Справа № 626/975/26
Провадження № 1-кс/626/383/2026
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

25 березня 2026 року м.Берестин (Красноград)

Слідчий суддя Берестинського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ст.слідчого СВ Берестинського РВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони в рамках кримінального провадження за №0000253 від 23.03.2026р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Вовківка, Кегичівського району, Харківської області, громадянин України, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, перебуває на посаді стрілець - помічник гранатометника 2 відділення морської піхоти 1 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти в/ч НОМЕР_1 ,

- який підозрюється в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наданих суду матеріалів, досудовим розслідуванням встановлено, що 22.03.2026 року приблизно о 23:05 год., перебуваючи у громадському місці за адресою: м. Берестин, вул. Дмитра Лінського, 84, поблизу адміністративної будівлі Берестинського РВП ГУНП в Харківській області, ОСОБА_4 , діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та поведінки в суспільстві, вчинила грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства. Зокрема, вказана особа, застосовуючи піротехнічний пристрій, здійснила його підрив у безпосередній близькості до адміністративної будівлі.

23.03.2026 о 21 годині 03 хвилини ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

24.03.2026 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-23.03.2026 оглядом місця події на відкритій ділянці місцевості навпроти адміністративної будівлі Берестинського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Берестин, вул. Дмитра Лінського, 84 в ході якого було виявлено та вилучено фрагменти полімерного матеріалу (пластику) світло зеленого та темно - зеленого кольору, що за формою нагадують частини корпусу страйкбольної гранати, пластикову деталь білого кольору (ініціатор / запобіжна чека) видовженої форми з характерними вушками, механічну деталь з пружиною (частина запального механізму страйкбольного виробу).

-Оглядом місця події від 23.03.2026 за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_4 в ході якого було виявлено та вилучено 3 баночки з сипучою речовиною, 2 предмети візуально схожі на страйкбольні гранти на корпусі яких мається напис учбова тренувальна граната ПІРО 5 та предмети схожі на набої в кількості 14 штук.

-Оглядом місця події від 23.03.2026 за адресою АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено змив з перемикача правої та лівої ручки керма транспортного засобу Crosser Brand Electric Scooter моделі CR-22, 2 відрізка липкої стрічки з папілярним візерунком з дзеркал заднього виду вказаного транспортного засобу та транспортний засіб Crosser Brand Electric Scooter моделі CR-22.

-Протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку статті 208 КПК України від 23.03.2026 в ході якого було вилучено мобільний телефон ТМ «Galaxy A33 5G» (IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ), в якому знаходиться сім карта мобільного оператора ВФ «Україна».

-Допитом свідка ОСОБА_7

-Та іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення - злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчим зібрано достатньо доказів, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення-злочину підозрюваним ОСОБА_4 , враховано тяжкість покарання, вік підозрюваного.

Крім цього підозрюваний ОСОБА_4 може фізично або психологічно незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, тим самим примусити змінити свої показання або взагалі відмовитись від них, щоб уникнути покарання.

Крім того, у разі перебування на свободі згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України особа може вчинити інше кримінальне правопорушення, спрямоване на приховування вчиненого злочину.

Також прошу суд врахувати те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні 24.02.2022 з 05 години 30 хвилин введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжено.

Також, ОСОБА_4 , може впливати на свідків вчиненого злочину, та в умовах військового стану продовжувати злочинну діяльність та вчинювати інші кримінальні правопорушення усвідомлюючи невідворотність покарання.

На теперішній час останньому інкримінують вчинення злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого.

Наразі виникає необхідність у проведенні подальших слідчих дій по даному кримінальному провадженню, а перебування ОСОБА_4 на свободі може зашкодити проведенню всебічного, повного та об`єктивного досудового розслідування.

Відповідно до ст. 178 КПК України установлено вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років. Стан його здоров`я та вік не перешкоджає обранню запобіжного заходу - тримання під вартою.

Така потреба обумовлена наявністю в ході досудового розслідування ризиків, передбачених п.п. 1, 2 ,3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

1. п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 , проходить військову службу на посаді стрілець помічник гранатометника 2 відділення морської піхоти 1 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти в/ч НОМЕР_1 , місцезнаходження військової частини в якій він проходить військову службу в будь-який час може змінити місце дислокації в іншу область внаслідок проведення бойових дій на території України, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення-злочин передбачено у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того вказані обставини утворять складності явки або запізнення підозрюваного до органу досудового розслідування та суду. Крім цього за даними органу досудового розслідування на даний час першим слідчим відділом Територіального управління ДБР триває досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0004207 від 16.02.2026 за ч.5 ст.407 КК України стосовно ОСОБА_4 .

1.п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_4 перебуваючи не в умовах ізоляції може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин.

2.п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців здійснити вплив на свідків, понятих, як благаючі або умовляючи їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам, понятим, експертам щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

3.п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування та створить можливості для ОСОБА_4 , незаконно впливати, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. В той же час останній перебуваючи на волі не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів, тощо здійснювати вплив на інших учасників кримінального провадження.

Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а саме:

- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та обрання такого запобіжного заходу може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню, повного, всебічного розслідування шляхом незаконного впливу на свідків з метою уникнення покарання.

- особиста порука - на адресу органу досудового розслідування та Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборонине надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного.

- застава - слідчому чи прокурору спеціалізованої прокуратури у сфері оборони не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, окрім цього згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу.

- домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що такий запобіжний захід не може забезпечити відсутності можливості впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Також, слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, ЄС з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

З огляду на викладене, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі по відношенню до ОСОБА_4 не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також забезпечити належну йому поведінку.

Враховуючи вищевикладені обставини, які в своїй сукупності свідчать про те, що з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 злочину, тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного стосовно нього обвинувального вироку за вчинення злочину, передбаченого вищевказаною статтею Кримінального кодексу України, вбачається ризик того, що він може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності. Враховуючи те, що ОСОБА_4 обізнаний про можливе покарання у вигляді позбавлення волі та те, що він вчинив тяжке кримінальне правопорушення-злочин, наявні достатні підстави вважати, що останній буде переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчинено із застосуванням насильства.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, яке створюють в очах громадян та суспільства в цілому, негативне враження безладдя, безкарності та з метою забезпечення дієвості правоохоронних органів в боротьбі зі злочинністю, доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Перевіривши надані суду матеріали кримінального провадження, дослідивши докази та додатки по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора, який підтримав вказане клопотання, пославшись на доводи та факти викладені в ньому, думку самого підозрюваного та його захисника, які просили обрати йому міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя приходить до наступного.

Під час розгляду клопотання було встановлено вагомість наявних доказів, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованого йому злочину за ч.4 ст.296 КК України, а саме наявними доказами, переліченими в клопотанні.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

Враховуючи вищевикладене у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 , проходить військову службу на посаді стрілець помічник гранатометника 2 відділення морської піхоти 1 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти в/ч НОМЕР_1 , місцезнаходження військової частини в якій він проходить військову службу в будь-який час може змінити місце дислокації в іншу область внаслідок проведення бойових дій на території України, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення-злочин передбачено у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того вказані обставини утворять складності явки або запізнення підозрюваного до органу досудового розслідування та суду. Крім цього за даними органу досудового розслідування на даний час першим слідчим відділом Територіального управління ДБР триває досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0004207 від 16.02.2026 за ч.5 ст.407 КК України стосовно ОСОБА_4 . Сам підозрюваний пояснив, що дійсно він є військовослужбовцем і в осене 2025 року перебував у відпустці, звідки повинен був повернутися в середні листопада 2025 року, однак він не повернувся до лав ЗСУ, а перебував вдома, тобто самовільно залишив військову частину.

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_4 перебуваючи не в умовах ізоляції може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців здійснити вплив на свідків, понятих, як благаючі або умовляючи їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам, понятим, експертам щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування та створить можливості для ОСОБА_4 , незаконно впливати, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. В той же час останній перебуваючи на волі не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів, тощо здійснювати вплив на інших учасників кримінального провадження.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що останній схильний до вчинення умисних у тому числі корисливих злочинів, так як відповідно до матеріалів справи, останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, веде аморальний спосіб життя: крадіжки, алкоголь, з сусідами в дуже поганих відносинах, офіційного місця роботи та доходу, не має.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

З огляду на вищевикладене є достатньо підстав вважати, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, на які вказує слідчий та прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, а щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, з урахуванням поведінки підозрюваного, характеру скоєного та його особи, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також забезпеченню спробам переховування від суду, впливу на свідків та перешкоджання встановлення істини у справі, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Поряд з цим, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, яке створюють в очах громадян та суспільства в цілому, негативне враження безладдя, безкарності та з метою забезпечення дієвості правоохоронних органів в боротьбі зі злочинністю, тим паче в умовах воєнного стану, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя також вважає слушними пояснення прокурора про не можливість обрання менш суворої міри запобіжного заходу, на що акцентується увага в самому клопотанні.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід обчислювати з моменту фактичного затримання згідно протоколу затримання від 23.03.2026 року, а саме з 21:03год. 23.03.2026 року.

Поряд з цим, положеннями ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Однак, відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосування насильства.

Таким чином, виходячи з того, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину, який пов`язаний з застосуванням вибухово-піротехнічного засобу, який міг при наявності поряд з місцем вибуху людей, завдати їм тілесні ушкодження співробітникам поліції, а також з урахуванням тих терактів, які відбулися протягом останніх місяців у відділках поліції в інших областях України, в яких є загиблі, то слідчий суддя приходить до висновку, не визначати розмір застави в даному випадку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193-197, 205, 485-488, 492 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання ст.слідчого СВ Берестинського РВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000253 від 23.03.2026р.за ч.4 ст.296 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 діб, починаючи з 21год. 03хв. 23 березня 2026 року до 20 травня 2026 року включно, без визначення розміру зстави.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Берестинського районного суду ОСОБА_1