Провадження №: 1-кп/755/54/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м. Києва клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001452 від 25.04.2024 року, стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

установив:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0001452, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 25 квітня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У межах кримінального провадження обвинуваченій ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.07.2025 року змінено на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який був продовжений до 12.02.2026 року включно.

Прокурором в судовому засіданні було подано письмове клопотання щодо продовження обвинуваченій, застосованого до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, а саме: обвинувачена може перебуваючи на свободі та будучи обізнаною з санкцією статті, яка їй інкримінується, переховуватись від суду, оскільки останній інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років; перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обізнана про місця проживання останніх, з метою схилити їх до дачі неправдивих показів у судовому засіданні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликами до суду з метою затягування часу проведення судового розгляду, що в свою чергу може повпливати на строки проведення останнього, а також, уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований злочин; перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважав, що враховуючи перелічені ризики, лише запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні внесене клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні, з підстав, викладених в них.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_6 , який був залучений судом на окрему процесуальну дію, заперечував щодо задоволення клопотання, вважав, що прокурором не наведено нових ризиків, підзахисна сумлінно виконує покладені на неї обов`язки, не порушувала режим домашнього арешту, не намагалася впливати на учасників справи, та просив застосувати особисте зобов`язання. Зазначив, що його позиція узгоджена з адвокатом обвинуваченої.

У судовому засіданні обвинувачена підтримала позицію захисника, зазначила, що нею не порушувався запобіжний захід, що можуть підтвердити працівники поліції, які раз на тиждень її перевіряють. Однак, у зв`язку із пошкодженнями будинку, де вона мешкає, внаслідок обстрілу, відсутнє опалення та електроенергія, тому вона вимушена їздити до матері.

З`ясувавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Встановлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту спливає 12.02.2026 року. Відповідно до положень Глави 18 КПК, яка визначає порядок вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу, на стадії досудового розслідування встановленню підлягає низка чинників: чи є підозра обґрунтованою; чи є достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

В той же час, Главою 28 КПК визначено, що судовий розгляд кримінального провадження здійснюється з метою встановлення, чи доведена вина особи поза розумним сумнівом.

Таким чином, суд, розглядаючи питання щодо доцільності подальшого застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи, а також, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу.

Так, в ході обговорення питання доцільності продовження строків дії застосовуваних до обвинувачених запобіжних заходів у виді домашнього арешту, відповідно встановлено наступне.

Так, ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання в м. Києві, являється особою з інвалідністю 3 групи, має незадовільний стан здоров`я, матір похилого віку, яка теж має незадовільний стан здоров`я, офіційно непрацевлаштована, раніше не судима.

Вирішуючи питання продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченої, враховуючи думки сторони обвинувачення та захисту, судом враховується міра покарання, яка може бути призначена обвинуваченій ОСОБА_7 у разі доведення її винуватості, оскільки вона обвинувачуються в особливо тяжкому кримінальному правопорушенні та усвідомлення обвинуваченою цієї обставини переконливо дає підстави дійти висновку про існування ризику переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності у разі доведення її вини.

Оцінюючи ризики, що наявні у кримінальному провадженні та особу обвинуваченої, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Разом з цим, відповідно до ст.ст. 176-179 КПК України особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, який полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу, та застосовується за наявності мети та підстав, передбачених статтею 177 КПК України, а також з врахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

З огляду на встановлені в судовому засіданні данні про особу ОСОБА_7 , яка має постійне місце проживання, відсутність судимостей, належну процесуальну поведінку та тривалість перебування під домашнім арештом, під час дії якого нею сумлінно виконуються покладені на неї обов`язки, жодних даних про порушення не зафіксоване, регулярно з`являється в судові засідання, а тому заявлені ризики, які приймалися судом до уваги під час обрання запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_7 та продовження строку дії такого запобіжного заходу, що на даний час втратили свою значущість, а також враховуючи відсутність в помешканні останньої опалення та електроенергії внаслідок обстрілу РФ, суд дійшов висновку про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченої з домашнього арешту на особисте зобов`язання, що на думку суду, з урахуванням всіх обставин справи, буде достатнім запобіжним заходом, що забезпечить виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків та спроможний запобігти спробам переховуватися від суду.

Крім того, суд вважає за необхідне в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинувачену ОСОБА_7 відповідні обов`язки, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 177, 181-183, 194, 331, 383 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Змінити запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та зобов`язати ОСОБА_7 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першим викликом;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання або / та місця роботи (навчання);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3