В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "29" січня 2026 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000764 від 11.08.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Великий Яблунець, Житомирської області, з середньою освітою, працюючої в Шляхово-експлуатаційному управлінні Дарницького району на посаді- майстра, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,:

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 04.08.2025 приблизно 14 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 на п?ятому поверсі, поруч з квартирою АДРЕСА_3 де в цей час перебувала ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вступила у словесний конфлікт з ОСОБА_6 , в ході якого підійшла до потерпілої ОСОБА_6 та нанесла удар в обличчя.

Згідно висновку експерта ОСОБА_4 , спричинила ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень у виді: садна - на спинці носа справа в середній третині, яке відповідно до висновку екперта відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менше ніж 21 добу ( за критерієм розладу здоров`я) відповідно до п.п. 4.6 та 2.3.3 Правил..

Будучи допитаною в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, визнала повністю, підтвердила обставини зазначені в обвинувальному акті та судом встановлено, що вона вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позиції. Суду пояснила, що 04.08.2025 року була після робочої нічної зміни була дуже втомлена. Вона спала, і прокинулась від того, що в її квартиру дуже гучно стукали. Відкривши двері, вона побачила ОСОБА_6 з якою почався словесний конфлікт, в ході якого вони одна одну ображали. Перебуваючи у стані сильної втоми, вона вдарила ОСОБА_6 в обличчя. Про що зараз дуже шкодує, та щиро розкаюється, просила суворо не карати.

Враховуючи ті обставини, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення, обставини вчиненого правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, та беручи до уваги те, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо добровільності та істинності її позиції, також судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі як потерпіла так і обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності її позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Допитавши обвинувачену ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, суд вважає, що провина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом доведена у повному обсязі. Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обираючи обвинуваченій вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального проступку, обставини вчинення кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії нетяжкого злочину, умисний винний протиправний характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію вчиненого кримінального правопорушення, дані про її особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують обвинуваченій покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Зокрема, судом враховано, особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, має постійне місце проживання та реєстрації, офіційно працевлаштована, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, її віку та стану здоров`я, суд вважає необхідним і достатнім покаранням для її виправлення й попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, покарання передбачене санкцією ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу, в мінімальному розмірі.

Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлено.

Питання речового доказу суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: CD-R диск з слідчим експериментом- залишити у матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя