так і суду до учасників процесу, його зацікавленість в результатах розгляду кримінального провадження, а також не створення судом першої інстанції необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, що свідчило б про порушення вимог ст.22 КПК України.

Що ж до питання дотримання порядку здійснення спеціального досудового розслідування та вимог кримінального процесуального закону під час спеціального судового розгляду кримінального провадження, то порушень вимог КПК України допущено не було.

Положеннями ст.297-1 КПК України передбачено, що спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121,частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1,147,частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 4361, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно із ч.3 ст.323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 цього Кодексу та на офіційному веб-сайті суду.

З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25.03.2024 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Судом першої інстанції судовий розгляд даного кримінального провадження здійснювався в порядку спеціального судового провадження на підставі ухвали суду від 27.06.2024.

Відповідно до матеріалів справи, про день та час судового розгляду ОСОБА_8 повідомлялася у встановленому процесуальним законом порядку, зокрема, про судове засідання 20.05.2025, коли було ухвалено оскаржуваний вирок, остання була повідомлена через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області, веб-сайті Офісу Генерального прокурора та були вручені її захиснику ОСОБА_7 , що свідчить про виконання судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону щодо повідомлення та виклику обвинуваченої.

Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала усі можливості для того, щоб забезпечити дотримання усіх передбачених КПК України прав обвинуваченої ОСОБА_8 .

Порушень кримінального процесуального закону при встановлені фактичних обставин кримінального провадження, зокрема, права обвинуваченої ОСОБА_8 на захист, при збиранні, дослідження та оцінці доказів, розгляді клопотань, які б могли істотно вплинути на висновки суду про винність обвинувачених та правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, та перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду не виявлено. Докази у кримінальному провадженні зібрані та досліджені з дотримання вимог кримінального процесуального закону.

А тому підстав для скасування обвинувального вироку щодо ОСОБА_8 та ухвалення нового виправдувального вироку, як про це ставить питання захисник, колегія суддів не знаходить.

Призначаючи ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд першої інстанції з дотриманням вимог ст.50, 65 КК України врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КУК України відноситься до категорії тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, та такі злочини є найбільш суспільно небезпечними посяганнями, дані про особу винної, яка є раніше не судимою особою; відомості про наявність утриманців відсутні; дані про її перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра відсутні, перебуває у розшуку з 02.03.2024 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , відповідно до ст.67 КК України, суд визнав вчинення злочину з використання умов воєнного стану.

З урахуванням цих конкретних обставин справи суд обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та правильно призначив їй покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування у державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, що надають публічні послуги, на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього майна, як є її власністю, в межах санкції ч.5 ст.111-1 КК України.

Таке покарання, на думку колегії суддів, є справедливим, пропорційним, співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого злочину, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Що ж до доводів прокурора про виключення з резолютивної частини вироку посилання суду на позбавлення ОСОБА_8 права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах, а також займатися правоохоронною діяльністю, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом установлено, що ОСОБА_8 , обіймаючи посаду - «начальника отдела капитального строительства» в «военно - гражданской администрации Херсонской городской териториальной громады Херсонского района Херсонской области», перебуваючи на вищевказаній посаді, у незаконно створеному на тимчасово окупованій території органі, здійснювала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а саме організацію та контроль роботи «отдела капитального строительства» в «военно - гражданской администрации Херсонской городскойт териториальной громады Херсонского района Херсонской области», здійснювала організацію та перевірку правильності складання дозвільних документів на будівництво, реконструкцію, технічне переобладнання і розширення об`єктів нерухомості, підбіркадрів для роботи установи з числа осіб, які працювали до початку збройної агресії рф в Херсонській міській раді, погоджувала плани, програми, інструкції та положення, що стосуються діяльності відділу, виконувала доручення і розпорядження «военно - гражданской администрации Херсонской городской териториальной громады Херсонского района Херсонской области» та інших незаконних органів, створених окупаційною владою на тимчасово окупованій території Херсонської області, чим добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Ці дії ОСОБА_8 судом першої інстанції кваліфіковано за ч.5 ст.111-1 КК України - добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Фактично встановивши наявність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, суд першої інстанції допустив помилку у резолютивній частині вироку, визначаючи строк відбуття ОСОБА_8 додаткового покарання за ч.5 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю, необґрунтовано вказав на позбавлення її права обіймати посади в правоохоронних органах, а також займатися правоохоронною діяльністю, оскільки кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_8 , не пов`язане із заняттям посади, пов`язаною з виконанням цих функцій у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.4 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає доводи прокурора про необхідність виключення з резолютивної частини вироку посилання суду на позбавлення ОСОБА_8 права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах, а також займатися правоохоронною діяльністю, знайшли своє підтвердження, оскільки кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_8 , не пов`язане із заняттям посади, пов`язаною з виконанням цих функцій у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, а тому апеляційна скарга прокурора має бути задоволена.

Отже вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 на підставі п.4 ч.1 ст.408, п.4 ч.1 ст.409 КПК України в частині призначення покарання слід змінити, виключивши з резолютивної частини вироку посилання суду на позбавлення ОСОБА_8 права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах, а також займатися правоохоронною діяльністю.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які можуть бути підставами для скасування чи зміну вирокув іншій частині, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити, а вирок суду першої інстанції змінити.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 407, 408, 409, 419 КПК України, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 20.05.2025 щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання - змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання суду на позбавлення ОСОБА_8 права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах, а також займатися правоохоронною діяльністю.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч.5 ст.111-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, у державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, що надають публічні послуги, на строк 15 (п`ятнадцять) років та з конфіскацією всього майна, яке є її власністю.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, у державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, що надають публічні послуги, строком на 15 років, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4