Справа №523/3047/26
Провадження №1-кс/523/2448/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000125 від 15.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332, ч.2 ст. 369-2 КК України, про накладення арешту на майно, вилученого в ході проведення обшуку,

Встановив:

13 лютого 2026 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , про арешт майна.

Згідно клопотання слідчого, досудовим розслідування встановлено що, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він приблизно у серпні 2025 року, більш точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи у невстановленому місці зустрів свого знайомого ОСОБА_7 , та дізнався від нього, що його знайомий військовозобов`язаний ОСОБА_8 , має наміри залишити територію України в легальний спосіб.

В свою чергу ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що має можливість допомогти в цьому питанні, але даний спосіб буде не зовсім законним, та буде коштувати певну суму грошових коштів.

Розуміючи, що дії ОСОБА_5 незаконні, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в подальшому повідомили про дану подію в правоохоронні органи.

За даним фактом відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 369-2 КК України 15.08.2026 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125.

В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи під контролем правоохоронних органів, 14.01.2026 року під час зустрічі, яка відбулась приблизно о 15 год. 10 хв., за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова, 85/1 автозаправна станція «ОККО» зустрілись із ОСОБА_5 та сіли до автомобіля марки CHEVROLET, номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_5 .

Перебуваючи у зазначеному автомобілі, ОСОБА_5 повідомив, що для того, щоб вивезти його знайомого ОСОБА_8 , через державний кордон України до Республіки Молдова йому необхідно буде надати приблизно 17000 доларів США, та точну суму він повідоме пізніше, а також те що, він ОСОБА_5 , виступатиме гарантом цієї незаконної послуги, та отримані грошові кошти будуть у нього, поки посадова особа невстановленого на теперішній час правоохоронного органу не переправить ОСОБА_8 , через державний кордон України до Республіки Молдова.

Також ОСОБА_5 , повідомив що незаконне перенаправлення через державний кордон України буде здійснюватися на автомобілі невстановленої на теперішній час посадової особи правоохоронного органу, яка у визначений час та дату приїде за місцем проживання ОСОБА_8 , та безперешкодно через пункт пропуску вивезе ОСОБА_8 до Республіки Молдова з кінцевою зупинкою в м. Кишинів.

В подальшому 11.02.2026 року, більш точну дату встановити не надалося за можливе, під час телефонної розмови ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 , що зібрав суму коштів необхідну для незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України. В свою чергу ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що готовий із ним зустрітись для отримання грошових коштів 12.02.2026 року та повідомив, що ОСОБА_7 повинен буде передати йому 18500 доларів США. Надалі 12.02.2026 року приблизно о 08 год. 30 хв., під час телефонної розмови ОСОБА_9 визначив місце їх зустрічі за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова, 85/1 автозаправна станція «ОККО», близько 11 год. 00 хв.

Цього ж дня, 12.02.2026 року приблизно о 11 год. 30 хв., ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою, разом із невстановленою в ході проведення досудового розслідування посадовою особою правоохоронного органу, реалізуючи злочинний умисел направлений на незаконне переправлення ОСОБА_8 , через державний кордон України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, порушуючи суспільні відносини з охорони суверенітету України, цілісності й недоторканості її кордонів, з корисливих мотивів, прибув до заздалегідь обумовленого ним місця за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова, 85/1 автозаправна станція «ОККО», для зустрічі із ОСОБА_7 на автомобілі марки CHEVROLET, номерний знак НОМЕР_1 , та запропонував ОСОБА_7 сісти до автомобіля.

Після того як ОСОБА_7 сів до автомобіля де ОСОБА_5 , детально роз`яснив ОСОБА_7 план дій, які необхідно виконати для перенаправлення ОСОБА_8 , через державний кордон України до Республіки Молдова, пообіцявши, організувати таке незаконне переправлення через державний кордон України, здійснити керівництво такими діями, сприяти їх вчиненню порадами та вказівками, після чого надав вказівку ОСОБА_7 залишити грошові кошти у розмірі 18500 доларів США в речовий ящик, відділ навпроти переднього сидіння пасажира, що ОСОБА_7 і зробив.

Надалі ОСОБА_5 зупинив рух автомобіля за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова, 34, де залишив ОСОБА_7 .

В подальшому 12.02.2026 року о 11 год. 45 хв. безпосередньо після вчинення злочину, ОСОБА_5 був затриманий правоохоронними органами за вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України, а його злочинну діяльність припинено.

13.02.2026 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Під час затримання ОСОБА_5 добровільно видав, який в подальшому було вилучено мобільний телефон GalaxyS22, модель SM-S90113/DS, серійний номер НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 з паролем доступу 131267, який поміщено до сейф-пакета В2009213.

13.02.2026 року слідчим винесено постанову про визнання вищезазначеного речовим доказом у вказаному кримінальному проваджені.

Оскільки у вилученому телефоні можливо наявна інформація, що може мати в собі інформацію і відомості, які можуть бути використані в якості доказів винуватості або невинуватості осіб, причетних до вчинення вказаного правопорушення, зберегли на собі сліди правопорушення, а також можуть підтвердити сам факт вчинення кримінального правопорушення виникла необхідність у накладені арешту на зазначені речі.

Прокурор під час судового засідання підтримав подане клопотання та просив задовольнити його у повному обсязі.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання вказуючи на те, що телефон було оглянуто, ніякої інформації в ньому знайдено не було тому підстав у накладенні арешту не вбачає.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав захисника.

Дослідивши представлені матеріали клопотання, вислухавши учасників провадження, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження та забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, враховуючи те, що для встановлення дійсності скоєного правопорушення, необхідності перегляду інформації, яка зберігається на мобільному телефоні, та враховуючи що вказаний мобільний телефон є доказом скоєного злочину, вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене, і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого на підставі вищевикладеного,

керуючись ст.ст. 131, 132, 167-169, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході проведення затримання ОСОБА_5 мобільний телефон GalaxyS22, модель SM-S90113/DS, серійний номер НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 з паролем доступу 131267, який поміщено до сейф-пакета В2009213.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_10