Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/275/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 387/1746/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2026 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку матеріали застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05 березня 2026 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч.3 ст. 28 ч. 2 ст.317 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 03.05.2026 року включно.

Крім того, цією ухвалою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Компаніївського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження №0000007 від 06.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч.3 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч.3 ст. 28 ч. 2 ст.317 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.209, ч.3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою. Обгрунтував клопотання тим, що на даний час не зменшилися та продовжують існувати ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05 березня 2026 року, ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 03.05.2026 року включно.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 під час розгляду кримінального провадження, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, раніше врахованим судом під час обрання обвинуваченим запобіжних заходів в вигляді тримання під вартою та забезпечити виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків, оскільки, на думку суду, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , не перебуваючи під вартою, можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на експертів, свідків (при цьому суд зауважує, що свідки, експерти по справі на даний час не допитані), вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому вони обвинувачуються, враховуючи те, що судовий розгляд на даний час тільки розпочато, суд приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту або визначити розмір застави. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ризики, які були наведенні прокурором в клопотанні про продовження строку тримання під вартою не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час розгляду клопотання суддею.

Вказує, що ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони. Будь-яких скарг та зауважень за весь час його проживання не надходило. ОСОБА_8 має постійне місце проживання. Проживає разом з дружиною, та малолітньою дитиною 2024 року народження. Оскілки дружина ОСОБА_8 наразі не працює, оскільки доглядає за новородженою дитиною, ОСОБА_8 фактично є єдиним годувальником своєї молодої родини. Арешт, та подальше тримання під вартою ОСОБА_8 поставить в скрутне становище його дружину та малолітню дитину. Фактично на разі, на утриманні ОСОБА_8 перебувають його дружина та дитина. ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності не притягався. Судимостей не мав.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 ставить аналогічні вимоги та мотивує як і в апеляційній скарзі захисника.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги, прокурора який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме, що обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень (злочинів), які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до умисних тяжких та умисного особливо тяжкого злочину. Кримінальні правопорушення передбачені ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 28 ст. 317 КК України вчинені обвинуваченими в складі організованої групи. Враховано характеризуючи дані на обвинуваченого ОСОБА_8 .

Також те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи. Крім того відсутні у матеріалах справи дані про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилаються в своїх апеляційних скаргах захисник та обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які знайшли своє об`єктивне підтвердження, не зникли та не зменшилися, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 , більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Крім цього, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку з яким погоджується колегія суддів, що відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для визначення застави, або іншого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, у кримінальному провадженні не встановлено.

Тому, доводи апеляційних скарг в частині визначення розміру застави не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційних скарг з приводу того, що ризики нічим не підтверджені, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи, а тому ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та мотивованою.

Також, доводи апеляційних скарг з приводу того, що судом не було взято до уваги, характеризуючі дані на особу, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали належним чином враховано всі характеризуючі данні на особу.

Крім того, жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 , під вартою, в судовому засіданні апеляційного суду не доведено.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням вищевказаних ризиків, які встановлені, не зменшилися та не перестали існувати, особи обвинуваченого, обставин провадження, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг, а тому ухвалу суду першої інстанції залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05 березня 2026 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 03.05.2026 року включно залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)