УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року

м. Київ

справа № 761/13730/16

провадження № 51 - 281 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу особи, яку звільнено від кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 01 серпня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року,

встановив:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01 серпня 2025 року, залишеним без зміни ухвалою Київського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та звільнено від покарання без призначення певного виду та міри покарання. ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, визначених ст. 49 КК України.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Так, ОСОБА_4 у своїй касаційні скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, проте в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, статей 412, 413 КПК України, з урахуванням того, що особа вважає себе невинуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 вказує на допущені, на його думку, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ст. 433 ч. 1, ст. 438 ч. 1 КПК України не є предметом дослідження та перевірки касаційним судом.

Згідно зі ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Крім того, ставлячи вимогу про скасування судових рішень та закриття кримінального провадження, ОСОБА_4 не наводить конкретних доводів

на її обґрунтування з урахуванням положень статей 284, 440, 438 ч. 1 КПК України.

Також у поданій скарзі ОСОБА_4 не зазначає в чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду, які конкретно порушення закону в силу ст. 419 КПК України, на його думку, було допущено цим судом, які доводи його апеляційної скарги суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

В касаційній скарзі ОСОБА_4 просить одночасно закрити кримінальне провадження за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення та скасувати судові рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, проте не конкретизує свої вимоги відповідно до положень ст. 436 КПК України, а тому такі вимоги необхідно уточнити та викласти їх відповідно до вимог вказаної статті з врахуванням доводів касаційної скарги і прийнятих судових рішень.

Відповідно до ст. 436 КПК України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 427 ч. 3 КПК України якщо особа не бажає брати участі

у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Крім того, в порушення вимог ст. 427 ч. 6 КПК України до касаційної скарги не додано копії касаційної скарги та додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не додано 1 примірника копії касаційної скарги та додатків до неї).

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

У разі подання матеріалів на усунення недоліків в електронній формі відповідно

до приписів ст. 35 ч. 2 КПК України особі, яка подала касаційну скаргу, потрібно надати докази надсилання іншим учасникам кримінального провадження копій надісланих документів із використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремих підсистем (модулів).

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу особи, яку звільнено від кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 без руху.

Встановити ОСОБА_4 десятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3