Справа № 629/718/22
УХВАЛА

25.05.2026 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду кримінальне провадження № 0000228 відносно:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

Прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_2 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на цей існують ризики, передбачені п. 1), 3) та 4) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, прокурор зазначає, що обвинувачений ОСОБА_2 неодноразово, без поважних причин, не з`являвся на виклик до суду, виїхав за кордон до Республіки Польща та до України не повертався, на зв`язок із судом не виходив, був оголошений у міжнародний розшук, у зв`язку із чим ризик переховування обвинуваченим від суду існує та є обґрунтованим; оскільки обвинувачений ОСОБА_2 переховувався від суду, відповідно за його відсутності не було можливим допитати свідків, дослідити письмові докази у кримінальному провадженні, тому обвинувачений ОСОБА_2 своїми діями перешкоджав кримінальному провадженню.

Володіючи відомостями щодо анкетних даних свідків сторони обвинувачення, які не допитані, ОСОБА_2 може вплинути на них з метою відмови від дачі показів чи зміни показів.

Вказані обставини разом із тяжкістю можливого покарання, що загрожує ОСОБА_2 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, на думку прокурора, є достатніми підставами для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає характеру та тяжкості діяння, що йому інкримінуються, відповідає особі обвинуваченого та позбавить його можливості і далі перешкоджати інтересам правосуддя.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, захисник просив обрати обвинуваченому менш суворий запобіжний захід, зокрема домашній арешт.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та зміст клопотання прокурора, вважає, що на цей час є всі підстави для задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

На цей час ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а саме:пропозиції та наданні неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого службового становища, зо що передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від 4 до 8 років з конфіскацією майна або без такої.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає такі доводи обґрунтованими, оскільки заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання слід продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Згідно п. 1) ч. 7 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Явка обвинуваченого до суду є обов`язковою, що слідує з вимог ч. 2 ст. 318 КПК України.

Так, 17.08.2018 на підставі ухвали слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області відносно ОСОБА_2 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внести заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 123340 гривень.

24.10.2018 кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 вперше надійшло на судовий розгляд до Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

26.12.2018 ОСОБА_6 внесла за ОСОБА_2 заставу та останній був звільнений з-під варти.

Проте обвинувачений ОСОБА_2 в судові засідання, призначені на 20.01.2022, 03.02.2022, 09.02.2022 в Лозівському міськрайонному суді Харківської області не з`явився, у зв`язку із чим ухвалою цього суду від 09.02.2022 був оголошений у розшук, а матеріали відносно ОСОБА_2 виділені в окреме судове провадження, яке було зупинено до розшуку обвинуваченого.

З 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні запроваджено воєнний стан, дія якого продовжена по цей час.

У відповідності до розпорядження Голови Верховного Суду від 06.04.2022 № 16/0/9-22 у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя під час воєнного стану територіальна підсудність справ Лозівського міськрайонного суду Харківської області була визначена Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська.

На підставі вищевикладеного кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 17.06.2022 надійшло на судовий розгляд до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська, який на цей час має назву: Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Проте обвинувачений ОСОБА_2 , знаючи про свій статус обвинуваченого, у підготовчі судові засідання даного суду як особисто, так і в режимі відеоконференції (дистанційне судове провадження) не з`являвся, про причини своєї неявки суд не повідомляв.

В подальшому, як встановив суд, ОСОБА_2 перетнув державний кордон України на виїзд 31.01.2022 о 22:55 годині через пункт пропуску «Грушів» та станом на 25.12.2024 до України не повертався.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_2 ухилився від суду та переховувався від правосуддя за межами України.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25.12.2024 оголошено міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_2 .

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25.12.2024 обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25.12.2024 зупинено судове провадження у вказаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 до міжнародного розшуку обвинуваченого.

23.10.2025 суд отримав листи виконувача обов`язків начальника відділу міжнародно-правового співробітництва Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 20.10.2025 та директора Департаменту міжнародної правової допомоги Міністерства юстиції України ОСОБА_8 від 22.10.2025 про затримання 19.10.2025 на території Республіки Польща ОСОБА_2

23.10.2025 ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра з метою вирішення питань, передбачених статтею 575 КПК України та приписами Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, для підготовки документів про видачу обвинуваченого ОСОБА_2 з території Республіки Польща поновив судове провадження у кримінальних провадженнях: № 0000157 та № 0000228.

У період з 23.10.2025 по 09.04.2026 здійснювалися заходи, визначені статтею 575 КПК України та приписами Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, щодо екстрадиції обвинуваченого ОСОБА_2 в Україну.

17.03.2026 Міністерство юстиції України повідомило суд, що Міністерство юстиції Республіки Польща прийняло рішення про видачу до України ОСОБА_2 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. При цьому польською стороною відмовлено у видачі ОСОБА_2 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

09.04.2026 обвинувачений ОСОБА_2 екстрадований в Україну.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_2 ухилився від суду та переховувався від правосуддя за межами України в Республіці Польща, є наявним ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України запобігання спробам переховуватися від суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_2 вжив реальних заходів щодо ухилення від суду, відповідно, володіючи відомостями щодо анкетних даних свідків сторони обвинувачення, які не допитані, може вплинути на них з метою схилення до зміни показів чи відмови від показів взагалі, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_2 переховувався від суду, відповідно за його відсутності було не можливо допитати свідків, дослідити письмові докази у кримінальному провадженні, тобто здійснювати правосуддя у даному кримінальному провадженні, тому обвинувачений ОСОБА_2 своїми діями перешкоджав кримінальному провадженню, відповідно наявний ризик, передбачений п. 4) ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд також враховує дані, що характеризують особу ОСОБА_2 , який розлучений, не є особою з інвалідністю, не страждає на тяжкі захворювання.

Протягом перебування обвинуваченого ОСОБА_2 під вартою суду не надано будь-яких відомостей, які б могли вказувати на неможливість його перебування в умовах ізоляції від суспільства.

З урахуванням викладеного суд вважає, що прокурор довів в судовому засіданні те, що тримання обвинуваченого ОСОБА_2 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, прокурор також довів, що інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання ОСОБА_2 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу,

Такі висновки суду ґрунтуються на тому, що станом на 26.12.2018 ОСОБА_2 був звільнений з-під варти під заставу, а згідно ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно з моменту звільнення 26.12.2018 ОСОБА_2 з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_2 вважався таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У подальшому ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10.11.2023 було задоволено клопотання прокурора ОСОБА_4 та звернуто заставу, визначену обвинуваченому ОСОБА_2 в сумі 123340 грн., що перебуває на депозитному рахунку ТУ ДСА в Харківській області, в дохід держави, перерахувавши її на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України.

Тому доводи сторони захисту щодо можливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_2 інших, більш м`яких запобіжних заходів, є необґрунтованими, оскільки відносно ОСОБА_2 обирався альтернативний та більш м`який запобіжний захід у вигляді застави, але обвинувачений порушив умови застосування даного запобіжного заходу, ухилився від суду, що стало підставою для оголошення його у розшук.

Згідно п. 3) ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

З урахуванням приписів п. 3) ч. 4 ст. 183 КПК України суд, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, не визначає розмір застави, оскільки щодо ОСОБА_2 у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був ним порушений.

Керуючись ст. 176-179, 183, 193, 194, 199, 331, 369, 371, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_4 .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 23.07.2026 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_2 , який перебуває під вартою, - з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Повний текст ухвали буде оголошено о 14:30 годині 26.05.2026.

Суддя: ОСОБА_1