Справа № 519/2840/25
Провадження № "Е"1-кс/519/87/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 м. Південне

Слідчий суддя Південного міського суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку ст.107 ч.4 КПК України, розглянувши клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Південного міського суду Одеської області з клопотанням про скасування арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що ухвалою Південного міського суду Одеської області від 29.12.2025 накладено арешт на мобільний телефон марки IPhone модель 15 IMEI НОМЕР_1 IMEI2 НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 та сім карту НОМЕР_4 , з позбавленням власника або третіх осіб права користування та розпорядження вищевказаним майном без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Станом на теперішній час проведені відповідні експертизи та слідчі дії з мобільним телефоном, в зв`язку з чим відсутня потреба для подальшого застосування арешту майна.

Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 24.03.2026 клопотання прийнято до розгляду, призначено судове засідання та витребувано з ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області матеріали кримінального провадження №0000683 від 26.12.2025.

Згідно поданого клопотання заявник просить розглянути клопотання в його відсутність.

Прокурор в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить клопотання розглядати в його відсутність, проти задоволення клопотання про скасування арешту не заперечує.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СВ відділення поліції №4 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінального проваджені №0000683 від 26.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження встановлено, що 26.12.2025 до ВП № 4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що невідома особа 26.12.2025 о 12 год. 37 хв. на телефон адміністрації ТРЦ «Рив`єра» , здійснила анонімний дзвінок з мобільного телефону НОМЕР_5 про хибне замінування вищевказаного торгівельного центру розташованого за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка вул. Південна дорога 101 А. Під час перевірки та прилеглої території підозрілих предметів виявлено не було.

Так, 26.12.2025 старшим слідчим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 233, 237 КПК України до постановлення ухвали слідчого судді, у зв`язку із необхідністю врятування слідів вчинення злочину, які самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами мають суттєве значення для виконання завдань кримінального провадження, а також у зв`язку із переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, було проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ході обшуку вказаної квартири були виявлені речі, які мають суттєві ознаки для встановлення об`єктивності в кримінальному проваджені, які злочинець намагався знищити чи приховати, а саме: мобільний телефон марки IPhone модель 15 IMEI НОМЕР_1 IMEI2 НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 та сім карта НОМЕР_4 , які після огляду були запаковані до сейф-пакета RIC2015615.

Вказане майно постановою слідчого від 26.12.2025 визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.

29.12.2025 ухвалою слідчого судді Південного міського суду Одеської області у справі № 519/2840/25 на мобільний телефон марки IPhone модель 15 IMEI-НОМЕР_6 IMEI2 НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 та сім карту НОМЕР_4 , було накладено арешт з метою забезпечення його збереження як речового доказу.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/116-26/2199-ВЗ від 03.02.2026 встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зразки голосу і мовлення якого надано у відеофайлі під назвою «0006.MTS», що міститься на оптичному DVD-R диску марки MyMedia, не брав участі у розмові, зафіксованій у файлі під назвою «Запись вызовов НОМЕР_7251226_123734 (2).m4a», що міститься на оптичному DVD-R диску марки MyMedia «ТРЦ Ривєра».

Питання щодо місця зберігання речових доказів вирішується слідчим у кримінальному провадженні на підставі вимог ст.100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Статтею 2 КПК України закріплено, що завдання кримінального провадження є захист особи, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного і неупередженої о розслідування з тим, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений чи засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу .

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п.42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява №48191/99, пп.49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп.69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п.50, Series A №98).

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч.2 ст.1 КПК України).

Питання арешту майна, а саме його накладення, скасування є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження (п.7 ч.2 ст.131 КПК України).

При цьому, застосування заходів забезпечення кримінального провадження є неможливим, якщо потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

При таких обставинах, враховуючи, що всі можливі слідчі дії, спрямовані на фіксування даних, що є доказами, та які пов`язані з цим мобільним телефоном здійснено, відповідно з урахуванням позиції органу досудового слідства, відпала потреба у арешті майна.

Керуючись статтями 170, 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Південного міського суду Одеської області від 29.12.2025 (справа № 519/2840/26), з мобільного телефону марки IPhone модель 15 IMEI-НОМЕР_6 IMEI2 НОМЕР_2 з сім карти НОМЕР_3 та з сім карти НОМЕР_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5