Справа № 727/6507/25
Провадження № 1-кп/727/175/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 ЛЮТОГО 2026 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою . Клопотання мотивував тим, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення. Окрім того вказував на те, що існують ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків та ризики вчинення інших кримінальних правопорушень.

Дія запобіжного заходу відносно обвинуваченого завершується 23.02.2026 року, проте судовий розгляд кримінального провадження до вказаного часу об`єктивно завершити неможливо. Просив застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обвинувачений заперечував щодо заявленого клопотання. Ваказував що стороною обвинувачення не надано жодних доказів його винуватості, просив застосувати щодо нього домашній арешт.

Захисник ОСОБА_4 вказав на те, що наразі всі докази судом уже досліджені і вони не підтверджують доводів сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, тому застосовувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою занадто суворо. Захисник просив обрати обвинуваченому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думки учасників справи, частково дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Вирішуючи питання щодо продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, враховуючи думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, враховуючи конкретні обставини справи та особи обвинуваченого, який обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, приходить до висновку, що обвинуваченому слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки на даний час наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 є особою без громадянства, уродженець РФ м.Смоленськ, не має будь-яких документів, що посвідчують його особу, на даний час не працює та не має жодних джерел доходів. В умовах воєнного стану застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого суд вважає недостатнім.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали.

На підставі наведеного, зважаючи на завдання кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України та виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», а також те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та що метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи, який повинен підтвердити або спростувати підозру, яка була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що інший запобіжний захід не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду справи, а тому приходить до висновку, що відносно обвинуваченого необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Одночасно, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Розмір застави судом визначається у відповідності до вимог ч.5 ст.182 КПК України.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст. 183 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до Шевченківського районного суду м.Чернівці за судовим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому вони проживають без дозволу суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із свідками.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.5, 7, 177, 183, 197, 315 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 10 квітня 2026 року.

Одночасно, визначити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі сімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 211960 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншими фізичними або юридичними особами (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Шевченківського районного суду м. Чернівці в ТУ ДСА України у Чернівецькій області, , банк одержувача: Державна казначейська служба України м.Київ, код банку отримувача: 37567646, рахунок UA0008745.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати до Шевченківського районного суду м.Чернівці за судовим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з свідками.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 10 квітня 2026 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Чернівецького слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Чернівецькій області.

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Чернівецького слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Шевченківський районний суд м. Чернівці.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, обвинуваченому та начальнику Державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" для відома та виконання.

Ухвала суду бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1