Справа № 204/2752/26
Провадження № 1-в/204/344/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі справу за клопотанням Чечелівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Чечелівського районного суду міста Дніпра надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого зазначено, що 16 липня 2025 року ОСОБА_5 засуджений вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 рік. Вказаний вирок, який набрав законної сили 16 серпня 2025 року, 01 жовтня 2025 року надійшов на виконання до Чечелівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації». 14 серпня 2025 року ОСОБА_5 засуджений вироком Шевченківського районного суду міста Дніпра за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік. Відповідно до ст.76 КК України на засудженого були покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи. Під час винесення вироку Шевченківського районного суду міста Дніпра від 14 серпня 2025 року не було враховано, що у відношенні засудженого ОСОБА_5 є невиконаний вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2025 року. Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, орган пробації просить вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_5 .

Представник органу пробації клопотання підтримала, просила суд його задовольнити.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали подання, заслухавши учасників судового розгляду, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» від 29.01.2019 № 272/5 (зі змінами), при надходженні до уповноваженого органу з питань пробації на засуджену особу, яка перебуває на обліку, копії нового судового рішення, в якому до покарання, призначеного за новим судовим рішенням, не приєднана невідбута частина покарання за попереднім судовим рішенням або не зазначено про самостійне виконання цих вироків, уповноважений орган з питань пробації негайно письмово інформує відповідного прокурора, який здійснює нагляд за уповноваженим органом з питань пробації, та прокурора, який брав участь у судовому засіданні, та надсилає до суду клопотання для розгляду питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно до ст.ст.537, 539 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, вказане питання вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21.12.1990, суд вправі вирішувати лише ті питання, які не зачіпають суті вироку та не погіршують становище засудженого.

Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2025 року, ОСОБА_5 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 16 серпня 2025 року.

Вироком Шевченківського районного суду міста Дніпра від 14 серпня 2025 року, ОСОБА_5 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі. Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи. Вирок набрав законної сили 16 вересня 2025 року.

За юридичною силою та за правовим значенням ухвалені вироки є рівними та такими, що підлягають обов`язковому та безумовному виконанню (ч. 2 ст. 21 КПК).

Кримінальне правопорушення за вироком від 14 серпня 2025 року ОСОБА_5 вчинив до постановлення попереднього вироку Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2025 року.

Питання щодо застосування норми матеріального права, передбаченої ч.4 ст.70 КК України у подібних правовідносинах було предметом розгляду об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду.

Так, об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 15.02.2021 у справі №760/26543/17 дійшла висновку щодо застосування положень ч.4 ст.70 КК у подібних правовідносинах: якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч.4 ст.70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконуються самостійно.

З огляду на вищезазначене суд вважає, що застосувати ч.4 ст. 70 КК України в даному випадку неможливо, перешкоди для самостійного виконання вироків суду, які за покаранням, яке призначене засудженому не пересікаються і не виключають один одне. Особа, під час відбування покарання, може довільно виконати пробаційний нагляд. Одночасно засуджений може знаходитись під іспитовим строком, виконувати обов`язки покладені на нього судом. Контроль за виконанням покарання у обох випадках, зможе забезпечити орган пробації.

Таким чином, у даному випадку при наявності двох покарань, зазначених у вироках суду, кожен вирок слід виконувати окремо.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Чечелівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області - задовольнити.

Вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16.07.2025, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року пробаційного нагляду, та вирок Шевченківського районного суду міста Дніпра від 14.08.2025, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки та звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік - виконувати самостійно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Суддя ОСОБА_1