УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3994/25

13 лютого 2026 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі: судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль в режимі відеоконференції заяву судді ОСОБА_7 про самовідвід,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Костопільського районного суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000755 внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27 серпня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.4 ст.368 КК України.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 28.01.2026 кримінальне провадження розподілене для розгляду судді Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_7 .

03 лютого 2026 року у даному кримінальному провадженні суддею ОСОБА_7 , в порядку ст.80 КПК України, подано заяву про самовідвід. Заява обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_8 обіймав посаду секретаря Костопільської міської ради та в силу Закону України Про місцеве самоврядування в Україні здійснював повноваження голови Костопільської міської ради, обвинувачений ОСОБА_4 є депутатом Костопільської міської ради Рівненської області восьмого скликання. З наведених підстав Офіс Генерального Прокурора звертався до Рівненського апеляційного суду з клопотанням про передачу справи на розгляд іншого суду, яке було мотивоване тим, що є сумніви в неупередженості суддів Костопільського районного суду Рівненської області під час розгляду вказаного кримінального провадження.

Вважає, що факт постійного місця проживання та роботи у межах Костопільської територіальної громади судді та обвинувачених, постановлення нею ухвал про відводи інших суддів від розгляду вказаного кримінального провадження, значний суспільний резонанс кримінального провадження, можуть викликати підозру в особистій зацікавленості судді в результатах розгляду справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 вважав заявлений суддею ОСОБА_7 самовідвід обґрунтованим, враховуючи Бангалорські принципи поведінки суддів.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, проте його неявка не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення заяви судді ОСОБА_7 про самовідвід.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 також не заперечували проти задоволення заявленого самовідводу з підстав, зазначених у заяві.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши зміст заяви про самовідвід, суд встановив та врахував наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції про захист прав і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст.21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості . У такому випадку, згідно ч.1 ст.80 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки суддів» від 19 травня 2006 року суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку коли у стороннього спостерігача могли виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як убачається зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000755 внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27 серпня 2024 року, обвинуваченими у даному провадженні є ОСОБА_8 , який обіймав посаду секретаря Костопільської міської ради та в силу Закону України Про місцеве самоврядування в Україні здійснював повноваження голови Костопільської міської ради, а також ОСОБА_4 , який є депутатом Костопільської міської ради Рівненської області восьмого скликання.

Неодноразове висвітлення громадськістю у соціальних мережах сумнівів у безсторонності суддів Костопільського районного суду свідчить про значний суспільний резонанс даного кримінального провадження. У стороннього спостерігача можуть виникнути побоювання щодо небезсторонності суду.

Суд рахує, що наведені обставини можуть викликати сумнів у об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_7 при розгляді даного кримінального провадження, незалежно від правильності висновків та рішень судді, як в учасників судового провадження, так і у стороннього спостерігача.

Таким чином, з метою уникнення у сторін та громадськості будь-яких сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді зазначеної справи, запобігання звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість судді ОСОБА_7 , з метою збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду, вважаю за необхідне відвести суддю ОСОБА_7 від розгляду зазначеного кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 75, 80 - 82 КПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву судді ОСОБА_7 про самовідвід від участі у кримінальному провадженні №0000755 від 27.08.2024, за обвинувальним актом щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України ( справа № 564/3994/25, кп/564/299/26) задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1