Справа № 521/2390/26
Номер провадження:1-кс/521/982/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м.Одеси у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників адвокаті ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хаджибейського районного суду м.Одеси заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурора Спеціалізовної прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000016 від 07.03.2025 року, слідчий суддя

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Хаджибейського районного суду м.Одеси надійшла заява адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурора Спеціалізовної прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000016 від 07.03.2025 року.

Кримінальне провадження за №0000016 від 07.03.2025 року перебуває на стадії досудового розслідування в провадженні ТУ БЕБ в Одеській області за процесуального керівництва Спеціалізовної прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Попередня правова кваліфікація за ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.364, ч.5 ст.426-1 КК України.

Захисник зазначив про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості прокурора та свідчать про його особисту зацікавленість у результатах кримінального провадження і є підставою для його відводу згідно з п.3 ч.1 ст.77 КПК України.

За твердженням захисника, упередженість та особиста зацікавленість прокурора Спеціалізовної прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 проявляється у подвійному кримінальному переслідуванні, необґрунтованості зміненої підозри за ч.1 ст.114-1 КК України, порушенню принципу рівності сторін, права на захист та протиправне обмеження права на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, неможливість процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні всупереч наказу Офісу Генерального прокурора №130 від 30.09.2021 року, перебирання прокурором повноважень слідчого, порушення підслідності.

Захисник ОСОБА_4 переконана, що наведені обставини унеможливлюють подальшу участь прокурора у цьому кримінальному провадженні.

Захисники адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрювані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в ході судового розгляду, кожен окремо підтримали клопотання про відвід у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти заяви про відвід, вважала заяву про відвід необґрунтованою.

Вичерпний перелік підстав для відводу прокурора визначений ст.77 КПК України.

Однією із таких підстав є наявність інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора (п.3 ч.1 ст.77 КПК України).

Відповідно до частин 3-5 статті 80 КПК України заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Заявляючи відвід із вказаних підстав, особа повинна довести, що процесуальні рішення прийняті або процесуальні дії вчинено з підстав упередженості чи особистої зацікавленості (неприязного ставлення до учасника процесу, свідомого небажання об`єктивно оцінювати докази, що надані іншою стороною, наявністю приватного інтересу у кримінальному провадженні та ін.).

Стверджуючи про можливі процесуальні порушення, заявник має довести не лише факт їх існування, але й те, що їх допущення обумовлено саме упередженістю чи особистою заінтересованістю у кримінальному провадженні.

Особиста заінтересованість прокурора в результатах кримінального провадження повинна мати реальний характер та підтверджуватися певними фактами.

Проте доводи, наведені у заяві захисника, ґрунтуються виключно на суб`єктивній негативній оцінці процесуальної діяльності прокурора ОСОБА_3 .

Будь-яких об`єктивних відомостей про здійснення процесуальної діяльності прокурора у цьому кримінальному провадженні в умовах особистої заінтересованості та упередженості захисник не навів.

Зокрема, матеріали заяви про відвід не містять жодного документального підтвердження про особисту заінтересованість в результатах кримінального провадженні.

Поряд з цим, ч. 2 ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Стаття 10 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів передбачає, що прокурор зобов`язаний діяти неупереджено, додержуючись вимог закону щодо підстав, порядку та умов реалізації повноважень прокуратури в межах її функцій. Він має бути об`єктивним у відносинах з органами влади, громадськістю та окремими особами й усвідомлювати соціальну значимість прокурорської діяльності, міру відповідальності перед суспільством.

Згідно з Керівними принципами ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куда, 27 серпня - 7 вересня 1990 року), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (п. 12, п. 13).

Таким чином, неупередженість прокурора є необхідною умовою виконання ним своїх повноважень на стадії досудового розслідування та в судовому провадженні (ст. 36 КПК України), що буде сприяти здійсненню завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) та забезпеченню законності (ст. 9 КПК України).

Водночас, норми кримінального процесуального законодавства не містять переліку ознак, які б розкривали сутність упередженості. Вказане дає підстави для висновку про оціночний характер цієї категорії, яка має встановлюватися у кожному випадку на підставі конкретних обставини, які підтверджені відповідними доказами.

Так, у відповідності до ст. 36 КПК України, прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності та здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема, погоджувати клопотання слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання, а також повідомляти особі про підозру (п. 9, п. 10 ч. 2). Відтак, наведені у заяві дії прокурорів корелюються з приписами КПК України щодо їх повноважень, а отже, виконання ними законодавчо визначених процесуальних обов`язків не може визнаватися упередженістю по відношенню до особи.

Натомість, наведений у заяві про відвід перелік обставин, - зокрема, твердженням захисника, упередженість та особиста зацікавленість прокурора Спеціалізовної прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 які проявляються у подвійному кримінальному переслідуванні, необґрунтованості зміненої підозри за ч.1 ст.114-1 КК України, порушенню принципу рівності сторін, права на захист та протиправне обмеження права на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, неможливість процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні всупереч наказу Офісу Генерального прокурора №130 від 30.09.2021 року, перебирання прокурором повноважень слідчого, порушення підслідності - цим доводам має бути надана оцінка у відповідному процесуальному рішенні.

Натомість, позиція під час здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні не може вважатися упередженістю та, відповідно, слугувати підставою для його відводу, оскільки зумовлена процесуальним статусом та процесуальними повноваженнями прокурора, визначеними ст. 36 КПК України, а законність процесуальних дій (бездіяльності) прокурора, вчинених в порядку нагляду за досудовим розслідуванням, не може перевірятися поза межами передбаченого законом процесуального контролю.

Слідчий суддя також враховує, що жодних доказів упередженості прокурора Спеціалізовної прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 чи їх зацікавленості у результатах розгляду даної справи стороною захисту не надано, а відтак, доводи заяви про відвід є такими, що не знайшли підтвердженні собі, тому не можуть братися до уваги при оцінці наявності чи відсутності обставин упередженості /зацікавленості/ прокурора.

Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи або об`єктивну неможливість його участі в цьому провадженні.

Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак, тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для суду, який розглядає заяву про відвід.

Незгода сторони кримінального провадження з процесуальними діями чи бездіяльністю прокурорів за умови відсутності об`єктивних даних, які б свідчили про їх упередженість до будь-якого зі сторін провадження, не є підставою для їх відводу.

На переконання слідчого судді, заявлений прокурору відвід ґрунтується лише на оціночних судженнях та не містить об`єктивно підтверджених відомостей про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості або особистій заінтересованості, тоді як сама по собі незгода учасників провадження з процесуальними діями прокурора не є підставою для відводу.

За наведених обставин, посилання сторони захисту у заяві про відвід на п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України не є доречними та відхиляються слідчим суддею. Існування будь-яких інших підстав, передбачених ст. 77 КПК України, для відводу прокурора слідчим суддею також не встановлено.

Отже, наведені захисником обставини не матимуть наслідком усунення прокурора від участі у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 81 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурора Спеціалізовної прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000016 від 07.03.2025 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1