Справа №705/3826/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001140 від 11.07.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Посухівка Уманського району Черкаської області, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, такого, що на утриманні осіб не має, військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2023 року до Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0001140 від 11.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст. 336 КК України.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період за наступних обставин.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан з 05 годин 30 хвилин 24.02,2022, строком на 30 діб, затверджений Законом України № 2102-1Х від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України Законом від 18.04.2022 № 259/2022 затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, затверджений Законом України № 2738-ІX від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, а також Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-ІX віл 02.05.2023.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 № 2105-ІX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, оголошено проведення загальної мобілізації протягом 90 діб. Строки загальної мобілізації продовжено, зокрема востаннє Указом Президента України № 255/2023 від 01.05.2023 на 90 діб, який затверджено Законом України від 02.05.2023 № 3058-ІX «Про затвердження Указу Президенту України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації»

Згідно зі статтею Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, в Україні діє особливий період, у тому числі станом на 14 та 19 червня 2023 року.

Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є військовозобов`язаним, тобто особою, яка перебуває у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

З метою якісної підготовки та організаційного проведення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_4 перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , як молодший сержант запасу, підлягав призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Військовозобов`язаний ОСОБА_4 пройшов медичний огляд та згідно довідки № 1736 від 14.06.2023 військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний придатним за станом здоров`я для проходження військової служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

При цьому, 14.06.2023 співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 було роз`яснено ОСОБА_4 про його подальший призов до Збройних Сил України на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто до військової частини НОМЕР_2 , а саме: 14.06.2023 йому під розписку вручено повістку про необхідність його явки 19.06.2023 16 годині 30 хвилин до вказаного центру, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Утім, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, протиправно, не будучи заброньованою особою на період мобілізації, не маючи поважних причин, визначених Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори», не маючи, згідно зі ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підстав для звільнення чи відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та/або в особливий період, будучи належним чином ознайомлений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, переслідуючи мету ухилитися від її проходження, у визначений в повістці день тобто 19.06.2023 о 16 годині 30 хвилин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 за вищевказаною адресою, про обставини неприбуття не повідомив, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, замість цього ОСОБА_4 знаходився в АДРЕСА_2 , проігнорувавши виклик.

Захисник ОСОБА_5 18.02.2026 подав до суду клопотання про закриття кримінального провадження № 705/3826/23 та звільнення від кримінальної відповідальності.

У клопотанні зазначив, що відповідно до роз`яснень п. 7 постанови № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК (2341-14) можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості . Судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК (2341-14) необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

ОСОБА_4 раніше не судимий, злочин вчинено вперше, жодного нового злочину станом на 18.02.2026 ним не вчинено. Крім того, ОСОБА_4 згідно наказу № 225 від 05.09.2025 командира військової частини НОМЕР_3 проходив строкову військову службу в АДРЕСА_4 та 04.11.2025 по даний час проходить строкову військову службу в ЗСУ у військовій частині НОМЕР_4 , що підтверджується довідкою форми № 5 від 17.11.2025. Аналогічне підтверджується і відпускним квитком № 108 від 06.02.2026 військової частини НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_4 звільнений з 18.02.2026 по 22.02.2026 в зв`язку з сімейними обставинами та зобов`язаний з`явитися за місцем служби 23.02.2026. Отже на час розгляду кримінального провадження, a саме станом на 18.02.2026 внаслідок зміни обстановки вчинене ОСОБА_4 діяння втратило суспільну небезпечність і він перестав бути суспільно небезпечним, а тому є всі підстави для закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України.

Просив суд: звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 336 КК України, внаслідок зміни обстановки; закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001140 від 11.07.2023.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання захисника про закриття кримінального провадження на підставі ст. 48 КК України. Зазначив, що він вину визнає повністю, усвідомив неправомірність своїх дій, щиро кається, на даний час мобілізований та проходить службу в ЗСУ.

Вислухавши клопотання захисника та обвинуваченого, позицію прокурора ОСОБА_3 , яка не заперечувала проти звільнення винної особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження в справі зі звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. За змістом статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Пунктом 1 частини 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Стаття 48 КК України передбачає дві самостійні підстави звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності. Таке звільнення може мати місце, коли внаслідок зміни обстановки: 1) вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність або 2) особа перестала бути суспільно небезпечною. Звернення до такого виду звільнення від кримінальної відповідальності право, а не обов`язок суду, який вирішує питання про застосування ст. 48 КК України у кожному конкретному випадку з урахуванням характеру й ступеня суспільної небезпечності злочину, тяжкості заподіяної ним шкоди, часу, який сплив із часу забороненого КК України діяння, важливості і значущості обставин, які свідчать про зміну обстановки.

Зміна обстановки, внаслідок якої вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність, означає передусім істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок чого втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь.

Під зміною обстановки, внаслідок якої особа перестала бути суспільно небезпечною, слід розуміти об`єктивні зміни умов життєдіяльності такої особи, які позитивно і суттєво впливають на неї і свідчать про те, що вона не вчинятиме кримінально караних діянь у майбутньому (принаймні подібних вже вчиненому).

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, у скоєному визнав свою провину, щиро розкаявся.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1513 від 05.09.2025 про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період, призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено до військової частини НОМЕР_5 солдата ОСОБА_4 , 1988 року народження.

Згідно з Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_6 № 225 від 05.09.2025 ОСОБА_4 з 05.09.2025 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_6 та на всі види забезпечення, він вважається призначеним на посади курсантів та вважається таким, що 05.09.2025 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до відпускного квитка № 108 від 06.02.2026 за підписом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 звільнений у відпустку за сімейними обставинами з 18.02.2026 по 22.02.2026. По закінченню строку відпустки ОСОБА_4 зобов`язаний з`явитись на місце служби в військову частину НОМЕР_1 23.02.2026.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відповідальності та закриття відносно нього кримінального провадження, оскільки на час розгляду справи в суді, внаслідок зміни обстановки, ОСОБА_4 перестав бути суспільно-небезпечною особою, та не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки.

За змістом частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а частина восьма вказаної статті вміщує положення про заборону закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

За наведених обставин є достатні підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ст. 336 КК України, та закриття відносно нього кримінального провадження на стадії судового засідання відповідно до пункту 1 частини другої статті 284 КПК України на підставі ст. 48 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся, запобіжний захід ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 314, 369, 370 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, кримінальне провадження № 0001140 від 11 липня 2023 року закрити.

Речові докази: лист № 3/1054 від 19.06.2023, наданий ІНФОРМАЦІЯ_4 з додатками, а саме: оригіналом розписки про обов`язок явки, копією поіменного списку на відправку, копією книги відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_5 за 19.06.2023; лист № 2/676 від 14.07.2023, наданий ІНФОРМАЦІЯ_4 з додатками, а саме: копія військового квитка ОСОБА_4 , копія довідки ВЛК № 1736 від 14.06.2023, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали вручити прокурору та обвинуваченому.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1