УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року

м. Київ

справа № 750/858/26

провадження № 51-967 впс 26

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

перевіривши матеріали подання голови Чернігівського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003224 від 04 грудня 2025 року, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої за ч. 2 ст. 205-1 Кримінального кодексу України (далі - КК) (у редакції Закону України від 06 грудня 2019 року № 361-ІХ), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

установив:

До Верховного Суду в порядку ч. 3 ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло подання голови Чернігівського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003224 від 04 грудня 2025 року, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої за ч. 2 ст. 205-1 Кримінального кодексу України (далі - КК) (у редакції Закону України від 06 грудня 2019 року № 361-ІХ), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Подання мотивовано тим, що:

- 22 січня 2026 року на розгляд Деснянського районного суду м. Чернігова з Офісу Генерального прокурора надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 грудня 2025 року за № 0003224, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої за ч. 2 ст. 205-1 КК (у редакції Закону України від 06 грудня 2019 року № 361-ІХ);

- 02 березня 2026 року до Чернігівського апеляційного суду було скеровано подання голови Деснянського районного суду м. Чернігова з ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2026 року про розгляд питання про направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченої за ч. 2 ст. 205-1 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів;

- органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, вчиненому за попередньою змовою групою осіб. Указаний злочин має формальний склад та визнається закінченим з моменту внесення завідомо неправдивих відомостей до відповідних документів або з моменту подання їх державному реєстратору;

- з обвинувального акту вбачається, що завідомо неправдиві відомості до документа, який подається державному реєстратору для проведення державної реєстрації змін щодо юридичної особи, були подані до Центру надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради Донецької області не ОСОБА_5 , а іншою особою, а ОСОБА_5 лише «…у АДРЕСА_1, в приміщенні за місцем здійснення діяльності приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , видала посвідчену зазначеним нотаріусом нотаріальну довіреність бланк НМВ 884981, реєстраційний номер: 364), якою уповноважила особу-2, особу-3 та особу-4 представляти її інтереси у всіх без винятку установах, підприємствах, організаціях, державних органах влади, з питань реєстрації її як учасника будь-яких юридичних осіб, реєстрації будь-яких змін та доповнень до документів вищезазначених товариств..». За таких обставин є достатні підстави вважати, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 205-1 КК, безпосередньо вчинено у м. Маріуполь Донецької області, тобто поза межами територіальної юрисдикції Деснянського районного суду м. Чернігова;

- орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування вказаного кримінального провадження, також розташований поза межами територіальної юрисдикції Деснянського районного суду м. Чернігова. Обвинувальний акт не містить обґрунтування того, якими конкретними мотивами керувався орган досудового розслідування при визначенні підсудності кримінального провадження;

Учасникам судового провадження у встановленому законом порядку було направлено повідомленими про дату, час та місце розгляду клопотання. Заперечень чи клопотань про відкладення розгляду від учасників, які не з`явилися, до Суду не надійшло.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали клопотання, перевіривши наведені в ньому доводи, Суд дійшов наступного висновку.

Частиною 3 ст. 34 КПК передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Крім того, зазначеною нормою закону передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Проте голова Чернігівського апеляційного суду, посилаючись на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 205-1 КК, безпосередньо вчинено у м. Маріуполь Донецької області, тобто поза межами територіальної юрисдикції Деснянського районного суду м. Чернігова, в порушення ст. 34 КПК у поданні не зазначає до якого саме суду просить направити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 для розгляду, що позбавляє можливості Суд надати оцінку зазначеному доводу, з огляду на положення, передбачені ч. 3 ст. 26 КПК.

Суд акцентує увагу на тому, що Верховний Суд не наділений повноваженнями визначати підсудність кримінального провадження, а лише вирішує питання про його направлення з одного суду до іншого (не будь-якого суду, а конкретного суду, про направлення до якого йдеться у поданні чи клопотанні), і виключно за наявності підстав, передбачених ст. 34 КПК.

Водночас, як вбачається зі змісту подання, будь-яких вимог щодо передачі кримінального провадження до конкретно визначеного суду головою Чернігівського апеляційного суду не заявлено.

На підставі викладеного та положень ст. 34 КПК, Суд не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення подання голови Чернігівського апеляційного суду та приходить до висновку, що зазначене подання слід залишити без задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд

постановив:

Подання голови Чернігівського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003224 від 04 грудня 2025 року, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої за ч. 2 ст. 205-1 КК (у редакції Закону України від 06 грудня 2019 року № 361-ІХ), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3