ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1031/26 Справа № 203/4184/26 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 29 квітня 2026 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 29 квітня 2026 року у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 21.04.2026 року відмовлено.

В обґрунтування постановленої ухвали слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що 21 квітня 2026 року ОСОБА_6 електронною поштою направила до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, заяву про вчинення начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.365, 366 КК України. На час розгляду скарги відомості за заявою ОСОБА_6 від 21.04.2026 року не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень та додатки до неї не містять посилання на конкретні обставини, які охоплюються чи можуть охоплюватися диспозиціями вказаних статей. Не містить заява ОСОБА_6 і будь-яких посилань на конкретні факти порушення свого права, які могли б стати предметом перевірки під час досудового розслідування за її заявою.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу слідчого судді від 29 квітня 2026 року та постановити нову, якою зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР у місті Полтаві внести відомості до ЄРДР за її заявою від 21 квітня 2026 року.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що згідно з імперативними нормами ст. 214 КПК України слідчий зобов`язаний внести відомості до ЄРДР невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви. На стадії реєстрації заяви закон не надає слідчому права оцінювати обґрунтованість заяви або наявність складу злочину це є завданням самого розслідування. Зазначає, що слідчий суддя дійшов хибного висновку, що її заява не містить посилання на конкретні обставини, так як у заяві від 21.04.2026 р. чітко вказані факти, які містять ознаки перевищення влади (ст. 365 КК України) та службового підроблення (ст. 366 КК України) ОСОБА_7 , начальником відділу запобігання корупції ГУНП, який здійснив підписання та видачу юридично нікчемного «Рішення» № без наявності відповідних повноважень. Вказує, що суд стверджує про відсутність у заяві посилань на порушення прав, однак у заяві прямо зазначено про завдану матеріальну шкоду (2000 грн. на ліки та правову допомогу) та моральну шкоду (30000 грн. через психологічні страждання особи похилого віку). Зауважує, що умисне привласнення повноважень посадовою особою поліції безпосередньо порушує її право на законність державного управління та правову визначеність.

Крім того, ОСОБА_6 подала додаткові пояснення у справі, які підтверджують нелегітимність оскаржуваної ухвали, зазначивши, що нею виявлено, що процесуальні документи у даній справі підписувалися слідчим суддею ОСОБА_1 з порушенням часової послідовності, що вказує на внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей («задні числа»): ухвала про відкриття провадження датована в тексті 27.04.2026 року, фактично підписана КЕП 28.04.2026 року о 11:05:18; оскаржувана ухвала про відмову у задоволенні скарги датована в тексті 29.04.2026 року, фактично підписана КЕП 30.04.2026 року о 15:13:27.

В судове засідання заявниця не з`явилася, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлена належним чином, подала клопотання про розгляд справи без її участі, а тому неявка останньої у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17 червня 2020 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно із ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Згідно до ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Отже, предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно ч. 5 п. 4 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. До ЄРДР також вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як слідує з матеріалів провадження 21 квітня 2026 року ОСОБА_6 електронною поштою направила до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, заяву про вчинення начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.365, 366 КК України, у якій просила внести відомості до ЄРДР за статтями 365,366 КК України щодо ОСОБА_7 , розпочати досудове розслідування та визнати її потерпілою.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 29 квітня 2026 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На переконання апеляційного суду слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 ,діяв у спосіб та у межах закону й дійшов обґрунтованого висновку, що обставини, зазначені у заяві ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень, не є достатніми для проведення перевірки конкретних фактів на предмет наявності чи відсутності у діях посадової особи, зазначеного у заяві, складу кримінального правопорушення, що позбавляє слідчих чи прокурорів можливості прийняти рішення про початок кримінального провадження.

Тобто заявником в порушення вимог ст. 214 КПК України не зазначені обставини, які могли б свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, та сама заява не містить даних про фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину.

Так, у постанові Верховного Суду від 20.04.2023 року у справі № 373/18/23 зазначено, що «реєстрації в ЄРДР підлягають лише ті заяви чи повідомлення, які містять достатні дані про вчинення кримінального правопорушення. Якщо таких даних немає відомості не підлягають внесенню».

Як встановлено з матеріалів справи, у заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зазначила, що 27.03.2026 року ОСОБА_7 підписав лист №, видавши його за офіційне Рішення ГУНП про відмову у відстороненні ОСОБА_8 . Проте, листом ГУНП від 20.04.2026 року № підтверджено, що ОСОБА_7 не мав права підписувати такі кадрово - управлінські рішення. Вважає, що він привласнив повноваження керівника ГУНП. Зазначає, що злочинними діями ОСОБА_7 їй завдано матеріальну шкоду в розмірі 2000 грн. (витрати на ліки, правову допомогу, поштові та канцелярські витрати) та моральну шкоду в розмірі 30000 грн. (отриману нею через психологічні страждання особи похилого віку).

Статтею 365 КК України передбачено кримінальну відповідальність за перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу.

Статтею 366 КК України передбачено кримінальну відповідальність за службове підроблення.

При цьому, апеляційний суд враховує, що лист відділу запобігання корупції Головного управління від 27 березня 2026 року № Про результати розгляду звернення, який підписаний ОСОБА_7 , не є розпорядчим актом у розумінні чинного законодавства України та має виключно інформаційний характер, оскільки відображає результати розгляду відповідного звернення (повідомлення).

Таким чином, апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді, що заява ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень не містить посилання на конкретні обставини, які охоплюються чи можуть охоплюватися диспозиціями вказаних статей. Не містить заява ОСОБА_6 і будь-яких посилань на конкретні факти порушення свого права, які могли б стати предметом перевірки під час досудового розслідування за її заявою.

Нормами кримінального процесуального законодавства України передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки певного злочину, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочин і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Норма ч. 1 ст. 214 КПК України містить два ключових положення: 1) строк, протягом якого мають бути внесені відомості невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення; 2) зміст заяви, повідомлення вони мають свідчити про вчинене кримінальне правопорушення.

Разом з тим на підставі ст. 25 КПК України проголошено засаду публічності. Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. З вказаною нормою кореспондується вимога п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

За такого нормативного закріплення позиція щодо автоматичної реєстрації відомостей по всіх заявах і повідомленнях, які надходять до слідчого, прокурора, дізнавача для порушення кримінального провадження, є помилковою, адже сама норма опосередковано містить вимогу наявності відомостей про кримінальне правопорушення.

Враховуючи також позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18, відповідно до якої «судовий контроль може бути реалізований лише у випадку наявності об`єктивних обставин, що свідчать про бездіяльність уповноваженого суб`єкта, яка полягає у порушенні обов`язку щодо внесення відомостей до ЄРДР», у цій справі така бездіяльність не встановлена.

Крім того, необґрунтованими є посилання ОСОБА_6 , що процесуальні документи у даній справі підписувалися слідчим суддею ОСОБА_1 з порушенням часової послідовності.

Згідно ч.2 ст.2 Закону України Про доступ до судових рішень судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, ухвал господарського суду про надання дозволу органам ІНФОРМАЦІЯ_2 на проведення перевірки суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю та/або вчинення передбачених законодавством про захист економічної конкуренції процесуальних дій у вигляді проведення огляду, накладення арешту, опломбовування (опечатування), вилучення, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Таким чином, ухвала про відкриття провадження у даній справі від 27.04.2026 року підписана КЕП 28.04.2026 року та оскаржувана ухвала про відмову у задоволенні скарги від 29.04.2026 року підписана КЕП 30.04.2026 року в межах строку, встановленого Законом України Про доступ до судових рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи наведене суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, ухвала є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 29 квітня 2026 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 21.04.2026 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4