Справа № 489/5959/25
кримінальне провадження
№1-кс/489/1347/26
УХВАЛА

03 березня 2026 р. м. Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000032 від 15.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 425 та ч. 3,4 ст. 410 КК України, а саме ОСОБА_7 , діючи умисно, в період 2022-2025 років, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з начальником відділу розвитку навчальної матеріально-технічної бази та супроводження програм управління доктрин та підготовки військ (сил) Головного управління доктрин та підготовки Генерального штабу Збройних сил України ОСОБА_5 та начальником служби паливно-мастильних матеріалів військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , будучи військовою службовою особою, організував та запровадив механізм безпідставного виділення, подальшого привласнення та незаконного збуту іншого військового майна - паливно-мастильних матеріалів, що перебували у державній власності, внаслідок чого в умовах дії правового режиму воєнного стану, під час здійснення Збройними Силами України заходів із відсічі та стримування збройної агресії проти України, заподіяно матеріальну шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_1 , істотно підірвало забезпечення заходів бойової підготовки, негативно вплинуло на боєздатність та оперативну готовність підрозділів Збройних Сил України в умовах збройної агресії проти України.

У результаті реалізації злочинного механізму незаконно привласнено автомобільний бензин у кількості 130 557 кг. вартістю 6 261 448 грн. та дизельне паливо у кількості 363 988 кг вартістю 14 951 538 грн., які у подальшому були незаконно збути третім особам, а грошові кошти, отримані від їх реалізації, за вказівками ОСОБА_7 розподілялись між залученими особами, що спричинило матеріальні збитки державі в особі військової частини НОМЕР_1 на загальну суму 21 212 986 грн. та істотно підірвало забезпечення заходів бойової підготовки, негативно вплинуло на боєздатність та оперативну готовність підрозділів Збройних Сил України в умовах збройної агресії проти України.

26.02.2026 у вказаному кримінальному провадженні повідомлено ОСОБА_5 , про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч. 4 ст. 410, ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 26.02.2026 в ході проведення обшуку транспортного засобу Volvo XC90, державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , а саме:транспортний засіб VOLVO ХС90 д.н.з. НОМЕР_2 , vin. НОМЕР_3 , ключ білого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 (з метою збереження речових доказів, забезпечення спеціальної конфіскації (тобто забезпечення виконання в подальшому вироку суду в цій частині), а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п.п. 1, 2, 4 ч. 2, ч. 3, ч. 6 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов,).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті (цивільний позов), арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання, прокурор зазначив, що у слідства є достатні підстави вважати, що вказані речі мають суттєве значення для даного кримінального провадження, містять відомості, які можуть бути використані як доказ, а саме існує вірогідність того, що вказане в клопотанні майно було здобуто за кошті отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Так, відповідно до ст. 98 КПК речовими доказами можуть бути інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Окремою підставою зазначено накладання арешту, з метою спеціальної конфіскації, оскільки існують підстави вважати, що вказане майно придбане за кошти, отримані та накопичені внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також, в судовому засіданні було долучено цивільний позов у кримінальному провадженні № 0000032 від 15.02.2024 за ч.3, 4 ст. 410 КК України про стягнення з підозрюваних у кримінальному провадженні № 0000032 від 15.02.2024, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_5 завданої майнової шкоди в розмірі 21 701 343 грн. (підтверджено висновком експертизи, проведеної в рамках досудового розслідування).

З огляду на вищезазначені обставини, надані до клопотання докази, досліджені в їх сукупності, заперечення надані учасниками судового розгляду, стадію досудового розслідування, а також на те, що прокурором доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно слідчий суддя з метою збереження речових доказів, забезпечення спеціальної конфіскації та цивільного позову, вважає наявними підстави для накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 Кримінального процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 26.02.2026 в ході проведення обшуку майно, а саме: транспортний засіб VOLVO ХС90 д.н.з. НОМЕР_2 , vin. НОМЕР_3 , ключ білого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя