Справа № 209/264/26
Провадження № 1-кп/209/180/26
В И Р О К

Іменем України

30 січня 2026 року Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду у місті Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000002, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.01.2026 року, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с-ще Азов Розівського району Запорізької області, громадянка України, маючої професійно-технічну освіту,не працюючої, маючої на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , згідно з судовим наказом від 07 квітня 2025 року у справі № 209/2389/25, виданим Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, зобов`язана сплачувати на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 26 березня 2025 року.

Однак, ОСОБА_3 , якій було відомо про обов`язковість виконання зазначеного рішення суду, будучи попередженою державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про необхідність сплати аліментів, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати, стала на шлях злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання малолітньої дитини.

Так, ОСОБА_3 , будучи фізично здоровою для того, щоб працювати та виконувати рішення суду, не маючи намір надавати кошти на утримання сина, тобто маючи прямий злочинний умисел на ухилення від сплати аліментів на малолітнього сина, у період часу з 01 липня 2025 року по 31 грудня 2025 року включно офіційно не працювала, аліменти на утримання малолітнього сина не сплачувала, будь-якої допомоги на утримання сина у негрошовій формі не надавала, участі у вихованні сина не брала та станом на 31 грудня 2025 року, згідно з довідкою про заборгованість з аліментів, виданою Дніпровським відділом державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, допустила заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 43228 гривень.

Таким чином, у період часу з 01 липня 2025 року по 31 грудня 2025 року ОСОБА_3 злісно ухилялась від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно склав суму виплат за 6 місяців відповідних платежів, а саме у розмірі 01 липня 2025 року по 31 грудня 2025 року.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 , які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, де зазначено, що ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, про що мається відповідна заява, а тому, відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані: письмова заява обвинуваченої ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 164 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за її відсутності; письмова заява потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до якої останній згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні без проведення розгляду в судовому засіданні.

За результатами дослідження змісту заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченої є усвідомленою, відповідає її внутрішній волі, а її процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на неї.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку - достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченої ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 на виконання приписів ст.ст. 50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, в силу ст. 89 КК України раніше не судима, не працевлаштована, перебувала на обліку у лікаря нарколога з 25.09.2020 року, діагноз: «Психічні та поведінкові розлади в результаті вживання алкоголю зі шкідливими наслідками F10.1» відповідно міжнародної класифікації хвороб -10 «Психічні розлади та розлади поведінки» (клас V) 1999 року, знаходилась на стаціонарному лікуванні з 16.09.2020 року по 25.09.2020 року. Ухилялась від нагляду лікаря-нарколога, з 03.01.2025 року знята з обліку за відсутності відомостей, за медичною допомогою до лікаря психіатра не зверталась, за місцем проживання скарг на неї не надходило.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду.

Саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченої.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 371, 373, 374, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

Згідно з ч. 2 ст. 59-1 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 , протягом строку пробаційного нагляду виконувати такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітної та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано посаду (роботу).

Строк відбування покарання рахувати з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Кам`янського протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1