Справа № 308/3687/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в режимі відеоконференції заяву слідчого судді ОСОБА_4 про самовідвід у справі за скаргою ОСОБА_5 поданою в особі захисника ОСОБА_3 на бездіяльність прокурорів Закарпатської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В моє провадження в порядку автоматизованого розподілу надійшла заява слідчого судді ОСОБА_4 про самовідвід у справі за скаргою ОСОБА_5 поданою в особі захисника ОСОБА_3 на бездіяльність прокурорів Закарпатської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Заява про самовідвід у справі мотивована тим, що при ознайомленні зі скаргою слідчим суддею встановлено, що така стосується обставин, що мали місце у кримінальному провадженні N?0000415. При цьому у провадженні судді ОСОБА_4 (на стадії підготовчого засідання) перебуває обвинувальний акт у кримінальному, провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань N?0000526 від 23.12.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 361, ч.4 ст.27-4.3 ст.361 КК України (ЄУН 308/599/26).

Слідчий суддя зазначає, що з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000526 видно про постановлення прокурором постанови про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження №0000415.

Вказує, що враховуючи те, що скарга щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР (ЄУН 308/3687/26) стосується обставин, що мали місце у кримінальному провадженні N?0000415, з якого було виділено матеріали кримінального провадження N?0000526, обвинувальний акт у якому перебуває на стадії підготовчого засідання у провадженні слідчого судді, останній вбачає об?єктивну неможливість розгляду згаданої скарги, оскільки це може викликати сумніви у його неупередженості при розгляді кримінальної справи за ЄУН 308/599/26.

На підставі ст.75 КПК України, слідчий суддя ОСОБА_4 в порядку ст.80 КПК України заявив самовідвід.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 - ОСОБА_3 проти задоволення заяви слідчого судді ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду скарги заперечив. Зазначив, що заява про самовідвід належним чином не вмотивована, відсутні правові підстави для її задоволення. Наголосив на тому, що не зазначено правову підставу для самовідводу. Наголосив на тому, що слідчим суддею ОСОБА_4 не доведено наявність підстав які б свідчили про недопустимість його повторної участі у кримінальному провадженні, а відтак відсутні підстави для його відводу від розгляду скарги.

Суд, заслухавши доводи захисника, вивчивши матеріали справи в межах заявленого самовідводу, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини 3-5 статті 80 КПК України заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заява про відвід під час досудового розслідування подається одразу ж після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.

Обставини, які були покладені в основу заяви про самовідвід, повинні бути доведеними. Самовідвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Оскільки кримінальне процесуальне законодавство містить загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд в оцінці вмотивованості відводу звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Що стосується доводів заявника про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді при розгляді кримінальної справи за ЄУН 308/599/26, суд виходить з наступного.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, навести відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Так Європейським судом з прав людини у п. 66 у рішенні по справі «Мироненко і Мартенкопроти України» зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див.,зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людинизауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи єфакти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередже-ності.

У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення Європейського суду з прав людини у справі Веттштайн проти Швейцарії, п. 43).

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Слідчий суддя ОСОБА_4 вказує, що основними підставами для самовідводу від розгляду скарги на бездіяльність прокурора щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення є те, що при ознайомленні зі скаргою слідчим суддею встановлено, що така стосується обставин, що мали місце у кримінальному провадженні N?0000415. При цьому у його провадженні (на стадії підготовчого засідання) перебуває обвинувальний акт у кримінальному, провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань N?0000526 від 23.12.2025, яке було виділено з матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження №0000415, проте ці твердження не відносяться до обставин, що виключають участь слідчого судді у розгляді даної справи.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», від 12.01.2017 року, зазначено, що з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обгрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Суд зазначає, що на етапі прийняття слідчим, детективом, дізнавачем, прокурором заяви про вчинене кримінальне правопорушення у порядку ст. 214 КПК України, слідчий суддя не наділений повноваженнями давати оцінку змісту заяви, у тому числі на предмет наявності/відсутності у ній відомостей про кримінальне правопорушення з апелюванням на цьому етапі до положень ст. 2 КПК України щодо завдань кримінального провадження. Даний правовий висновок викладений в ухвалі Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року у справі № 760/8192/2021.

Дослідивши доводи слідчого судді, суд вважає недоведеним факт наявності підстав передбачених ч.1 ст.75 КПК України для задоволення заяви слідчого судді ОСОБА_4 про самовідвід під час розгляду справи № 308/3687/26.

Наведені в заяві обставини про самовідвід слідчого судді ОСОБА_4 є такими, які не викликають сумнів у його неупередженості, а також не містять належних та підтверджених обставин, які б викликали сумнів у його неупередженості та унеможливлювали ухвалення слідчим суддею об`єктивного процесуального рішення у справі.

Будь-які докази на підтвердження фактів, які б свідчили про особисту зацікавленість слідчого судді в розгляді скарги чи його упередженість в матеріалах справи відсутні.

Доводи, викладені у заяві про самовідвід, щодо наявності сумнівів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 в розгляді справи жодним належним та допустимим доказом не підтверджені.

Підсумовуючи вказане, суд наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи, але вмотивованість заяви про відвід судді (самовідвід) є процесуальним обов`язком, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право.

Судовим розглядом не встановлено і заявником не доведено наявність підстав передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України під час здійснення розгляду вказаної справи, які б слугували підставою для задоволення заяви про самовідвід і які унеможливлювали б винесення ним об`єктивного рішення у ній.

У цьому випадку, на думку заявника, підставою самовідводу є наявність у провадженні передумов, регламентованих ч. 1 ст. 75 КПК України, однак, останні в ході судового розгляду заяви по суті не були підтвердженні належними та допустимими доказами у розумінні ст. 83 КПК України.

При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Зважаючи на викладене, суд при розгляді заяви слідчого судді про самовідвід не знайшов факт підтвердження наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , а відтак відсутні правові підстави для задоволення заяви про самовідвід.

Отже, судом не встановлено підстави для самовідводу слідчого судді ОСОБА_4 , передбачені ст. 75 КПК України.

Враховуючи, що обставин, за наявності яких слідчий суддя підлягав би безумовному відводу, при розгляді заяви не встановлено, а тому суд приходить до висновку, що заява слідчого судді ОСОБА_4 про самовідвід у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80-82 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви слідчого судді ОСОБА_4 про самовідвід у справі за скаргою ОСОБА_5 поданою в особі захисника ОСОБА_3 на бездіяльність прокурорів Закарпатської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 23.03.2026 року о 10 год. 22 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1