ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5944/26

Провадження № 11-сс/820/149/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши провадження за апеляційною скаргою представника скаржника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого 2026 року,

в с т а н о в и л а :

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Указана скарга обґрунтована тим, що військовою частиною НОМЕР_1 за вих.№169/9918 від 23.10.2025 було направлено повідомлення про виявлення ознак кримінального правопорушення директору Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Хмельницькому, стосовно самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_5 , в діях якого вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 26 лютого 2026 року скаргу військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, повернуто скаржнику.

В апеляційній скарзі представник скаржника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 просив скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 26 лютого 2026 року та повернути справу до суду першої інстанції на повторний розгляд скарги.

Уважав, що вказана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням вимог КПК України.

Зазначав, що висновки зроблені в ухвалі є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя безпідставно повернув скаргу на бездіяльність ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому, після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення, незважаючи на те, що скаргу було подано з дотриманням правил підсудності.

Зауважував, що відповідно до даних трекінгу національного оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» (№048) встановлено, що 23.12.2025 Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване в місті Хмельницькому, отримало за довіреністю направлене військовою частиною НОМЕР_1 повідомлення №169/9918 від 23.10.2025, а також засвідчену у встановленому порядку копію матеріалів службового розслідування на 38 аркушах щодо факту самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в діях якого вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Однак, до військової частини НОМЕР_1 не надходило жодної інформації щодо розгляду направленого повідомлення №169/7415 ні від уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому, ні від Другого слідчого відділу (з дислокацією в місті Житомирі), ні від будь-якого іншого представника Територіального управління ДБР у місті Хмельницькому. Відсутність будь-яких відомостей про результати реагування на отримане повідомлення свідчить про те, що вимоги ст. 214 КІІК України щодо обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР протягом 24 годин не виконано, що є прямим порушенням імперативних норм кримінального процесуального закону.

Посилався на те, що суд мав би врахувати те, що він перебуває в районі виконання військовою частиною НОМЕР_1 бойових завдань, де постійно бере участь у заходах із забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій. Тому, у таких умовах повернення скарги виключно через формальне незазначення "другого слідчого відділу в м. Житомир", при тому що Другий слідчий відділ є структурним підрозділом одного територіального управління ДБР у місті Хмельницькому, є проявом очевидного та невиправданого формалізму.

Через такий формальний підхід суду втрачається цінний та обмежений час, який він, виконуючи свої службові обов`язки в зоні бойових дій, має спрямовувати на забезпечення оборони держави, а не на усунення суто технічних неточностей, що жодним чином не впливають на сутність скарги чи визначення належного органу ДБР.

Звертав увагу суду на те, що Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №1640/0/4-12 від 09 листопада 2012 року «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» роз`яснив, що відповідно до вимог ч.1 ст.214 КІІК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Тобто законом передбачено обов`язок прокурора, слідчого чи дізнавача прийняти заяву про злочин і зареєструвати її в ЄРДР, будь-яка відмова не допускається.

З урахуванням наведеного, на думку скаржника, ухвала слідчого судді є необґрунтованою, не відповідає наявним доводам та суперечить правовим позиціям, що регулюють порядок реєстрації заяв про кримінальні правопорушення та розгляд, скарг на бездіяльність слідчого чи прокурора. З урахуванням викладеного скарга щодо зобов`язання внести відомості до ЄРДР підлягає задоволенню, а висновки, на які послався слідчий суддя, є безпідставними, необ`єктивними та такими, що не ґрунтуються на фактичних даних і нормах закону.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Представник скаржника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, в апеляційній скарзі просив проводити судове засідання без його участі. Вирішуючи питання про можливість проведення апеляційного розгляду у відсутність особи, яка подала скаргу, колегія суддів враховує вимоги ст.422 КПК України, яка передбачає повідомлення особи, яка подала апеляційну скаргу, а не виклик, тобто, присутність цієї особи не є обов`язковою.

Приписи ч.1 ст.2 КК України передбачають, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Так, згідно з ч.1 ст.11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Відповідно до ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї Глави.

Частина 1 ст.333 КПК України визначає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно з п.1 ч.2 ст.132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Таким чином, територіальна юрисдикція суду визначається територією, в межах якої перебуває орган досудового розслідування, незалежно від зареєстрованого місцезнаходження органу досудового розслідування як юридичної особи.

22 березня 2018 року Законом №2367-VIII було внесено відповідні зміни до КПК України, які є чинними станом на сьогодні. Цим Законом реєстрацію органу досудового розслідування як юридичної особи, як критерій визначення територіальної юрисдикції судів, було вилучено. Натомість було встановлено (повернуто) критерій саме місцезнаходження органу досудового розслідування.

Отже, відповідно до чинної редакції вказаної норми територіальна юрисдикція суду визначається територією, в межах якої знаходиться орган досудового розслідування, незалежно від зареєстрованого місцезнаходження органу розслідування як юридичної особи.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» систему Державного бюро розслідувань складають центральний апарат, територіальні управління, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи. У складі Державного бюро розслідувань діють слідчі, оперативні підрозділи, підрозділи внутрішнього контролю та інші підрозділи. Для забезпечення виконання завдань Державного бюро розслідувань утворене територіальне управління, розташоване у місті Хмельницькому, що поширює свою діяльність на Хмельницьку, Рівненську, Житомирську, Чернівецьку і Вінницьку області.

Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування відповідні державні установи слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

З 01 березня 2021 року в територіальних управліннях Державного бюро розслідувань почали діяти слідчі підрозділи (відділи), які розташовані у всіх областях України.

ТУ ДБР, розташоване в місті Хмельницькому, фактично здійснюватиме свою практичну діяльність у відібраних приміщеннях у місті Хмельницькому, юрисдикція якого поширюється на місто Хмельницький. Це, зокрема, Перший слідчий відділ (з дислокацією в місті Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого в місті Хмельницькому за адресою: вулиця Юхима Сіцінського, 12, у місті Хмельницькому.

Водночас, у територіальному управлінні ДБР, розташованому в м. Хмельницькому почав діяти слідчий підрозділ (відділ), зокрема, Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому, який знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 54 у м. Житомирі, 10003, тобто фактично розташований в межах територіальної юрисдикції Богунського районного суду м. Житомира ( м. Житомир, Соборний Майдан, 1).

У зв`язку із утворенням у структурі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Хмельницькому, окремих слідчих відділів, які здійснюють свою діяльність самостійно з дислокацією у інших містах України (крім Першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Хмельницькому), до підсудності Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області належить розгляд скарг та клопотань слідчими суддями в частині судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, які розслідуються слідчими Першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Хмельницькому.

Слід зазначити, що відповідно до ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Розгляд справи саме судом, установленим законом, є складовою права на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім того, відповідно до ст.412 КПК України, порушення правил підсудності при розгляді справи є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке у будь-якому разі тягне за собою скасування судового рішення.

Із наданих матеріалів вбачається, що військова частина НОМЕР_1 зверталася до ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому із заявою про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Із повідомлення за підписом заступника директора ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому Томусяка №13749/14-06/26 від 26.02.2026, слідує, що запитувані матеріали про вчинення злочину ОСОБА_5 надійшли до ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому 23.02.2026, обліковані у відповідних формах за №14818-26/х та передані на розгляд до другого слідчого відділу (з дислокацією в місті Житомирі).

Ураховуючи наведене, колегія суддів уважає обґрунтованим висновок слідчого судді місцевого суду про те, що подана скарга не підлягає розгляду в Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області саме через те, що Другий слідчий відділ (з дислокацією в м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого в місті Хмельницькому, знаходиться на території міста Житомира та перебуває під юрисдикцією Богунського районного суду м. Житомира.

Отже, колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком слідчого судді суду першої інстанції.

За таких обставин, скаржник має право на звернення зі скаргою до Богунського районного суду м. Житомира.

Заразом, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне роз`яснити скаржнику, що з урахуванням ухвали Хмельницького апеляційного суду, попереднє повернення скарги військовій частині НОМЕР_1 Богунським районним судом м.Житомира не перешкоджає йому повторному зверненню.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі представника скаржника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , не спростовують висновків слідчого судді місцевого суду та є необґрунтованими.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції є законною та мотивованою, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого 2026 року, якою повернуто скаргу військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника скаржника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3