Хортицький районний суд м.Запоріжжя
Справа № 337/986/26
Провадження № 1-кс/337/95/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000019 від 04.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

СД ВП № 5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000019 від 04.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

До органу поліції надійшло повідомлення про те, що 04.02.2026 невстановлена особа зателефонувала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_1 , представившись співробітником «Монобанку» та повідомила, що з банківського рахунку заявниці невідомі знімають кошти шляхом переведення в готівку, і для збереження коштів їх треба перевести на інший рахунок. Будучи введеною в оману, заявниця перерахувала з власної картки «Монобанку» № НОМЕР_1 на банківський рахунок, наданий невстановленою особою ( НОМЕР_2 ) кошти у розмірі 28 500,00 гривень.

04.02.2026 відповідно відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Допитана ОСОБА_4 пояснила, що 04.02.2026 о 15:24 годині, їй зателефонував незнайомий з номеру НОМЕР_3 та повідомив:- «якщо вона проводить зараз банківські операції то треба залишатись на зв`язку, якщо це не вона то треба натиснути цифру 1», тому ОСОБА_4 натиснула цифру «1», їй відповів чоловічий голос, представився співробітником банку «Монобанк» повідомив, що по картці потерпілої проводяться операції, які потребують підтвердження, і знято кредитні кошти в розмірі 30 000 гривень. Оскільки був поганий зв`язок даний чоловік запропонував потерпілій продовжити розмову в месенджері «Телеграм». Чоловік сам перетелефонував потерпілій у месенджері, та сказав, що гроші можна повернути і почав диктувати ОСОБА_4 інструкцію її дій. Оскільки в телефоні потерпілої ще було видно кредитний ліміт ці гроші треба було переказати банку, але для цього треба відкрити валютну картку і кредитний ліміт перерахувати на неї. За допомогою застосунку «Монобанк» ОСОБА_4 відкрила валютну картку в «монобанк» № НОМЕР_1 та 04.02.2025 о 15:42 годині переказала з власної картки, емітованої АТ «Універсал Банк»№ НОМЕР_4 на власну валютну картку, яку щойно відкрила, АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 кошти в сумі29000 гривень. Потім чоловік сказав перерахувати дані грошові кошти на інший банківський рахунок, та в телефонному режимі продиктував потерпілій номер банківського рахунку АТ «Райффайзен Банк» НОМЕР_2 , отримувачем сказав вписати ПІБ потерпілої. Так, 04.02.2026 о 15:45 годині ОСОБА_4 перерахувала кошти в сумі 28500 гривень зі своєї валютної картки АТ «Універсал Банк»№ НОМЕР_1 на рахунок АТ «Райффайзен Банк» НОМЕР_2 , який продиктував невідомий під час телефонного дзвінка. Таким чином, невстановленою особою потерпілій ОСОБА_4 було завдано шкоди у розмірі 28 500,00 гривень (без урахування комісії).

На думку органу дізнання, невстановлена особа шляхом використання банківського рахунку АТ «Райффайзен Банк» НОМЕР_2 вчиняє шахрайські дії з метою заволодіння грошовими коштами, у зв`язку з чим дізнавач клопоче про накладення арешту на грошові кошти в межах суми 28 500,00 грн на банківському рахунку НОМЕР_2 , відкритому в АТ «Райффайзен Банк» .

В судове засідання дізнавач та прокурор не з`явились, від дізнавача надійшла заява про розгляд клопотання без її участі.

На підставі положень ч. 4 ст 107 КПК Українифіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання органу досудового розслідування та долучені до нього докази, дійшов таких висновків.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Арешт майна відповідно до ст. 131 КПК України є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 8, 10 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Перевіривши доводи сторони обвинувачення, викладені у клопотанні, оцінивши надані суду докази на їх підтвердження з точки зору їх належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, ретельно перевіривши підстави звернення з даним клопотанням, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення.

Суд встановив, що 04.02.2026 о 15:45 годині ОСОБА_4 перерахувала кошти в сумі 28500 гривень зі своєї валютної картки АТ «Універсал Банк»№ НОМЕР_1 на рахунок АТ «Райффайзен Банк» НОМЕР_2 , який продиктував невідомий під час телефонного дзвінка, що підтверджується копією платіжної інструкції.

За вказаним фактом 04.02.2029 дізнавачем ОСОБА_3 внесені відомості до ЄРДР за №0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та розпочате досудове розслідування.

З метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності накласти арешт на вказані речі. Законодавчо визначених заборон для накладання арешту слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 16, 98, 131, 170-173, 372, 376, 392 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в межах суми 28 500,00 грн (двадцять вісім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок) на банківському рахунку НОМЕР_2 , відкритому в АТ «Райффайзен Банк», , МФО 300335, місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, 4-А.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали доручити СД ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Слідчий суддя ОСОБА_5