печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4528/26-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002733 від 17.12.2024 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровськ, громадянина держави Ізраїль, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор у кримінальному провадженні - заступник начальника першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0002733 від 17.12.2024 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що Головним слідчим управління Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002733 від 17.12.2024 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 11, 12, ч. 2 ст. 115 КК України, яке 17.12.2024 виділено з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000663 від 19.12.2013.

Досудовим розслідуванням установлено, що у липні 2003 року (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено) житель міста Дніпропетровська ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, з мотивів особистої помсти за невиконання директором Українсько-американського ТОВ «Консалтингова компанія «Фарго» ОСОБА_11 його вимог щодо анулювання та визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» замовив його вбивство за наступних обставин.

У місті Запоріжжі 03.07.2003 за юридичного супроводу Українсько-американського ТОВ «Консалтингова компанія «Фарго», директором якого був ОСОБА_11 , організовано проведення позачергових загальних зборів акціонерів відкритого акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна».

Під час цих зборів було внесено зміни до складу правління та наглядової ради вказаного товариства, передано права ведення реєстру власників іменних цінних паперів від ТОВ «Об'єднаний фондовий реєстратор - Запоріжжя» на ТОВ «Реєстраційна компанія «СФЕРА», а також прийнято рішення що інших процедурних питань.

Цього самого дня, ОСОБА_8 , який мав особистий комерційний інтерес у роботі ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» та впливав на його фінансово-господарську діяльність, не погоджуючись із рішенням загальних зборів акціонерів цього товариства щодо зміни складу правління та наглядової ради, вирішив ужити незаконних заходів щодо їх скасування або ж визнання недійсними.

З цією метою ОСОБА_8 запросив на зустріч до свого офісу, який розташовувався у приміщенні ТОВ «Сентоза Лтд» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 42б, співзасновника Українсько-американського ТОВ «Консалтингова компанія «Фарго» ОСОБА_12 , який прибув у визначене ОСОБА_8 місце 03.07.2003.

Під час зустрічі ОСОБА_8 дізнався від ОСОБА_12 про те, що організацією проведення загальних зборів акціонерів ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» займався директор Українсько-американського ТОВ «Консалтингова компанія «Фарго» ОСОБА_11 , у якого ОСОБА_8 в телефонній розмові почав вимагати негайного прибуття до його офісу в ТОВ «Сентоза Лтд». Після того як ОСОБА_11 дав зрозуміти, що прибути на зустріч того самого дня не зможе, ОСОБА_8 призначив йому зустріч на наступний день.

Близько 14 год 04.07.2003 ОСОБА_11 разом із ОСОБА_12 прибули до приміщення ТОВ «Сентоза Лтд» та увійшли до конференц-зали, до якої також зайшов ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_8 почав звинувачувати ОСОБА_11 та співробітників Українсько-американського ТОВ «Консалтингова компанія «Фарго» в тому, що вони організацією проведення загальних зборів акціонерів ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» заподіяли йому матеріальних збитків на понад 2 млн. доларів США, оскільки 33 % акцій цього товариства перебуває під його контролем.

ОСОБА_8 почав вимагати від ОСОБА_11 негайно вжити заходів щодо анулювання та визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», при цьому погрожував йому та іншим співробітникам Українсько-американського ТОВ «Консалтингова компанія «Фарго» фізичною розправою.

У свою чергу, ОСОБА_11 , сприйнявши погрози ОСОБА_8 як реальні та побоюючись за своє і ОСОБА_12 , життя повідомив ОСОБА_8 про те, що для виконання його вимог потрібна інших партнерів, що дало змогу ОСОБА_11 та ОСОБА_12 безпечно та безперешкодно залишити офіс ТОВ «Сентоза Лтд».

Цього самого дня ОСОБА_8 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_12 та від ОСОБА_11 , якому ОСОБА_12 передав мобільний телефон для розмови, дізнався, що його вимоги з анулювання та визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» виконані не будуть.

Надалі ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, з мотивів особистої помсти за невиконання ОСОБА_11 його вимог прийняв рішення замовити скоєння умисного вбивство останнього.

В період з 03 по 07 липня 2003 року (точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено) з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_11 , ОСОБА_8 прийняв рішення залучити членів банди ОСОБА_13 , при цьому організувати скоєння зазначеного особливо тяжкого злочину дав вказівку своєму особистому охоронцю ОСОБА_14 , який був знайомий із членами банди ОСОБА_13 та обізнаний його злочинною діяльністю, тобто підбурив ОСОБА_14 до вчинення вказаного злочину.

В період з 03 по 07 липня 2003 року (точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_14 з метою виконання вказівки ОСОБА_8 щодо скоєння вбивства ОСОБА_11 поїхав у м. Запоріжжя, де в ресторані «Сова» зустрівся з організатором озброєної банди ОСОБА_13 та визначеними ним членами ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 і яким довів замовлення ОСОБА_8 щодо необхідності скоєння умисного вбивства ОСОБА_11 , при цьому останнім повідомив його прикмети та місце роботи в м. Дніпропетровську.

Після цього ОСОБА_13 , будучи організатором озброєної банди, з метою виконання замовлення ОСОБА_8 дав вказівку ОСОБА_15 та ОСОБА_17 підготувати та вчинити вбивство ОСОБА_11 , на що вони погодилися та до реалізації його скоєння залучили інших членів банди - ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_16 .

Цього самого дня члени банди ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , продовжуючи злочинні дії, спрямованні на умисне вбивство ОСОБА_11 та готуючись до його реалізації, на автомобілі «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_17 прибули до будинку № 13 на вул. Ливарна в м. Дніпропетровську, де, за наданою ОСОБА_14 інформацією, розташовувався офіс Українсько-американського ТОВ «Консалтингова компанія «Фарго», у якому працював ОСОБА_11 . Близько 14 год до зазначеного офісу на автомобілі «Опель Омега» прибув співробітник Українсько-американського ТОВ «Консалтингова компанія «Фарго» ОСОБА_20 . Керуючись лише описаними ОСОБА_14 прикметами, ОСОБА_17 вирішив, що це і є ОСОБА_11 , та вказав на нього іншим співучасникам злочину як на особу потерпілого.

Після цього ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 з метою визначення найбільш сприятливого місця вчинення злочину, не усвідомлюючи помилки в особі потерпілого, розпочали спостереження за ОСОБА_20 під час якого встановили місце його проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Надалі, 08.07.2003 близько 07 год, ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 на автомобілі «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_17 прибули до будинку АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_20 . Після цього ОСОБА_17 залишився в автомобілі спостерігати за навколишньою ситуацією, а ОСОБА_16 з обрізом металевої труби, ОСОБА_18 зі слюсарним молотком разом із ОСОБА_15 та ОСОБА_19 пішли у двір будинку ОСОБА_20 , де ОСОБА_15 почав наглядати за навколишньою ситуацією, щоб попередити інших учасників злочину про появу сторонніх осіб.

Близько 07 год 30 хв ОСОБА_20 вийшов із будинку, і в цей час ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , помилково вважаючи, що це ОСОБА_11 , напали на нього, при цьому ОСОБА_19 , збивши з ніг ОСОБА_20 тримав його, а ОСОБА_16 та ОСОБА_18 за допомогою заздалегідь заготовлених предметів, а саме обрізу металевої труби та слюсарного молотка, з метою позбавлення життя потерпілого почали завдавати ОСОБА_20 удари в голову, унаслідок чого він втратив свідомість та отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні в момент їх заподіяння.

У свою чергу ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , вважаючи, що умисел на вбивство ОСОБА_11 доведено до кінця, з місця вчинення злочину зникли.

Того самого дня ОСОБА_14 у м. Запоріжжя зустрівся в ресторані «Сова» організатором банди ОСОБА_13 та її членом ОСОБА_17 , яким повідомив про їхню помилку в особі потерпілого та почав вимагати виконання замовлення ОСОБА_8 на вчинення вбивства ОСОБА_11 , при цьому з метою недопущення знову помилки в особі потерпілого надав їм фотокартку ОСОБА_11 та повідомив, що він користується автомобілем «Nissan X-Trail» темного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 .

У подальшому організатор банди ОСОБА_13 з метою виконання замовлення ОСОБА_8 щодо скоєння вбивства ОСОБА_11 отриману від ОСОБА_14 інформацію про автомобіль ОСОБА_11 разом із його фотокарткою передав учасникам своєї банди ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , при цьому останнім дав вказівку на негайне встановлення місцезнаходження ОСОБА_11 та скоєння його вбивства.

У період з 08.07.2003 по 08.08.2003 (точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено) учасники банди ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , виконуючи вказівку організатора банди ОСОБА_13 щодо вчинення вбивства ОСОБА_11 на замовлення ОСОБА_8 , використовуючи надану ОСОБА_14 інформацію встановили місцезнаходження в м. Дніпропетровську автомобіля ОСОБА_11 , за яким з метою визначення найбільш сприятливого місця вчинення злочину, почали вести спостереження. Під час підготовки до вчинення злочину ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 спостерігаючи за ОСОБА_11 , вивчаючи його спосіб та умови життя, встановили адресу дачного будинку, у якому мешкав ОСОБА_11 а саме: садове товариство «Сонячний», с. Кам?янка, Дніпропетровський р-н, Дніпропетровська обл., де і вирішили скоїти вбивство ОСОБА_11 .

Однак члени банди ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 свої злочинні дії, спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_11 за місцезнаходженням його дачного будинку, не змогли реалізувати, оскільки поряд із ОСОБА_11 завжди перебував його охоронець ОСОБА_21 . Надалі залучені до скоєння вбивства ОСОБА_11 члени банди ОСОБА_13 , виконуючи замовлення ОСОБА_8 , продовжили стежити за ОСОБА_11 та вивчати його спосіб життя з метою визначення найбільш сприятливого місця вчинення злочину.

Так, 08.08.2003 ОСОБА_17 , рухаючись на автомобілі «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі поблизу м. Феодосія, АР Крим, побачив автомобіль «Nissan X-Trail» темного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_11 , про що по мобільному телефону повідомив організатора банди ОСОБА_13 .

З метою організації та доведення злочину до кінця ОСОБА_13 у зв`язку з перебуванням членів його банди ОСОБА_15 та ОСОБА_19 на заході України та неможливістю їх прибуття до м. Запоріжжя надав ОСОБА_17 вказівку привезти з м. Керч до м. Запоріжжя їх знайомого ОСОБА_22 для залучення його до участі у скоєнні умисного вбивства ОСОБА_11 , що ОСОБА_17 і виконав. У свою чергу ОСОБА_22 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, дав згоду на участь у скоєнні умисного вбивства ОСОБА_11 .

У м. Запоріжжя 10.08.2003 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) організатор банди ОСОБА_13 з метою виконання замовлення ОСОБА_8 щодо вбивства ОСОБА_11 дав ОСОБА_17 та іншим членам банди вказівку встановити місце перебування потерпілого у м. Феодосія, АР Крим.

Цього самого дня ОСОБА_17 на виконання вказівки ОСОБА_13 спільно з іншими членами банди ОСОБА_16 , ОСОБА_18 та знайомим ОСОБА_22 на автомобілі «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поїхали до м. Феодосія, АР Крим, де шляхом стеження за ОСОБА_11 встановили, що він зупинився на відпочинок у будинку АДРЕСА_3 , про що по мобільному телефону повідомили ОСОБА_13 , та повернулися до м. Запоріжжя.

У цей самий період часу ОСОБА_17 за погодженням із організатором банди ОСОБА_13 для участі у вбивстві ОСОБА_11 залучив раніше йому знайомого ОСОБА_23 , який прибув до м. Запоріжжя для працевлаштування та, не маючи місця роботи і постійного доходу, надав свою згоду на участь у скоєнні вбивства ОСОБА_11

ОСОБА_17 15.08.2003 для підготовки до скоєння вбивства ОСОБА_11 дав ОСОБА_22 вказівку виїхати до м. Феодосія та перевірити, чи перебуває ОСОБА_11 за раніше встановленою ними адресою.

Вранці 16.08.2003, ОСОБА_22 , перебуваючи в м. Феодосія, виконуючи вказівку ОСОБА_17 , встановив, що ОСОБА_11 досі перебуває у м. Феодосія, про що по мобільному телефону повідомив ОСОБА_17 , та продовжив стежити за ОСОБА_11 до прибуття до м. Феодосія інших членів банди.

Того самого дня ОСОБА_17 спільно із ОСОБА_16 , ОСОБА_18 та ОСОБА_23 за погодженням із організатором банди ОСОБА_13 , взявши із собою для вчинення вбивства ОСОБА_11 ножі та металевий прут, на автомобілі «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поїхали до АДРЕСА_4, де на той час проживав ОСОБА_11 , куди прибули близько 17 год.

Після цього ОСОБА_17 , який діяв за вказівкою організатора банди ОСОБА_13 , перебуваючи неподалік місця знаходження ОСОБА_11 , з метою скоєння його вбивства розподілив між учасниками банди ролі, відповідно до яких на нього покладалася доставка на автомобілі виконавців до місця вчинення злочину та забезпечення їх зникнення після вбивства ОСОБА_11 , при цьому ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , у яких були заздалегідь заготовлені для вбивства ОСОБА_11 знаряддя злочину, а саме ножі та металевий прут, було відведено роль безпосередніх виконавців скоєння вбивства останнього. Водночас відповідно до розподілених ролей на ОСОБА_23 покладався обов`язок спостерігати за навколишньою ситуацією на місці вчинення злочину з метою своєчасного попередження його виконавців - ОСОБА_16 та ОСОБА_18 про можливу появу сторонніх осіб, а ОСОБА_22 доручалося на власному автомобілі вивезти останніх після вбивства ОСОБА_11 з м. Феодосія до м. Запоріжжя.

Близько 17 год 30 хв 16.08.2003 ОСОБА_11 на автомобілі «Nissan X-Trail» темного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 , від`їхав від будинку № 22 на вул. Бойова та відправився до магазину «Біла акація», розташованого на вул. Свердлова в м. Феодосія.

У цей час згідного з розподіленими ролями ОСОБА_22 виїхав на околицю м. Феодосія, де поблизу кафе «Техас» почав чекати на інших учасників злочину. ОСОБА_17 на автомобілі марки «Volkswagen Golf», попередньо знявши на ньому з метою маскування задній реєстраційний номер, зупинився на вул. Куйбишева неподалік магазину «Біла акація» на вул. Свердлова, а ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , взявши із собою ножі та металевий прут, пішли на вул. Свердлова до магазина «Біла акація», де біля входу в магазин почали чекати на ОСОБА_11 . У свою чергу, ОСОБА_23 на виконання домовленостей зупинився на вул. Свердлова неподалік магазину «Біла акація», де спостерігав за навколишньою ситуацією, щоб попередити виконавців злочину у разі появи сторонніх осіб або ж інших перешкод, які могли б завадити скоїти вбивство ОСОБА_11 .

Близько 17 год 45 хв ОСОБА_11 вийшов із магазину та пішов напрямку свого автомобіля, у цей час до нього підбігли ОСОБА_16 та ОСОБА_18 . ОСОБА_16 одразу завдав йому кілька ударів по голові металевим прутом, після чого з метою скоєння вбивства ОСОБА_11 виконавці цього злочину ОСОБА_16 та ОСОБА_18 почали завдавати потерпілому ножами удари в життєвоважливі органи, а саме в живіт та груди, чим заподіяли йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: двох сліпих поранень у праву плевральну порожнину з пошкодженням середньої та нижньої частки правої легені, що призвело до правосторонньої внутрішньоплевральної кровотечі; сліпого проникаючого поранення в черевну порожнину без пошкодження внутрішніх органів; крововиливів на верхньому і нижньому повіках правого ока, у верхньо-зовнішньому квадраті правої сідниці, на передній поверхні правого стегна в середній його третині; саден на задній поверхні в проекції лівого ліктьового суглоба та на зовнішній поверхні в проекції лівого колінного суглоба. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких як небезпечні в момент їх заподіяння.

Однак злочинні дії учасників банди ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , спрямовані на вбивство ОСОБА_11 , були помічені дружиною потерпілого ОСОБА_24 , яка, побачивши нападників почала кричати та кликати на допомогу, через що ОСОБА_16 та ОСОБА_18 з місця вчинення злочину втекли. Надалі ОСОБА_17 відвіз їх за межі м. Феодосія, де відповідно до розподілених ролей на них чекав ОСОБА_22 , з яким вони одразу поїхали в м. Керч. Водночас інших учасників злочину ОСОБА_17 та ОСОБА_23 під час спроби виїхати з м. Феодосія до м. Запоріжжя було затримано працівниками міліції.

Отже, ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 виконали всі дії, які вважали необхідними та достатніми для доведення замовного злочину до кінця, однак вбивство ОСОБА_11 не було закінчено з причин, які не залежали від їхньої волі, оскільки дії безпосередніх виконавців злочину ОСОБА_16 і ОСОБА_18 були помічені дружиною потерпілого ОСОБА_24 , ОСОБА_11 було надано своєчасну та кваліфіковану медичну допомогу.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 , які виразились у підбуренні до умисного вбивства ОСОБА_11 , тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, хоча злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, кваліфіковано за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 11, 12, ч. 2 ст. 115 КК України.

У рамках вказаного кримінального провадження 08.05.2024 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

09.05.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва постановлено ухвалу якою до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено до 06.02.2026 включно.

24.04.2025 обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направлено до Печерського районного суду м. Києва для розгляду.

16.09.2024 рішенням колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду підсудність даної справи визначено за Шевченківським районним судом міста Києва.

На даний час підготовче засідання у вказаному кримінальному провадженні не проведено.

Наразі виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які стали підставою для його обрання та неодноразового продовження не зменшились та продовжують існувати.

Зокрема, необхідність продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та враховуючи обґрунтовану наявність вищевказаних ризиків, у сторони обвинувачення виникла необхідність продовжити обвинуваченому 2024 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, з викладених у ньому підстав, та просив задовольнити.

Захисники обвинуваченого - ОСОБА_8 - адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заперечували щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що ризики відсутні, підозра необґрунтована, сплив строк притягнення до кримінальної відповідальності. Просили відмовити в задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Також захисник обвинуваченого - ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення особи з-під варти в порядку та на підставі ч. 5 ст. 206 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію свої захисників, також зазначив про неналежні умови його утримання під вартою.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управління Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002733 від 17.12.2024 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 11, 12, ч. 2 ст. 115 КК України, яке 17.12.2024 виділено з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000663 від 19.12.2013.

У рамках вказаного кримінального провадження 08.05.2024 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

09.05.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва постановлено ухвалу якою до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено до 06.02.2026 включно.

24.04.2025 обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направлено до Печерського районного суду м. Києва для розгляду.

16.09.2024 рішенням колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду підсудність даної справи визначено за Шевченківським районним судом міста Києва.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні не було проведено, у зв`язку з чим слідчий суддя уповноважений здійснювати розгляд даного клопотання після направлення обвинувального акту до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Слідчий суддя вважає, що ризики, які були підставою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_25 запобіжного заходу, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно продовжують існувати.

Ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), полягає у тому, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років. Крім того, згідно з інформацією Державної міграційної служби України, ОСОБА_8 припинено громадянство України. Відповідно до інформації Бюро економічної безпеки України (лист № 11/6/4.4.2/10675-2024 від 06.05.2024), ОСОБА_8 має громадянство Держави Ізраїль, що підтверджується листом Посольства Ізраїлю в Україні від 13.09.2023. Таким чином, вказані обставини свідчать про наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_8 , будучи позбавленим громадянства України з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення ним особливо тяжкого злочину, маючи громадянство іншої держави може залишити територію України та переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: впливати на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні полягає в тому, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, так як обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, та може вчинити дії спрямовані на відмову чи зміну потерпілим та свідками показань під час судового розгляду. Тобто, ризик впливу обвинуваченим ОСОБА_8 на потерпілого ОСОБА_11 та свідків існує не лише на етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів та дослідження їх безпосередньо судом.

Разом з цим, слід врахувати що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). Тобто, ризик впливу на свідків існує на початковому етапі кримінального провадження, як при зібранні доказів, так і до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Разом з цим, прокурором у клопотанні належним чином не обґрунтовано наявність ризику, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на який посилається сторона обвинувачення.

Таким чином, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправного діяння ОСОБА_8 , враховуючи, що заявлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, слід прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку обвинуваченого, а тому відповідно до вимог ст. ст. 177, 183, 197, ч. 6 ст. 199 КПК України, щодо останнього необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Даних про наявність підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено.

За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, виходячи із конкретних обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_8 діянь, слідчий суддя, не знаходить підстав для визначення розміру застави при продовженні строків тримання під вартою щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Щодо клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти (в порядку та на підставі ч. 5 ст. 206 КПК України), слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

З матеріалів клопотання прокурора вбачається, що 24.04.2025 обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направлено до Печерського районного суду м. Києва для розгляду.

16.09.2024 рішенням колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду підсудність даної справи визначено за Шевченківським районним судом міста Києва.

Отже стадія досудового розслідування, в межах якої визначені граничні строки перебування особи під вартою закінчилась в момент складання та надходження обвинувального акту до суду.

Такого ж тлумачення моменту закінчення досудового розслідування дотримується й Верховний суд. Так, об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 369/16172/20 зазначила, що кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України законодавець пов`язує в часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду, тобто направленням його до суду засобами поштового зв`язку або передачею відповідальній особі канцелярії суду.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти (в порядку та на підставі ч. 5 ст. 206 КПК України) не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне відреагувати на зазначене обвинуваченим повідомлення та з метою усунення факту неналежного утримання обвинуваченого зобов`язати уповноважену особу Відділу забезпечення досудового слідства Служби безпеки України перевірити умови належного утримання обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти (в порядку та на підставі ч. 5 ст. 206 КПК України) - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити, в порядку ч. 6 ст. 199 КПК України, у кримінальному провадженні № 0002733 від 17.12.2024 обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 25.03.2026 року

Зобов`язати уповноважену особу Відділу забезпечення досудового слідства Служби безпеки України перевірити умови належного утримання обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити до Відділу забезпечення досудового слідства Служби безпеки України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1