Справа № 185/1481/26
Провадження № 1-кс/185/271/26
У Х В А Л А

30 березня 2026 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 за участі захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання Заступника начальника слідчого відділення поліції № 2 Синельниківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 погодженого прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про продовження строку виконання покладених обов`язків до підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, Миколаївської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не судимого, не одруженого, на утриманні дітей та осіб похилого віку не має, групи інвалідності не має, військовослужбовець за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , в посаді оператора взводу радіорозвідки розвідувальної роти у військовому званні молодший сержант, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В

Клопотанням слідчого, яке надійшло до суду 26.03.2026 року, погодженим прокурором, порушується питання про продовження підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк виконання покладених на нього обов`язків в межах строку досудового розслідування, тобто до 02 травня 2026 року включно.

Відповідно до матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, молодший сержант ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в посаді оператора взводу радіорозвідки розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , 01 лютого 2026 року, близько 14 годин 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (1,12 ‰), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, не маючи права на керування автомобілями, в тому числі категорії В1, В, керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «Daewoo Nexia» номерний знак на чорному фоні «ЗСУ», здійснював рух у денний час доби, по автодорозі с. Вознесенське с.Водолазське Синельниківського району Дніпропетровської області у напрямку нерівнозначного перехрестя з головною автодорогою М-30 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка-Луганськ-Ізварине».

У вказаний час по вказаній автодорозі М-30 «Стрий Тернопіль- Кропивницький-Знам`янка-Луганськ-Ізварине» зі сторони м. Павлоград у напрямку м. Покровськ, Донецької області рухався автомобіль марки «Volkswagen Transporter» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_3 головного сержанта взводу командира автомобільного відділення 3-го парашутно-десантного батальйону.

Під час руху, водійОСОБА_5 , не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, будучи неуважною до дорожньої обстановки, наближаючись до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг, ігноруючи вимоги дорожнього знаку 2.1 ПДР України, виїхав на перехрестя здійснюючи рух прямо для виїзду на зустрічну смугу руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу автомобілю марки «Volkswagen Transporter» номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який наближався до даного перехрестя 01.02.2026, близько 14.00 годин, допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля з правою частиною автомобіля марки «Volkswagen Transporter» номерний знак НОМЕР_2 , в порушенняст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.14 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 2.9, 12.3, 10.1. 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, відповідно до яких:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;»;

п. 2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;»;

п. 10.1.: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».;

п. 16.11. «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху».

Дорожній знак 2.1. «Дати дорогу» Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8. - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою.

Внаслідок вказаної події водій автомобіля марки «Volkswagen Transporter» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, СГМ. ЗТГК, забій обох половин грудної клітини. Закритий перелом кісток тазу: уламковий перелом вертлюгової западини, крижово-клубового зчленування, розрив лонного зчленування 2ст. Відкритий 1-2ст, сегментарний, багатоуламковий перелом в/3 -с/3 правої стегнової кістки. Рвано-забійна рана правої гомілки. Повна травматична ампутація правої нижньої кінцівки на рівні суглобу Лісфранка із багато уламковим переломом кісток передплюсни, які по своєму характеру відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, з якими госпіталізований до медичного закладу.

В умовах вказаної події, молодший сержант ОСОБА_5 , керуючи вищезазначеним транспортним засобом, мав технічну можливість запобігти настанню даної дорожньо-транспортної пригоди за умови виконання ним вимог п. 16.11. Правил дорожнього руху.

Правова кваліфікація дій ОСОБА_5 на думку слідства полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, якщо вони заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

01.02.2026 о 21:36 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

02.02.2026 у порядку ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

04.02.2026 року на підставі ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 01 квітня 2026 року, та визначено суму застави у розмірі 66 560 гривень, в разі внесення якої на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду з місця дислокації військової частини НОМЕР_1 .

04.02.2026 року відповідно до ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області було внесено заставу у розмірі 66 560 гривень.

25 березня 2026 року Дніпровською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону продовжено строк досудового розслідування до 02 травня 2026 року.

Підозра у вчиненні молодшим сержантом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, обґрунтовується наступними матеріалами та доказами наявними у кримінальному провадженні, а саме: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.02.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 01.02.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.02.2026, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 02.02.2026, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження, які самі по собі так і в сукупності із іншими доказами містять відомості, як доказ факту та обставин вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу, немає.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у продовженні строку виконання покладених обов`язків відносно підозрюваного, оскільки відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлена наявність ризиків, передбачених пп. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку слідчого, яка погоджена з прокурором, відносно підозрюваного має бути строк дії зобов`язань покладених на підозрюваного судом.

В судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо, підтримали своє клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник не заперечували проти продовження строку обмежень встановлених судом.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Слідчим доведено, що відносно підозрюваного провадиться досудове розслідування, оскільки даний факт за №0000021 від 01.02.2026 року зареєстрований в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ч.2 ст.286-1 КК України.

Згідно п.п.1-5 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних в`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_5 останній є особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, раніше він не судимий, є військовослужбовцем ЗСУ.

Поряд з цим, додані до клопотання слідчого докази є вагомими і достатньо повно обґрунтовують підозру відносно ОСОБА_5 , щодо вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що встановлені судом обов`язки не втратили своєї актуальності за таких підстав.

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що підозрюваному ОСОБА_5 на підставі достатніх вагомих доказів повідомлено про підозру у скоєнні умисного, тяжкого злочину за який передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Ионкало проти України» від 21.04.2011, справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (справа «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь- яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме: на теперішній час органами досудового розслідування злочинну діяльність підозрюваного ОСОБА_5 викрито не в повній мірі, оскільки здійснюється збір доказів, що також свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_5 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідка та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше (аналогічне) кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, що також підтверджується репутацію самого підозрюваного ОСОБА_5 , який, являючись військовослужбовцем, має «широкий» доступ до будь-якого виду зброї (у т.ч. отриманої в бою від загарбників), якою, враховуючи якості його характеру, ще не раз може розпорядитися у злочинній діяльності. Крім того, під важелем понесення відповідальності, ОСОБА_5 , будучи діючим військовослужбовцем, якщо останньому буде обрано інший запобіжний захід, може самовільно залишити місце служби та взагалі територію України, що в свою чергу утворить самостійний склад злочину, передбачений ст. 408 КК України.

Строк виконання покладених обов`язків на підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 01 квітня 2026 року в той час, як для завершення досудового розслідування необхідно виконати наступне:

вилучити медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_7 ; призначити судово-медичну експертизу на встановлення наявності тілесних ушкоджень та ступеню їх тяжкості у ОСОБА_7 ;

отримати висновок експертизи на встановлення наявності тілесних ушкоджень та їх тяжкість у ОСОБА_7 ;

призначити судово-медичну експертизу на встановлення наявності тілесних ушкоджень та ступеню їх тяжкості у ОСОБА_11 ;

отримати висновок експертизи на встановлення наявності тілесних ушкоджень та їх тяжкість у ОСОБА_10 ;

за результатами висновків отриманих судово-медичних експертиз повідомити про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5

виконати вимоги ст. 290 КПК України, а саме: відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів, тобто надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення.

виконати інші дії, в проведенні яких виникне необхідність.

Отже, враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 131, 132, 176 178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк виконання покладених на нього обов`язків в межах строку досудового розслідування, тобто до 02 травня 2026 року включно, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду з місця дислокацій військової частини НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Cлідчий суддя: ОСОБА_1