Справа № 645/5385/25
Провадження № 1-кс/645/315/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_9 про відвід судді ОСОБА_12 від розгляду кримінального провадження (справа №645/5385/25, провадження №1-кп/645/215/26) за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2026 року до Немишлянського районного суду міста Харкова надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_9 про відвід судді ОСОБА_12 від розгляду кримінального провадження (справа №645/5385/25, провадження №1-кп/645/215/26) за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України.

В обґрунтування заявленого відводу обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники адвокати ОСОБА_11 , ОСОБА_9 зазначають, що суддею Немишлянського районного суду м. Харкова ОСОБА_12 розглядається обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000986 від 09.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України. Попереднє судове засідання було призначено на 09.30 14.01.2026. У зв`язку із перебуванням обвинуваченого ОСОБА_6 на лікарняному стороною захисту останнього 13.01.2026 через ЕСІТС «Електронний суд» подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, до якого долучені документи, які підтверджують перебування обвинуваченого на лікарняному. Зазначили, що відповідно до ч.2 ст.318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликається потерпілий та інші учасники кримінального провадження. Згідно із ч.1 ст.323 КПК України якщо обвинувачений, до якого не застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності сторін, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх прав та виконання процесуальних обов`язків. Діючи у відповідності до своїх обов`язків ОСОБА_6 завчасно повідомив суд про неможливість прибуття в судове засідання 14.01.2026 через перебування на лікарняному з 13.01.2026 до 16.01.2026 та надав відповідні підтвердні документи. З огляду на викладене та положення ст.ст.318, 323 КПК України головуючий суддя ОСОБА_12 зобов`язаний був відкласти на іншу дату судове засідання призначене на 09.30 14.01.2026. Разом із тим, 14.01.2026 прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 через ЕСІТС «Електронний суд» на адресу суду були подані клопотання про продовження запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання у відношенні ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Зазначені клопотання на адресу сторони захисту в ЕСІТС «Електронний суд» надійшли лише 15.01.2026. В інший спосіб та у строки передбачені кримінальним процесуальним кодексом клопотання про продовження запобіжних заходів захисниками та обвинуваченим не вручались. Сторона захисту зазначає, що строки дії запобіжних заходів застосованих до ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 спливали 16.01.2026. З урахуванням того, що лікарняний ОСОБА_6 відкритий з 13.01.2026 до 16.01.2026 не виключалась можливість, у разі неупередженого ставлення головуючого судді до розгляду кримінального провадження відкласти судове засідання призначене на 14.01.2026 наприклад на 16.01.2026. Зауважують, що попри це головуючий суддя ОСОБА_12 замість забезпечення принципу змагальності сторін, надав перевагу прокурору в можливості реалізувати притаманні йому права та без участі обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників здійснив розгляд клопотань про продовження запобіжних заходів у відношенні обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_13 . Внаслідок чого, сторона захисту ОСОБА_6 , перш за все сам обвинувачений, була позбавлена можливості реалізувати свої права, зокрема права висловити свою думку з приводу клопотань прокурора. Зазначають, що викладені обставини створюють у сторони захисту ОСОБА_6 об`єктивне та обґрунтоване враження того, що суддя Немишлянського районного суду м. Харкова ОСОБА_12 має явно упереджене ставлення до кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , надає в змагальному процесі перевагу прокурору у можливості реалізації притаманних йому прав, тобто діє виключно з обвинувальним ухилом. З огляду на викладене у разі продовження розгляду зазначеного кримінального провадження під головуванням судді ОСОБА_12 не будуть досягнені завдання кримінального провадження і в подальшому не дотримуватимуться загальні засади кримінального провадження зокрема принцип змагальності сторін.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2026 року вказана заява про відвід судді надійшла до провадження судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 повністю підтримали заяву про відвід судді. Заявник адвокат ОСОБА_9 пояснив, що суддя ОСОБА_12 надав перевагу прокурору в можливості реалізувати притаманні йому права та без участі обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників здійснив розгляд клопотань про продовження запобіжних заходів у відношенні обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , чим фактично позбавив сторону захисту ОСОБА_6 реалізувати свої права, зокрема права висловити свою думку з приводу клопотань прокурора.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти задоволення заяви заперечував та просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що викладені у заяві про відвід судді обставини є незгодою із процесуальним рішенням судді.

Потерпілі ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення заяви сторони захисту про відвід судді та просили відмовити у її задоволенні. Потерпіла ОСОБА_4 вважала, що звернення із такою заявою спрямоване виключно на затягування судового процесу.

Захисник обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_10 підтримав заяву про відвід судді та просив суд її задовольнити, посилаючись на те, що суддя Немишлянського районного суду м. Харкова ОСОБА_12 має упереджене ставлення до кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повністю підтримали думку свого захисника.

Головуючий по справі, суддя Немишлянського районного суду міста Харкова ОСОБА_12 своїх пояснень не надав, що не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Дослідивши заяву обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_9 про відвід судді ОСОБА_12 від розгляду кримінального провадження № 645/5385/25, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає необхідним зазначити таке.

Заявник вважає, що головуючий суддя ОСОБА_12 не може брати участь у розгляді справи №645/5385/25 у зв`язку із тим, що суддя замість забезпечення принципу змагальності сторін, надав перевагу прокурору в можливості реалізувати притаманні йому права та без участі обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників здійснив розгляд клопотань про продовження запобіжних заходів у відношенні обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_13 . Внаслідок чого сторона захисту ОСОБА_6 була позбавлена можливості реалізувати свої права, зокрема права висловити свою думку з приводу клопотань прокурора, що свідчить про упередженість судді ОСОБА_12 .

Вирішуючи заявлений відвід, суд виходить із наступного.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

При цьому, сама по собі заява про відвід не є безумовною підставою для відсторонення складу суду від участі у кримінальному провадженні. Позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, адже визначальним фактором є можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (п. 44 рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії»).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді передбачений статтями 75, 76 КПК України, це зокрема, й наявність сумніву у неупередженості судді.

Однак до таких підстав не належить незгода з процесуальними рішеннями, діями чи бездіяльністю судді, суду. У випадку наявності такої, КПК України встановлює засаду забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст. 24 КПК України).

З огляду на зазначене, обставини незгоди учасників з процесуальними рішеннями, діями чи бездіяльністю судді, суду, підлягають розгляду у рамках їх оскарження і не можуть бути предметом розгляду відводу.

При цьому, вирішуючи питання відводу судді від участі в розгляді кримінального провадження, суддя не наділений процесуальними повноваженнями надавати правову оцінку процесуальним рішенням, прийнятим суддею під час розгляду справи. До повноважень судді в даному випадку належить виключно встановлення наявності або відсутності обставин, які унеможливлюють участь судді в розгляді справи, та/або свідчать про його упередженість, необ`єктивність чи особисту зацікавленість.

Що ж стосується неупередженості, то у рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (заява № 21722/11), зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 рішення).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), п.п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), п. 45). При цьому, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44).

Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

Також, обставини, що свідчили б про особисту зацікавленість судді в розгляді справи, про його безсторонність та надання переваг в реалізації принципу змагальності, сторін будь-кому із учасників судового провадження і, як наслідок, його неупередженість не встановлені.

Суд також зауважує, що за Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією економічної та соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року упередження вважається реальним, якщо воно носить особистий характер і спрямоване проти однієї зі сторін. Для відводу судді на підставі реально існуючого упередження необхідно мати об`єктивний доказ нездатності судді вести справу неупереджено: тобто виникнення у стороннього спостерігача, детально поінформованого про всі обставини, сумнівів об`єктивності та неупередженості даного судді.

Суд вважає, що наведені у заяві ОСОБА_6 та його захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_9 доводи про відвід судді не свідчать про наявність будь - яких обставин, які б викликали сумнів в неупередженості головуючого у справі судді ОСОБА_12 , викладені у заяві про відвід судді обставини є незгодою із процесуальними рішеннями судді, та не можуть слугувати підставою для відводу судді від розгляду кримінального провадження, а незгода із такими рішеннями реалізується шляхом їх оскарження до суду вищої інстанції.

Слід зазначити, що суддя, вирішуючи вказану заяву про відвід судді ОСОБА_12 , не наділений процесуальними повноваженнями надавати правову оцінку процесуальному рішенню, прийнятому суддею ОСОБА_12 під час розгляду справи № 645/5385/25.

Так, незгода будь - кого із учасників кримінального провадження з прийнятим суддею процесуальним рішенням по справі чи вчиненням головуючим процесуальних дій в рамках КПК України під час судового розгляду, не входить до переліку підстав, передбачених ст. 75 КПК України для відводу судді. Те, що заявник внаслідок суб`єктивних міркувань не погоджується з процесуальними діями та рішеннями головуючого не свідчить про упередженість судді ОСОБА_12 , а оцінка відповідності процесуальних дій та рішень судді вимогам КПК України під час розгляду кримінального провадження може бути надана лише судом вищої інстанції під час перегляду судового провадження в апеляційному або касаційному порядку.

Враховуючи викладене, за результатами розгляду даної заяви про відвід не встановлено обставин, які б виключали участь судді ОСОБА_12 у розгляді кримінального провадження. В зв`язку із чим, заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 80, 81, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_9 про відвід судді ОСОБА_12 від розгляду кримінального провадження (справа №645/5385/25, провадження №1-кп/645/215/26) за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 06.03.2026 року.

Суддя ОСОБА_1