Справа № 756/4184/25Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2198/2026Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 21 травня 2025 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артік, Республіки Вірменія, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 14.01.2025 вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.(покарання не виконано, штраф не сплачено),

засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. Відповідно до ст.71,72 КК України, призначено остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків шляхом повного приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 14.01.2025 у виді позбавлення волі на один рік зі сплатою штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., які виконувати самостійно. сили. Зараховано до строку відбування покарання ОСОБА_7 період його попереднього ув`язнення з моменту затримання 12.03.2025 по час звільнення з під варти 14.05.2025.Вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_7 перебував поряд з будинком № 3, що за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, де знайшов на землі зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини. Оскільки, ОСОБА_7 раніше вживав наркотичні засоби, то зрозумів, що вмістом вказаного зіп-пакету є особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, внаслідок чого у останнього виник злочинний умисел спрямований на придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 12.03.2025, підняв вказаний зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини, та після чого поклав у карман куртки, в яку в той день був одягнений, тим самим незаконно безоплатно придбав та почав зберігати вищевказану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання без мети збуту.

В подальшому, 12.03.2025, близько 16 год. 29 хв., перебуваючи порядз будинком № 3, що за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, ОСОБА_7 був зупинений працівниками поліції, яким повідомив, що у кишені куртки, в яку він в той день був одягнений, знаходиться зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, яку він незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.

12.03.2025, близько 16 год. 29 хв., за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 3, у ході проведення слідчих дій СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, ОСОБА_7 , у присутності двох понятих, надав для огляду та подальшого вилучення з карману куртки, в яку в той день був одягнений, зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині складає 0,170 г.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок змінити, призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі на 1 рік .На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції належним чином не враховано наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме щире каяття.

Крім того зазначає, що судом першої інстанції належним чином не враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу, який до розгляду справи в апеляційному суді має намір сплатити, за місцем проживання характеризується позитивно, працюючий, має стійкі соціальні зв`язки, одружений та виховує двох неповнолітніх дітей, які знаходяться у нього на утриманні. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Вважає, що покарання у вигляді одного року позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України було б достатнім та необхідним для досягнення основної мети покарання, передбаченої ст.50 КК України.

Захисник та обвинувачений на апеляційний розгляд не з`явилися, про час на місце судового засідання повідомлені.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України, сторонами у апеляційному порядку не оскаржується.

Покарання обвинуваченому за ч.2 ст.309 КК України судом призначено з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, при обранні виду та розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до не тяжких злочинів, а також відомості, які характеризують особу обвинуваченого: раніше судимий, не одружений, не працюючий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття та наявність на утриманні неповнолітніх дітей, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Також судом ОСОБА_7 визначене остаточне покарання за сукупністю вироків з дотриманням вимог ст.71 КК України.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого ОСОБА_7 через суворість є безпідставними, оскільки зазначені в апеляційній скарзі обставини правильності висновків суду щодо виду та розміру призначеного покарання не спростовують та були враховані судом при призначенні покарання.

Судом першої інстанції враховано визнання обвинуваченим вини і його щире каяття, що обґрунтовано визнано судом обставиною, що пом`якшує покарання особі.

Судом першої інстанції в повній мірі було враховано і дані про особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, обставини вчинення кримінального правопорушення, його характеристику за місцем проживання, відсутність офіційного працевлаштування.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку,що визначене судом покарання в повній мірі відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За змістом ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Підстав для застосування вимог ст.75 КК України колегія суддів не вбачає з огляду на ті обставини, що ОСОБА_7 у період відбування покарання за попереднім вироком вчинив новий умисний злочин, обставини , на які посилається захисник у апеляційній скарзі, враховані при обранні виду та розміру покарання за ч.2 ст.309 КК України, тому відсутні підстави вважати, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства .

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 21 травня 2025 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: