Справа №760/5063/26 Провадження №1-кс/760/2892/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 р. м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Солом`янського районного суду м. Києва клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

«25» лютого 2026 року до Солом`янського районного суду м. Києва від ОСОБА_3 надійшло клопотання про скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України.

«26» лютого 2026 року клопотання та додані до нього документи були передані слідчому судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 (на підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 25 лютого 2026 року).

Клопотання обґрунтовано наступним. 19 грудня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_4 винесла ухвалу, якою задовольнила клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному впровадження № 0000169 від 20.12.2024 за ч.3 ст.191 КК України, яке було вилучено 07 листопада 2025 року під час проведення обшуку старшим слідчим з ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м Києві та Київській області ОСОБА_6 у зв`язку із проведенням досудового слідства у кримінальному проваджені за № 0000169 внесеному 20.12.2024 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.191 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_7 , справа № 760/29861/25, провадження № 1 кс/760/13082/25 від 03.11.2025, про надання дозволу на проведення обшуку за участю працівників ГУ «І» ДЗНД СБ України, в присутності понятих, за адресом АДРЕСА_1 , помешкання в якому він проживає. В ході проведення обшуку у нього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не зважаючи на надання ним повного доступу до інформації яка міститься в телефонах слідчому ОСОБА_6 , оперативним та технічним співробітникам СБУ, (в супереч прохання не внесені в протокол обшуку) які проводили обшук, було вилучено: мобільний телефон IPhone 15 PRO-imei НОМЕР_1 ; - мобільний телефон IPhone 12 PRO-imei НОМЕР_2 , які належать йому на праві приватної власності, мають для нього суттєву матеріальну і моральну цінність, якою без будь-яких підстав він позбавлений права користування та володіння співробітниками СБУ до тепер. В ухвалі слідчого судді про арешт майна, на жаль не вказано, яким саме критеріям речових доказів у відповідності ст. 98 КПК України відповідають вилучені у нього речі. Він наполягає що зазначені речі не мають будь-якого стосунку до наведеного вище кримінального провадження, не можуть бути знаряддям злочину, чи протиправних дій, на них не зберігаються документи, інша інформація, яка містить відомості щодо впровадження та функціонування протиправної схеми встановлення монополії в постачанні запчастин та надані послуг з ремонту техніки для потреб філії ЦУП AT Укрзалізниця, або будь - яких інших протиправних дій. Згідно постанови про визнання речовими доказами від 07 листопада 2025 року, мобільний телефон IPhone 15 PRO-imei НОМЕР_1 , мобільний телефон IPhone 12 PRO-imei НОМЕР_2 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000169 від 20 грудня 2024 року, оскільки вказані предмети мають значення для досудового розслідування, а також те, що останні можуть бути доказами під час судового розгляду, а також можуть бути використані як засіб вчинення кримінального правопорушення і зберегти на собі його сліди. Протоколом огляду речей та документів від 19 листопада 2025 року встановлено, що провести огляд мобільних телефонів не виявилось можливим, оскільки вони захищені системою логічного захисту. Як вбачається з постанови слідчого про призначення судово-технічної експертизи від 03 грудня 2025 року, попереднім оглядом мобільних пристроїв встановлено, що останні захищені системою логічного захисту та мають ознаки видалення файлів у зв`язку з чим встановити всі обставини, необхідні для подальшого розслідування кримінального провадження не вбачається за можливе, з метою з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, тому у кримінальному провадженні №0000169 від 20 грудня 2024 року призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу, для проведення дослідження експертам надано мобільний телефон мобільний телефон IPhone 15 PRO-imei НОМЕР_1 , мобільний телефон IPhone 12 PRO-imei НОМЕР_3 . Не зрозуміло, як слідчий встановив, номера іmei телефонів, та ознаки видалення файлів, якщо телефони захищені системою логічного захисту, та органи досудового слідства не мають доступу до інформації яка міститься в телефонах. Також не зрозуміло яким чином телефони можуть бути використані як засіб вчинення кримінального правопорушення і зберегти на собі його сліди. Співробітникам СБ України, під час обшуку, ним добровільно було надано повний доступ, до інформації яка зберігається в телефонах. Слідчі та оперативні співробітники Служби безпеки України з 07 листопада 2025 року мають у володінні та користуванні вилученні у нього під час обшуку два мобільні телефони, які належать йому на праві приватної власності, а тому на його думку, мали можливість ретельно провести огляд та копіювання інформації, яка знаходиться в телефонах, та опрацювати всю наявну інформацію яка міститься в пам`яті телефона та інші необхідні на думку слідчого дії з вилученими у нього речами, як це передбачено ст. 167-168 КПК України, тому числі проведення будь-яких експертиз 18.11.2025 року, він ОСОБА_3 , приблизно о 15 годині, прибув на допит в якості свідка до СУГУ СБ України у м Києві та Київській області, за адресою м. Київ, пров, Аскольдов, 3-A. Допит проводив старший слідчій з ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м Києві та Київській області ОСОБА_8 . Під час проведення допиту будь яких питань зауважень чи пропозицій стосовно доступу до інформації яка зберігається на вилучених у нього мобільних телефонах IPhone 15 PRO-imei НОМЕР_1 , мобільних телефонах IPhone 12 PRO-imei НОМЕР_2 , у слідчого не виникло . Але на його запитання про правовий статус вилучених у нього матеріальних цінностей, а саме: - мобільний телефон IPhone 15 PRO-imei НОМЕР_1 ; - мобільний телефон IPhone 12 PRO-imei НОМЕР_2 будь-якої зрозумілої відповіді не надав, на його клопотання прийняти від нього, особисто під розпис, письмове клопотання про повернення йому безпідставно вилучених під час обшуку речей, відповів відмовою, запропонувавши йому покласти його клопотання в скриньку для кореспонденції, що він і зробив в присутності ОСОБА_8 . На жаль станом на 23 лютого 2026 року ним, відповіді на його клопотання не отримано. Також зазначає, що органи досудового слідства, враховуючи, що під час обшуку, ним було надано повний доступ до інформації, яка зберігалася на вилучених у нього мобільних телефонах: IPhone 15 PRO-imei НОМЕР_1 , мобільний телефон IPhone 12 PRO-imei НОМЕР_2 , всупереч ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_7 , справа № 760/29861/25, провадження № 1 кс/760/13082/25 від 03.11.2025, не скористались нормами ч.2 ст. 168 КПК України, а саме (маючи можливість виготовити за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста) .Відповідно до норм ч.4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Ст.2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Відповідно до ст. 28 ч.1 КПК України. (Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень) на його думку термін понад 100 діб ( майже 4 місяця ) більш ніж достатній для проведення будь-яких експертиз. Відповідно до норм ст.98 ч.1 КПК України (Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення), на його думку, вилучені у нього речі не являються і не можуть являтися речовими доказами по справі, тому підлягають негайному поверненню у його володіння. Відповідно до норм ч. 2, 4 ст.132 КПК України, на його думку, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як позбавлення тимчасового права вільно користуватися та розпоряджатися майном, та не врахувані можливості без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. З врахуванням наведеного, просив скасувати накладений на підставі Ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_4 , справа № 760/31228/25, Провадження № 1-кс/760/13517/25 від 19 грудня 2025 року арешт у кримінальному впровадження № 0000169 від 20.12.2024 за ч.3 ст.191, на майно, яке вилучено 07 листопада 2025 року під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 .

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. 12.02.2026 року подав слідчому судді заяву у якій просив розгляд клопотання здійснити за його відсутності.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. 11.03.2026 року від слідчого до слідчого судді надійшла заява якою повідомляє про те, що після вилучення мобільних телефонів, що на праві власності належать ОСОБА_3 , а саме мобільних телефонів iPhone 15 Pro, імеі: НОМЕР_1 та iPhone 12 Pro, імеі: НОМЕР_2 слідчим призначено судово-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України. На даний момент експертиза відносно вказаного майна триває, у зв`язку з чим повернути його не вбачається за можливе. Враховуючи викладене, просив у задоволенні клопотання про скасування арешту на майно відмовити; розгляд клопотання просив проводити без його участі.

Дослідивши клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається зі змісту клопотання Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 грудня 2025 (справа №760/31228/25), клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000169 від 20 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, - задоволено; накладено арешт у кримінальному провадженні №0000169 від 20 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, на майно, яке вилучено 07 листопада 2025 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон iPhone 15 Pro, imei НОМЕР_1 ; мобільний телефон iPhone 12 Pro, imei НОМЕР_2 .

Постановою про призначення судово - технічної експертизи від 03 грудня 2025 року у кримінальному провадженні №0000169 призначено судово - технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Українського науково - дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України.

Слідчим суддею також було досліджено лист Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області від 04 грудня 2025 року.

Інших доказів надано слідчому судді не було.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності з клопотанням про скасування арешту до суду, який його наклав.

Аналогічна позиція щодо застосування положень статті 174 КПК України наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі №569/4374/16-ц та постанові Верховного Суду від 07.03.2018 року у справі №362/392/16-ц.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь - яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Також, згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Як вбачається зі змісту Ухвали, дослідженої слідчим суддею за допомогою доступу до Єдиного реєстру судових рішень, арешт на тимчасово вилучене майно було накладено з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Крім того вказано, що як вбачається з постанови слідчого про призначення судово-технічної експертизи від 03 грудня 2025 року, попереднім оглядом мобільних пристроїв встановлено, що останні захищені системою логічного захисту та мають ознаки видалення файлів у зв`язку з чим встановити всі обставини, необхідні для подальшого розслідування кримінального провадження не вбачається за можливе, з метою з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, тому у кримінальному провадженні №0000169 від 20 грудня 2024 року призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу, для проведення дослідження експертам надано мобільний телефон iPhone 15Pro, імеі: НОМЕР_1 ; мобільний телефон iPhone 12 Pro, імеі: НОМЕР_2 .

Таким чином, арешт було накладено на майно з метою збереження речових доказів відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України.

При накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

При дослідженні матеріалів клопотання про скасування арешту, слідчим суддею не встановлено обґрунтованості заявлених вимог, оскільки не доведено, що в подальшому в застосуванні цього заходу кримінального провадження відпала потреба, навпаки, матеріали справи свідчать про доцільність подальшого вжиття відповідних заходів.

Крім того, слідчий суддя дійшов висновку, що з врахуванням обставин кримінального провадження втручання у право власності передбачено законом, переслідує легітимну мету та є пропорційним.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що третьою особою стосовно майна якої вирішується питання на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1