Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1228/26
Провадження №: 1-кп/332/326/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 10.05.2023, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільнянськ, Запорізької області, громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця, який перебував на посаді старшого стрільця ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання прокурора у вказаному кримінальному провадженні - прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури Східного регіону ОСОБА_5 , в якому він просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України на підставі ч.5 ст. 401 КК України, у зв`язку з наміром підозрюваного повернутися до військової частини для продовження військової служби. Також прокурор просить закрити кримінальне провадження за №0000127 від 10.05.2023 відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Як зазначено у клопотанні, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.06.2022 військовослужбовця за призовом по мобілізації старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого стрільця ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , призначено на посаду за штатом військової частини НОМЕР_1 .

Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_6 від 24.02.2022 № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України.

В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_6 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом по мобілізації, старший солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст.9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, старший солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, продовжуючи свою злочинну діяльність, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

29 березня 2023 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від військової служби, не прибув з лікувального закладу до тимчасового району зосередження військової частини НОМЕР_1 , у населений пункт (інформація обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану) Запорізької області, після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав, та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби до 17.02.2026, до моменту його виявлення.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.5 ст.407 КК України, як нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

В ході досудового розслідування кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби. Крім того, командир військової частини НОМЕР_2 надав письмову згоду на продовження проходження підозрюваним ОСОБА_4 військової служби. Також підозрюваний ОСОБА_4 подав заяву, в якій просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та надав письмову згоду на звільнення від кримінальної відповідальності.

Наявність обставин, що свідчать про намір ОСОБА_4 повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби, згоду на продовження проходження ним військової служби від командира військової частини, а також наявність згоди підозрюваного на звільнення від кримінальної відповідальності, на думку прокурора, дають підстави для направлення до суду клопотання про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у порядку ст.ст.286, 287 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, вважав за можливе закрити кримінальне провадження та звільнити підозрюваного від кримінальної відповідальності в зв`язку з наміром підозрюваного повернутися до військової частини для продовження військової служби.

Підозрюваному роз`яснено право на звільнення від кримінальної відповідальності в порядку передбаченому ч.5 ст.401 КК України, роз`яснено суть підозри і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Підозрюваний підтримав вказане клопотання та не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності та зазначив, що він добровільно звернувся до слідчого з клопотанням про намір повернутися до іншої військової частини для продовження проходження військової служби.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Статтею 401 КК України визначено, що військовими кримінальними правопорушеннями визнаються передбачені цим розділом кримінальні правопорушення проти встановленого законодавством порядку несення або проходження військової служби, вчинені військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів. Особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно зі ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

В статті 288 КПК України зазначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України раніше не притягувався.

Згідно з письмовою згодою командира військової частини НОМЕР_2 від 17.02.2026, військова частина згодна прийняти ОСОБА_4 для продовження проходження військової служби.

Крім цього, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Враховуючи, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, виявив бажання повернутися до військової служби, наявність згоди від командира військової частини НОМЕР_2 суд дійшов до висновку, що ОСОБА_4 на підставі ч.5 ст.401 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Під час розгляду клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, сторонами не повідомлялося про необхідність вирішення питань щодо процесуальних витрат, речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження, а тому з урахуванням приписів ч.3 ст.26 КПК України, судом не вирішувались такі питання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.5 ст.401 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 370-372 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України в порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 10.05.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України - закрити.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою законної сили забезпечити ОСОБА_4 продовження проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 09 березня 2026 року.

Суддя: ОСОБА_1