ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/73/26 Справа № 711/868/26 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

03 березня 2026 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.02.2026, якою повернуто скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Черкаської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 05.11.2025,

в с т а н о в и в :

вказаною ухвалою слідчого судді скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Черкаської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 05.11.2025 повернуто скаржнику, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, оскільки скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і скаржником не надано слідчому судді клопотання про поновлення строку на звернення до суду з вказаною скаргою.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, через систему «Електронний суд» 10.02.2026 подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою призначити до розгляду його скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Черкаської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 05.11.2025.

В обґрунтування скарги вказано на обов`язок уповноважених посадових осіб внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення у відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України.

Скаржником зазначено про те, що як тільки йому стало відомо про злочини і підготовку до їх вчинення він, у порядку визначеної Законом процедури, 05.11.2025 звернувся з відповідною заявою про кримінальні правопорушення до керівника Черкаської обласної прокуратури через поштову скриньку звернень цієї прокуратури. І лише після цього, за наявності підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, у визначений законом строк, вперше звернувся за судовим захистом до слідчого судді Придніпровського районного суду міста Черкаси зі скаргою від 16.11.2025 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальні правопорушення від 05.11.2025. Ухвалою слідчого судді від 24.11.2025, що не підлягає оскарженню, його скаргу задоволено частково, з підстав зазначених лише у повному тексті цієї ухвали виготовленому і проголошеному 26.11.2025.

02.02.2026 він повторно звернувся за судовим захистом до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з даною скаргою, оскільки про наявність для цього підстав йому повторно стало відомо лише 22.01.2026 під час судового засідання, тобто лише після звернення 26.12.2025 до керівника Черкаської обласної прокуратури із заявою про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 382 КК України невиконання судового рішення (ухвали слідчого судді від 24.11.2025 в справі №711/10950/25) уповноваженими особами Черкаської обласної прокуратури) та черговою скаргою в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України стосовно неї від 08.01.2026. Саме це він вважав ефективним засобом захисту своїх порушених прав і конституційних гарантій.

Скаржник вважає, що слідчим суддею безпідставно не враховано ряд важливих для забезпечення правосуддя в цій справі фактів та обставин, що свідчить про наявність ознак формалізму.

Належним чином повідомлений скаржник ОСОБА_7 до суду апеляційної інстанції не з`явився, причин своєї неявки не повідомив, що в розумінні вимог ст. 405 КПК України не є перешкодою до розгляду скарги по суті вимог.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків з огляду на наступне.

При розгляді справи по суті вимог апеляційної скарги встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 02.02.2026 через систему «Електронний суд» ОСОБА_7 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Черкаської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 05.11.2025.

На обґрунтування скарги зазначено, що 05.11.2025 ОСОБА_7 , через поштову скриньку Черкаської обласної прокуратури звернувся на ім`я керівника Черкаської обласної прокуратури із заявою про вчинення стосовно нього кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 161, ч. 2 ст. 397, ч. 4 ст. 426-1, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 371 КК України, яка була отримана адресатом 05.11.2025, що підтверджується штампом про отримання з відповідними реквізитами, розміщеному в лівому верхньому куті на першій сторінці наявного у нього другого екземпляру цієї заяви.

Однак, після отримання Черкаською обласною прокуратурою вищевказаної заяви про кримінальні правопорушення від 05.11.2025, що стосується також і тяжких злочинів, вчинених в період воєнного стану організованою групою осіб за участю співробітників правоохоронних органів та військовослужбовців ЗС України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, відповідно до вимог ст. 214 КПК України не внесені і досудове розслідування не розпочате.

Скаржник наголошує, що невиконанням вимог ст. 214 КПК України після отримання заяви про кримінальні правопорушення, порушені його законні права, у тому числі конституційні, законні інтереси як громадянина України, адвоката і заявника, якому сукупністю взаємопов`язаних кримінальних правопорушень, зазначених саме в цій - поданій керівнику Черкаської обласної прокуратури заяві про кримінальні правопорушення від 05.11.2025, заподіяно шкоду передбачену положеннями ч. 1 ст. 55 КПК України, і не лише моральну, що на даний час змусило звернутись з цієї скаргою до слідчого судді для захисту та відновлення прав та законних інтересів в порядку судового контролю і забезпечення законності.

Також скаржник вказує, що в ухвалі слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.11.2025 у справі №711/10950/25, якою, після дослідження та відповідної оцінки слідчим суддею і вищезазначеної заяви про кримінальні правопорушення від 05.11.2025, і наданого в судовому засіданні 24.11.2025 представником Черкаської обласної прокуратури - прокурором ОСОБА_6 листа начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 від 07.11.2025 за вих.20-668вих-25, в межах поданої скарги, констатовано, що на день розгляду цієї справи будь-яке рішення уповноваженою особою Черкаської обласної прокуратури не прийнято, тобто не розглянуто у строки та порядку передбаченому ст. 214 КПК України, у зв`язку з чим слідчим суддею було зобов`язано уповноважених осіб Черкаської обласної прокуратури розглянути подану ним заяву від 05.11.20225 про кримінальні правопорушення передбачені ч. 3 ст. 161, ч. 2 ст. 397, ч. 4 ст. 426-1, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 371 КК України, у строки та порядку визначені ст. 214 КПК України, та про результати розгляду невідкладно повідомити заявника.

Проте, як зазначає заявник, про результати розгляду заяви від 05.11.2025 йому стало відомо лише 22.01.2026, від його представника у справі №711/329/26, під час розгляду якої, в судовому засіданні надані для ознайомлення копії листа від 28.11.2025 №20-713вих-25 від імені прокурора ОСОБА_9 , та від 30.12.2025 №31-1070 вих-25 від імені начальника відділу прокуратури ОСОБА_10 .

Саме зі змісту цих листів, 22.01.2026 він дізнався про бездіяльність прокурора після винесення слідчим суддею ухвали від 24.11.2025 у справі №711/10950/25 та факт відмови внести в порядку визначеному ст. 214 КПК України до ЄРДР зазначені в його заяві від 05.11.2025 відомості про взаємопов`язані кримінальні правопорушення передбачені ч. 3 ст. 161, ч. 2 ст. 397, ч. 4 ст. 426-1, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 371 КК України, вчинені в період воєнного стану організованою групою осіб за участю співробітників правоохоронних органів та військовослужбовців ЗС України, яку він вважає безпідставною та необґрунтованою.

З урахуванням вищезазначеного ОСОБА_7 просив слідчого суддю, враховуючи бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання 05.11.2025 його заяви від 05.11.2025 про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 161, ч. 2 ст. 397, ч. 4 ст. 426- 1, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 371 КК України, відповідно до вимог ст. 214 КПК України, зобов`язати уповноважену особу Черкаської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості, зазначені в цій заяві про кримінальне правопорушення від 05.11.2025, витребувавши матеріали поданої ним заяви для дослідження їх в межах даної скарги.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.02.226 скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Черкаської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 05.11.2025 повернуто скаржнику, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, з посиланням на те, що скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і скаржником не надано слідчому судді клопотання про поновлення строку на звернення до суду з вказаною скаргою.

Крім того, як пояснив в судовому засіданні колегії суддів прокурор, скаржник ОСОБА_7 вже подав до суду скаргу аналогічну даній, в якій поставив перед судом питання про поновлення пропущеного ним строку, який був поновлений і вказана скарга наразі скарга розглянута по суті вимог, отже права скаржника є захищеними.

Такими є встановлені обставини, які мають наступне правове регулювання.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з положеннями за ч. 1 ст. 214 КПК, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань

Частиною 1 ст. 304 КПК України встановлений десятиденний строк, упродовж якого особа має право звернутися зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 115 КПК при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк.

З системного аналізу положень ч. 1 ст. 214, ч. 1 ст. 304 КПК України слідує, що десятиденний строк для подання скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей, тобто після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження за скаргою, слідчий суддя повинен встановити чи подана скарга в строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України.

Як встановлено слідчим суддею та вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 звернувся з повідомленням про кримінальні правопорушення до Черкаської обласної прокуратури 05.11.2025, яка цього ж дня була отримана Черкаською обласною прокуратурою, відтак за приписами встановленими ч. 1 ст. 214 КПК України термін виконання обов`язку з внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у цьому випадку встановлений до 06.11.2025 включно та останнім днем оскарження прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР було 16.11.2025, до слідчого судді ОСОБА_7 звернувся зі скаргою 03.02.2026, відтак десятиденний строк на оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР в розумінні ст. 304 КПК України пропущено.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді.

Під поважними причинами пропуску звернення до суду слід розуміти лише ті обставини, які не залежали від волі особи і об`єктивно перешкоджали чи унеможливлювали своєчасне звернення особи до суду у встановлений КПК строк.

Підстави пропуску строку на оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання скарги.

Звертаючись до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 клопотання про поновлення пропущеного строку не порушував.

При цьому, зі змісту скарги і доданих матеріалів не вбачається очевидних відомостей, які могли б свідчити про поважні причини пропуску строку оскарження зазначеної у скарзі бездіяльності, у зв`язку з якими скаржник не мав об`єктивної можливості подати відповідну скаргу у встановлений строк, отже слідчий суддя не мав можливості припустити поважність причин пропуску визначеного Законом строку.

З цього приводу слідчим суддею обґрунтовано вказано на те, що отримання скаржником листів від 28.11.2025 №20-713вих-25 від імені прокурора ОСОБА_9 , та від 30.12.2025 №31-1070 вих-25 від імені начальника відділу прокуратури ОСОБА_10 щодо розгляду його заяви не змінює і не продовжує строку оскарження бездіяльності, оскільки відповідний обов`язок чітко і зрозуміло обумовлений у ст. 214 КПК України часовими рамками в 24 години з моменту отримання заяви і не передбачає прийняття будь-якого додаткового рішення прокурора чи слідчого з цього приводу. При цьому, зазначені скаржником обставини, зокрема його звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора за результатами якої, ухвалою слідчого судді від 24.11.2025 було зобов`язано уповноважених осіб Черкаської обласної прокуратури розглянути його заяву від 05.11.2025 та його необізнаність до 22.01.2026 з результатами розгляду його заяви від 05.11.2025, тощо, саме по собі, не може бути враховано слідчим суддею, як поважні причини пропуску строку на подання скарги, без відповідного клопотання скаржника про поновлення пропущеного строку, що прямо передбачено ч. 1 ст. 117 КПК України.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що відповідно до положень ч.ч. 2, 6 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, тобто слідчий суддя не має права з власної ініціативи збирати докази, у тому числі і щодо поважності пропуску процесуальних строків, при тому, що скаржник навіть не ініціює питання щодо поновлення таких строків.

Також цілком обґрунтованим є посилання слідчого судді на п. 5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 року за № 1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» відповідно до якого у випадку пропуску строку, встановленого для подання скарги, скарга повертається особі, якщо при її поданні особа не порушила питання про поновлення цього строку. Слідчий суддя, за наявності відповідної заяви, може поновити строк, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо). Підставою для поновлення строків також може бути визнано й об`єктивні причини, внаслідок яких особа не змогла вчасно реалізувати своє право на подання скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи той факт, що суди під час застосування процесуальних правил повинні уникати зайвого формалізму, котрий може стати на перешкоді справедливості судового розгляду, але в той же час слідчий суддя позбавлений можливості встановити обставини, які надають підстави для поновлення заявнику строку на звернення до слідчого судді з вказаною скаргою, за відсутності клопотання заінтересованої особи.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про повернення скарги ОСОБА_7 з підстав, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, оскільки беззаперечною є вимога Закону щодо порушення скаржником питання про поновлення строку у разі його пропуску, однак скарга у даному випадку подана після закінчення строку і скаржник не ставить питання про його поновлення.

Отже доводи апеляційної скарги про невідповідність нормам кримінального процесуального Закону висновків слідчого судді та не врахування слідчим суддею ряду важливих фактів та обставин у даному провадженні, якими обґрунтовується дана скарга до слідчого судді, не знайшли свого підтвердження і не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді з огляду на викладені вище норми права, які прямо регулюють питання оскарження бездіяльності досудових органів щодо невнесення відомостей до ЄРДР (п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України), і у відповідності до яких діяв слідчий суддя, а також те, що слідчим суддею дано оцінку доводам скарги, зокрема й щодо попереднього звернення ОСОБА_7 до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України та повідомлень посадових осіб Черкаської обласної прокуратури у різні періоди. Вказані обставини не змінюють і не продовжують строк оскарження бездіяльності, оскільки такий чітко та однозначно обумовлений статтею 214 КПК України.

В той же час, апеляційний суд наголошує на тому, що повернення слідчим суддею скарги із викладених вище підстав, не перешкоджає його повторному зверненню з такою скаргою із клопотанням про поновлення строку на оскарження з наведенням поважності причин пропуску такого строку.

Відтак, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, постановлена слідчим суддею ухвала відповідає вимогам ст. ст. 115, 116, 117, 304 КПК України, є обґрунтованою і вмотивованою та не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу у даній справі слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.02.2026, якою повернуто скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Черкаської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 05.11.2025, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді