Справа № 932/3243/26
Провадження № 1-кс/932/1573/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Дніпра клопотання прокурора Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000257 від 20.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання прокурора Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000257 від 20.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про накладення арешту на мобільний телефон марки iPhone PRO Max у чохлі фіолетового кольору, який має під`єднану сім-карту з абонентським номером НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 , та упаковано до сейф-пакету №PSP1189590, який було вилучено під час огляду ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на користування, відчуження та розпорядження ними.

В обґрунтування свого клопотання зазначає, що 20.03.2026 до ЧЧ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення працівника поліції про те, що виявлено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який 20.03.2026 року приблизно о 14 годині 00 хвилин незаконно, умисно придбав, зберігав та перевозив при собі, з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

20.03.2026 року, у період часу з 20:01 по 21:35, в ході проведення огляду місця події за участю ОСОБА_4 , крім іншого, у останнього було вилучено мобільний телефон марки iPhone 14 PRO Max у чохлі фіолетового кольору, який має під`єднану сім-карту з абонентським номером НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 , який упаковано належним чином до сейф-пакету №PSP1189590.

Вказаний мобільний телефон належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою старшого слідчого СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 20.03.2026 року вищезазначений телефон відповідно визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а саме переліченого вище речового доказу, для виконання завдання арешту майна, встановленого ч. 1 ст. 170 КПК України, наявні підстави для накладення арешту у вигляді позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Прокурор в судове засіданні не з`явився, надав заяву, в якій просить клопотання задовольнити та розглядати без його участі.

Власники майна, ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, додавши заяву про розгляд клопотання без його участі, не заперечує проти накладання арешту на мобільний телефон, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000257 від 20.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 20.03.2026 року вищезазначений телефон відповідно визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні

З наведених вище підстав, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без їх арешту та вилучення існує реальна загроза зміни слідової інформації, яка наявна на них на теперішній час, крім того необхідно провести ряд невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальний дій, в тому числі експертних досліджень, для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказані речі, можуть бути використаній, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення проведення відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000257 від 20.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки iPhone PRO Max у чохлі фіолетового кольору, який має під`єднану сім-карту з абонентським номером НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 , та упаковано до сейф-пакету №PSP1189590, який було вилучено під час огляду ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на користування, відчуження та розпорядження ними.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власнику майна/захиснику підозрюваного.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1