КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/1665/2026 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні № 0000002 - начальника Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , безробітного, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 , яке погоджене з керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком 60 днів, а саме по 15 лютого 2026 року включно.

Заборонено підозрюваному ОСОБА_7 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби, за винятком необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги у м. Запоріжжя.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:, а саме

1) прибувати за першою вимогою до детектива, прокурора чи суду:

2) не відлучатися за межі міста Запоріжжя без дозволу детектива, прокурора або суду;

3) повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) заборонити спілкуватися зі свідками щодо обставин, які розслідуються у кримінальному провадженні №0000002 від 03.04.2023;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі порушення ним умов домашнього арешту або невиконання покладених слідчим суддею обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покладено на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора, який призначений старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000002 від 03.04.2023.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, начальник Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , подав апеляційні скарги, які є аналогічними за змістом, в яких просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, з утриманням його у Державній установі Київський слідчий ізолятор, із визначенням в якості альтернативного виду запобіжного заходу заставу у розмірі 5 102 132,82 грн.

На обґрунтування вимог апеляційних скарг апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, невмотивованою та не ґрунтується на нормах КПК України, а також не відповідає фактичним обставинам.

Апелянт вказує, що слідчим суддею не надано належної оцінки доводам клопотання про застосування запобіжного заходу та матеріалам досудового розслідування.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю матеріалів досудового розслідування, які слідчим суддею належним чином не оцінені.

Згідно з доводами апеляційної скарги, підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, а тому підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у тому числі шляхом виїзду за межі України.

Також апелянт зазначає, що досудове розслідування триває, заплановано проведення слідчих та процесуальних дій, а тому підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

У кримінальному провадженні підлягають допиту службові особи та працівники підприємств, з якими підозрюваний перебував у службових відносинах, а з урахуванням тривалого перебування ОСОБА_7 на керівній посаді він може використати свій статус для незаконного впливу на свідків. Також вказує, що ризик впливу на свідків зберігається до моменту їх безпосереднього допиту судом.

В апеляційній скарзі також зазначено про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що не всі причетні особи встановлені та притягнуті до кримінальної відповідальності, а тому підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі шляхом приховування або спотворення доказів.

Згідно з доводами апеляційної скарги, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та не зменшить наявні ризики. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативи у вигляді застави та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є необхідним та співмірним.

Захисником ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких останній просить відмовити у її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подані апеляційні скаргиначальника Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , та просив їх задовольнити в повному обсязі, з наведених в них підстав, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, письмові заперечення захисника на апеляційну скаргу прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги начальника Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

16.12.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

18.12.2025 детектив Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_12 , за погодженням з керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам переховуватись від органів досудового розслідування та / або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі, документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, детектив просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з визначенням застави у розмірі 5 102 132,82 грн.

На переконання органу досудового розслідування відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не призведуть до нормальної процесуальної поведінки та можуть перешкодити розслідуванню кримінального провадження.

18.12.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні вказаного клопотання детектива та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком 60 днів, а саме по 15 лютого 2026 року включно.

Заборонено підозрюваному ОСОБА_7 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби, за винятком необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги у м. Запоріжжя.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:, а саме

1) прибувати за першою вимогою до детектива, прокурора чи суду:

2) не відлучатися за межі міста Запоріжжя без дозволу детектива, прокурора або суду;

3) повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) заборонити спілкуватися зі свідками щодо обставин, які розслідуються у кримінальному провадженні №0000002 від 03.04.2023;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі порушення ним умов домашнього арешту або невиконання покладених слідчим суддею обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідност. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні детектива підстави для застосування щодо ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні детектива підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Згідно із ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим у кримінального правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, колегія суддів, враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти долученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що повідомлена ОСОБА_7 , підозра, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні речовими доказами, які містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, копії яких долучено до матеріалів клопотання, а саме: повідомленням УСБУ в Запорізькій області про вчинення кримінального правопорушення; наказом від 13.03.2017 № 617-к; статутом КП «НВК «Іскра»; Положенням про Департамент логістики КП «НВК «Іскра»; наказом від 31.03.2023 № 54/АГП про затвердження та введення в дію Тимчасової інструкції щодо порядку здійснення закупівельної діяльності; Тимчасовою інструкцією щодо порядку здійснення закупівельної діяльності, перевірки потенційних контрагентів, погодження проектів договорів, специфікацій договірних листів в системі 1-С«Документообіг», та платежів в системі 1-С «УВІ» на КП «НВК «Іскра» на період дії військового стану», затверджену наказом від 31.03.2023 № 54/АГП; наказом від 14.04.2022 № 85 про врегулювання питання закупівель та реалізації під час дії воєнного стану; контрактом № 233/UА/04/23; заявкою на придбання кондесаторів від 30.03.2023 №515/109; аналізом цін від 19.04.2023 № 571/109; висновком експерта, щодо проведення судової економічної експертизи № 373 від 22.04.2024; висновком експерта, щодо проведення судової товарознавчої експертизи № 8/365 від 09.02.2024; протоколами допиту у якості свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ; іншими матеріалами кримінального провадження, як самостійно так і у сукупності.

Таким чином, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , може бути причетним до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.Це підтверджено дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу, з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому, колегія суддів зауважує, що слідчий суддя, на даному етапі провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи наявна причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства»).

Також, як зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, за наслідками розгляду клопотання, крім обґрунтованості підозри, враховано доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, слідчий суддя встановив, що наявність ризику переховуватися від органів досудового слідства та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні корупційного тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відтак ймовірна тяжкість покарання є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останньої від органу досудового розслідування та суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

При визначенні імовірності переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється.

Також слідчий суддя встановив, що ризик знищити, сховати або спотворити будь-які речі, документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджується тим, що на цей час досудове розслідування кримінального провадження триває, проводяться та заплановане проведення низки слідчих (розшукових) та процесуальних дій з метою отримання доказів, які підозрюваний може знищити, сховати або спотворити, а тому ОСОБА_7 ймовірно може їх знищити, сховати або спотворити, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності.

Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що як вказано детективом у кримінальному провадженні планується допити службових осіб та осіб відповідальних за окремі напрямки AT «НВК «Іскра», «Microwave Eesti OU», TOB «ТД «TETPAKOM», TOB «Спарк-РК», та інших осіб, а враховуючи те, що ОСОБА_7 тривалий час перебував на посаді директора Департаменту логістики AT «НВК «Іскра», останній ймовірно може використати свій статус для впливу на цих свідків або особисто незаконно впливати (шляхом пропозиції грошової винагороди, погрозами тощо) на цих осіб з метою схилити їх у будь-який спосіб до ненадання ними будь-яких показань, що негативним чином може вплинути на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин даного кримінального провадження.

Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Разом з цим, слідчий суддя вважав необґрунтованою наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки детективом у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зроблено лише формальне посилання на його наявність, без належного обґрунтування.

Таким чином, в судовому засіданні, слідчим суддею встановлено, що наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обгрунтування клопотання.

Оцінивши в сукупності всі викладені обставини, слідчий суддя прийшов до висновку, що детективом у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, відтак, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_7 та тяжкості пред`явленої підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням викладеного, вимог статей 177, 178 КПК України, ступеня тяжкості інкримінованого злочину, ступеня ймовірності реалізації наявних в провадженні ризиків, даних про особу підозрюваного, характеру інкримінованої протиправній діяльності, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що є недоведеним, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою на даній стадії провадження буде недостатнім для запобігання встановленим ризикам та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому вважав відсутніми підстави для застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

За висновками слідчого судді, в даному провадженні існують підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, враховуючи дані про особу ОСОБА_7 в їх сукупності, а застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як домашній арешт, з покладенням обов`язків у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, слідчому судді належало з`ясувати чи тримання підозрюваного під вартою є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що і було зроблено слідчим суддею, з обґрунтуванням прийнятого рішення.

Також колегія суддів враховує і той факт, що під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б вказували на те, що підозрюваний ОСОБА_7 будь-яким чином ухилявся від явки до органу досудового розслідування в межах даного кримінального провадження або вчиняв будь які інші дії, які б вказували на спроби підозрюваного ухилитися від явки до органу досудового розслідування та суду, чинити тиск на свідків.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

За таких обставин, апеляційні скарги прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - без змін.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить прокурор, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційні скарги начальника Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4