ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/2327/26

Провадження № 11-сс/820/62/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0000134, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2026 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2026 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2026 року клопотання задоволено частково.

Застосовано до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чорний Острів, Хмельницького району, Хмельницької області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , постійно проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, строком до 21 березня 2026 року включно, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло у період з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора у вказаному кримінальному чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України та в`їзд в Україну.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що працівники органу Національної поліції, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Підозрюваного ОСОБА_8 негайно звільнено з-під варти.

Ухвала діє до 21 березня 2026 року включно.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

20.01.2026 близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку № 28/3, що розташований по вул. Панаса Мирного у місті Хмельницький, Хмельницької області, помітив раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_9 , 2014 року народження, який тримав в руках мобільний телефон, та прийняв рішення про викрадення чужого майна з метою власного незаконного збагачення.

Тоді ж, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, достовірно знаючи і розуміючи, що в країні діє воєнний стан, який введений на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, та неодноразово продовжений Указами Президента України, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 793/2025 від 20 жовтня 2025 року, затверджений Законом України № 4643-ІХ від 21 жовтня 2025 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строком на 90 діб, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заволодіння вищевказаним майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись ліворуч від потерпілого ОСОБА_9 , шляхом ривка, відкрито викрав з правої руки потерпілого мобільний телефон марки «IPhone 14», синього кольору, об`ємом пам`яті 256 ГБ, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 20000 грн., в середині якого знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка матеріальної цінності потерпілому не представляє, який знаходився в прозорому чохлі, вартістю 300 грн.

Після чого, ОСОБА_6 , утримуючи при собі викрадений мобільний телефон, не реагуючи на вимогу потерпілого ОСОБА_9 припинити протиправні дії та повернути його мобільний телефон, втік з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився у подальшому викраденим телефоном на власний розсуд.

Вказаними умисними, злочинними діями, ОСОБА_6 заподіяв малолітньому потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 20 тис. 300 грн.

20.01.2026 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000134 зареєстровано кримінальне провадження із правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 186 КК України.

21.01.2026 близько 09 год. 45 хв. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21.01.2026 ОСОБА_6 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та наявні ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та малолітнього потерпілого, при цьому прокурор не довів, що більш м`який запобіжний захід аніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 22 січня 2026 року щодо ОСОБА_6 та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, визначивши заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 266 240 грн, з покладанням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора, суду з населеного пункту за місцем проживання;

-повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

-невідкладно прибувати за викликами до слідчого, прокурора за першою вимогою;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказує, що слідчий суддя безпідставно та необґрунтовано не врахував наявність обставин передбачених ст. 178 КПК України, що є обов`язком слідчого судді.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

При цьому, тяжкість підозри (обвинувачення) може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у випадку визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, зухвалість вчиненого кримінального правопорушення, крім того, ОСОБА_6 , як особа 18 річного віку має безперешкодне право виїзду за кордон, у місті Хмельницькому місця проживання не має, тимчасово проживав у орендованому житлі.

З метою запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_6 переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, відносно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Дані обставини вказують на неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не будуть достатніми запобіжними заходами, адже пов`язані з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на цьому етапі.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 182 КПК України, а також, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок якого спричинено майнову шкоду на суму понад 20 000 грн запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що визначено ч. 5 ст. 182 КПК України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які в задоволенні апеляційної скарги прокурора просили відмовити, думку прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України підтверджується: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_10 від 20.01.2026; протоколом огляду місця події від 20.01.2026; протоколом допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_9 від 20.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 20.01.2026; протоколом огляду відеозапису від 21.01.2026; протоколом огляду відеозапису від 21.01.2026; протоколом огляду відеозапису від 21.01.2026; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 від 21.01.2026; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_13 від 21.01.2026; протоколом огляду речей від 21.01.2026; протоколом пред`явлення для впізнання речей від 21.01.2026; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 21.01.2026; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 21.01.2026; протоколом огляду речей від 21.01.2026; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, слідчий суддя виходив з того, що: ОСОБА_14 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі від семи до десяти років та зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим у злочині у якому він підозрюється, наявний ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також доведеним є існування ризику незаконного впливу на свідків та малолітнього потерпілого ОСОБА_9 з метою зміни останніми показань на свою користь.

Слідчий суддя врахував наведені ризики, наявність обґрунтованої підозри, визначені у ст.178 КПК України обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, у тому й числі суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, проте працює різноробочим без оформлення на автомийці, походить із багатодітної сім`ї та самостійно себе забезпечує, а тому обмеження його у праві залишати житло цілодобово буде непропорційним тягарем як для самого підозрюваного, який у зв`язку із цим може втратити роботу та позбутися засобів для існування, так і для його батька, який є утриманцем багатодітної сім`ї, та прийшов до обґрунтованого висновку, що забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків зможе запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце свого проживання у період з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою, а також відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя прийшов до висновку про недоведеність ризиків: перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення іншого кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів слідчий суддя врахував усі обставини провадження, об`єктивно оцінив особистість підозрюваного ОСОБА_6 , тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється останній і обраний слідчим суддею запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на нормах кримінального процесуального закону, матеріалах кримінального провадження та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора про те, що більш м`який запобіжних захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, зважаючи на обґрунтованість підозри, характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади).

На думку колегії суддів під час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції прокурор довів, обставини, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст.194 КПК України.

При цьому, враховуючи, особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, неофіційно працює, походить із багатодітної сім`ї та самостійно себе забезпечує, його молодий вік, поведінку під час досудового розслідування кримінального правопорушення, прокурор не довів недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у ст.177 КПК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою.

Вказана обставина враховується у сукупності з іншими обставинами, зокрема даними про особу підозрюваного, його матеріальний, соціальний стан, зв`язками з державою, у якій його переслідують, тощо.

Твердження прокурора про те, що ОСОБА_6 , як особа 18-ти річного віку має безперешкодне право виїзду за кордон, на законність ухвали слідчого судді не впливають, оскільки ухвалою слідчого судді зобов`язано підозрюваного здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України та в`їзд в Україну.

Обраний слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби, на думку колегії суддів є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2026 року, якою застосовано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби строком до 21 березня 2026 року включно, з покладенням обов`язків, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: