печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1286/26-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0003059 від 20.11.2025,

ВСТАНОВИВ:

14.01.2026 третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене у ході обшуку від 13.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.12.2025 у справі № 757/64482/25-к у приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003059 від 20.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 321-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на даний час на території України діє організована злочинна група, учасники якої попередньо зорганізувались у стійке об`єднання для незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут сильнодіючих речовин та сильнодіючих лікарських засобів, що не є наркотичними або психотропними чи їх аналогами, без спеціального на те дозволу, організованою групою, в особливо великих розмірах. Учасники організованої групи об`єднані єдиним планом, відомими усім членам, з чітким розподілом функцій учасників групи, які спрямовані на досягнення злочинного плану.

Указані сильнодіючі речовини, сильнодіючі лікарські засоби, фальсифіковані лікарські засоби, а також препарати, які містять їх в собі, учасники організованої групи пересилають з метою збуту як на території України, так і на території країн Європейського Союзу шляхом здійснення поштових відправлень у ТОВ «Нова Пошта», «Укрпошта» та інших, використовуючи при цьому вигадані анкетні дані та одноразові абонентські номери з метою конспірації.

Під час допиту свідка та в ході вивчення матеріалів, які надійшли з Департаменту карного розшуку Національної поліції України, за результатом виконаного доручення в порядку ст. 40 КПК України встановлено, що активними учасниками вказаної групи є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 ), які зберігають з метою збуту, а також збуває невстановленим особам сильнодіючі речовини та сильнодіючі лікарські засоби, що не є наркотичними або психотропними чи їх аналогами, а також фальсифіковані лікарські засоби.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 використовують приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

13.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа №757/64482/25-к) проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем перебування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є батьком ОСОБА_6 під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «РОСО 5G» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 з сім-картами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , у якому виявлено інформацію, яка підтверджує здійснення незаконного придбання, зберігання та збуту сильнодіючих лікарських засобів ОСОБА_6 .

Постановою слідчого від 13.01.2026 зазначений мобільний телефон визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, вищевказане майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи наведене, виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003059 від 20.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 321-1 КК України.

13.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа №757/64482/25-к) проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем перебування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є батьком ОСОБА_6 під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «РОСО 5G» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 з сім-картами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , у якому виявлено інформацію, яка підтверджує здійснення незаконного придбання, зберігання та збуту сильнодіючих лікарських засобів ОСОБА_6 .

Постановою слідчого від 13.01.2026 зазначений мобільний телефон визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, вилучене у ході обшуку від 13.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.12.2025 у справі № 757/64482/25-к у приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене у ході обшуку від 13.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.12.2025 у справі № 757/64482/25-к у приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , а саме мобільний телефон марки «РОСО 5G» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 з сім-картами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню у кримінальному провадженні №0003059 від 20.11.2025.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1