Справа№751/402/26
Провадження №1-кп/751/196/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002105 від 20.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України

за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Новозаводського районного суду м. Чернігова знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002105 від 20.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, оскільки не зникли ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 та представник потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора.

Захисник та обвинувачений у судовому засіданні просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наслідками розгляду питання суд вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики ЄСПЛ. ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Суд зазначає, що кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, метою якого відповідно до глави 28 КПК України є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначених прокурором в обвинувальному акті кримінальних правопорушень за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом.

У даному кримінальному провадженні при розгляді клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом береться до уваги характер (обставини) і тяжкість кримінального правопорушення, обґрунтованість доказів того, що саме обвинувачений вчинив злочин; покарання, яке може бути призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя обвинуваченого, його зв`язки з суспільством.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.07.2025 до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 17.09.2025. Надалі запобіжний захід неодноразово продовжувався, в останнє до 14.03.2026.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує, що термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого закінчується 14.03.2026, судовий розгляд даного провадження триває, у зв`язку зі складністю справи остаточне судове рішення у даному кримінальному провадженні не може бути прийнято у вказаний строк; ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює; стійкість його соціальних зв`язків; раніше судимий. Також враховується вік та стан здоров`я обвинуваченого.

Ризики, передбачені пп.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, наразі об`єктивно продовжують існувати та можуть бути реалізовані обвинуваченим у разі його перебування не в місцях попереднього ув`язнення, без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повністю відповідатиме вимогам КПК України та інтересам суспільства.

Виходячи з необхідності уникнення ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, які були встановлені під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов висновку, що підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, є обґрунтованими та доведеними.

Судом було досліджене питання щодо зменшення ризиків, які існували на момент обрання та продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак доказів, які б підтверджували їх зменшення, стороною захисту не надано, та не зазначено про існування таких доказів, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, суд вважає за доцільне не застосовувати до нього альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, що не суперечить вимогам п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

За вищевказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 197, 331, 369-372, 376, 392, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів, до 09 травня 2026 року, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Копію даної ухвали направити начальнику Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1