печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3450/26-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого: не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000215 від 15.10.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в особливо важливих справах Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, капітан Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , за погодженням прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку проведеного 22.01.2026 в кримінальному провадженні № 0000215 від 15.10.2025 старшим слідчим в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_8 , порядку ч. 3 ст. 233 КПК України в адміністративному приміщенні Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 18-А, а саме:

- мобільний телефон Samsung Galaxy А36 5G, модель SM-A366B/DS, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI-2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 ;

- мобільний телефон One Plus, модель IV2201, серійний номер НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 , IMEI-2: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_10 .

Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Київської міської прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному № 0000215 від 15.10.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

24.02.2022 указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Цього ж дня у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким зокрема зобов`язано місцеві органи виконавчої влади у взаємодії з ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2) за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення громадян, які призиваються на військову службу.

Відповідно до ч. 10. п. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, опікуни особи, визнаної судом недієздатною.

Порядок призначення опіки осіб, визнаних судом недієздатними, унормований Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 №34/166/131/88.

Враховуючи вищевказані вимог чинного законодавства та маючи на меті отримання консультації щодо наявності законних підстав для оформлення догляду відносно свого батька, який є інвалідом ІІІ групи, ОСОБА_11 , звернувся до свого знайомого ОСОБА_4 , який обіймав посаду начальника відділу з питань майна комунальної власності Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації.

Під час, зустрічі з ОСОБА_4 , яка відбулася приблизно о 12:14 год 14.11.2025, за адресою: м. Київ, вул. Лук`яненка,18, ОСОБА_11 повідомив про потребує консультації щодо процедури оформлення догляду відносно свого батька, який є інвалідом ІІІ групи, однак тривай час хворіє та потребує постійного стороннього догляду.

На вказане прохання ОСОБА_4 відреагував готовністю допомогти та повідомив, що перебуває в дружніх відносинах з начальником Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_6 , яка в силу своїх функціональних обов`язків відповідає за вирішення питань пов`язаних, в тому числі, з призначенням догляду та до якої він планує звернутися для консультації щодо питання можливості призначення ОСОБА_11 доглядачем батька.

Так, у невстановлений слідством час та місці, але не пізніше початку жовтня 2025 року в ОСОБА_4 , виник протиправний корисливий умисел, спрямований на одержання ним як службовою особою неправомірної вигоди від ОСОБА_11 , взамін за оформлення останньому опіки відносно недієздатної особи, яка проживає на території Оболонського району міста Києва.

Усвідомлюючи, що реалізація такого задуму потребує залучення співробітників Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, до компетенції яких відносяться вирішення питань щодо встановлення опіки недієздатних осіб, а також подальшого звернення до суду щодо призначення опікунів, ОСОБА_4 вирішив залучити до свого протиправного задуму начальника Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_6 , а також інших невстановлених на даний час інших співробітників Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, яким довів до відому розроблений ним протиправний задум та на реалізацію якого останні погодилися останні погодилися.

В свою чергу, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що реалізація зазначеного протиправного задуму потребує виготовлення та оформлення документів, а також підготовки документів для звернення до Оболонського районного суду міста Києва для призначення ОСОБА_11 опікуном недієздатної особи, з відома та погодження ОСОБА_4 , шляхом застосування адміністративного ресурсу залучила до реалізації протиправного умислу головного спеціаліста Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_5 , довівши їй до відома протиправний задум та на реалізацію якого остання погодилася.

Через деякий час, ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_11 та призначив особисту зустріч, яка відбулася приблизно о 16:00 год 17.11.2025 за адресою: м. Київ, вул. Лук`яненка,18, під час якої повідомив, що оформлення догляду за батьком є проблемним з огляду на наявність інших близьких родичів та також складну процедуру та довготривалу оформлення.

Під час, наступної зустрічі між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , яка відбулася приблизно о 13:13 год 11.12.2025 за адресою: м. Київ, вул. Лук`яненка,18, останній, будучи службовою особою та усвідомлюючи протиправність свої дій, запропонував ОСОБА_11 оформити його опікуном недієздатної особи, яка проживає на території Оболонського району міста Києва та кандидатуру якої надасть начальник Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_6 з числа недієздатних осіб Оболонського району міста Києва, облік яких здійснює очолюване нею управління, з подальшим поміщенням такої особи до медичного закладу на довготривале лікування з можливістю здачі в оренду майна (квартири) цієї особи взамін за надання ОСОБА_11 неправомірної вигоди в розмірі 10 000 доларів США.

Крім того, ОСОБА_4 повідомив про процедуру оформлення опіки, яка полягала в підготовці службовими особами Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації документів необхідних для винесення на розгляд опікунської ради Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації пропозиції призначити ОСОБА_11 опікуном недієздатної особи, прийнятті опікунською радою Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації рішення про погодження призначення ОСОБА_11 опікуном недієздатної особи та подання до Оболонського районного суду міста Києва, документів, необхідних для призначення ОСОБА_11 опікуном недієздатної особи.

15.12.2025 приблизно о 15:55 год ОСОБА_11 прибув на зустріч до ОСОБА_4 до приміщення торгового центру «Ретровіль» за адресою: м. Київ, п-т Європейського Союзу, 47.

В ході розмови, ОСОБА_4 висловив ОСОБА_11 прохання про передачу неправомірної вимоги в декілька етапів, а саме: під час цієї зустрічі необхідно передати 3 000 доларів США, наступну частину неправомірної вигоди в розмірі 2 000 доларів США необхідно передати після засідання опікунської ради, яке відбудеться в січні 2026 року, а останню частину неправомірної вигоди в розмірі 5 000 доларів США необхідно передати після рішення суду.

Під час розмови, ОСОБА_11 , який діяв під контролем працівників правоохоронного органу, передав ОСОБА_4 , а останній отримав, неправомірну вигоду у розмірі 3000 доларів США за підготовку службовими особами Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації та подання на розгляд опікунської ради Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, документів необхідних для призначення ОСОБА_11 опікуном недієздатної особи .

Надалі, ОСОБА_4 в телефонному режимі призначив ОСОБА_11 зустріч, яка відбулася приблизно о 15:38 год 17.12.2025 за адресою: м.Київ, вул. Лук`яненка,18, під час якої була присутня ОСОБА_6 , яка продемонструвала свою обізнаність з обставинами оформлення ОСОБА_11 опіки відносно недієздатної особи та повідомила, що оформленням документів щодо опіки, за її дорученням буде займатися головний спеціаліст Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві ОСОБА_5 .

Надалі, ОСОБА_6 , узгодивши в телефонному режимі з ОСОБА_5 час та місце, та вказала ОСОБА_11 на необхідність прибути на наступний день о 11:00 год до службового кабінету ОСОБА_5 , яка повідомить які документи необхідно надати ОСОБА_11 та інші деталі для успішного вирішення питання призначення опікунства.

Крім того, в ході вказаної зустрічі, ОСОБА_4 повідомив, що сума неправомірної вигоди, яку повинен передати ОСОБА_11 буде розподілена між службовими особами Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а також іншими невстановленими службовими особами Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації.

На виконання наданої ОСОБА_6 вказівки, приблизно о 11:40 год 18.12.2025 ОСОБА_11 прибув до службового кабінету ОСОБА_5 , за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 18-А.

Під час вказаної зустрічі, ОСОБА_5 надала ОСОБА_11 детальну інформацію про порядок та процедуру оформлення опіки відносно недієздатних осіб, повідомила анкетні дані та спосіб життя недієздатної особи відносно якої буде оформлена опіка та звернула увагу, що вказана особа визнана судом недієздатною у зв`язку із психічним захворюванням, а також запропонувала допомогу з пожиттєвим поміщенням недієздатної особи до медичного закладу, після встановлення опіки.

Крім того, ОСОБА_5 повідомила, що засідання опікунської ради Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації відбудеться 15.01.2026, а також детально проінструктувала ОСОБА_11 щодо необхідності демонстрації на засіданні опікунської ради обізнаності про спосіб життя недієздатної особи, які вказують на наближені відносини між потенційним опікуном та підопічною особою та наявність тривалої участі в житті вказаної недієздатної особи.

15.01.2026 приблизно о 11:20 год перед засіданням опікунської ради Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_11 перебуваючи в будівлі Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, за адресою: м. Київ, вул. Лук`яненка, 16, зустрівся із ОСОБА_5 , яка повідомила, що на засідання опікунської ради винесено питання про призначення ОСОБА_11 опікуном двох недієздатних осіб, а саме попередньо обумовленого ОСОБА_12 , а також його сестри Алли.

Цього ж дня, приблизно о 11:39 год після засіданням опікунської ради Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_11 перебуваючи в будівлі Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, за адресою: м. Київ, вул. Лук`яненка, 16, зустрівся із ОСОБА_4 , в ході розмови останній повідомив, що опікунська рада проголосувала за призначення ОСОБА_11 опікуном двох недієздатних осіб, а також змінив спосіб передачі неправомірної вигоди, вказавши, що крім 3 000 доларів США, які ОСОБА_11 передав 15.12.2025, інші частини неправомірної вигоди необхідно передавати наступним чином: 3 000 доларів США необхідно передати найближчим часом, а останню частину неправомірної вигоди в розмірі 4 000 доларів США необхідно передати після рішення суду, як і було обумовлено раніше.

22.01.2026 ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру в одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

22.01.2026 адресу органу досудового розслідування надійшли матеріали оперативного підрозділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, з яких вбачається причетність до вчинення кримінального правопорушення начальника відділу з питань майна комунальної власності Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_4 , начальника Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_6 та головного спеціаліста Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_5 , а також інших невстановлених на даний час службових осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації.

Крім того, згідно тверджень наведених в матеріалах оперативного підрозділу в службових кабінетах вказаних службових осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, в службовому приміщенні, в якому зберігаються матеріали засідань опікунської ради Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, а також за місцем фактичного проживання кожного із фігурантів можуть зберігатися предмет неправомірної вигоди - грошові кошти, передані 15.12.2026 під контролем правоохоронного органу, документи та інші речові докази, які фігуранти кримінального провадження або інші особи можуть знищити під час викриття протиправної діяльності.

Враховуючи вищевикладене, з метою перевірки та встановлення фактів протиправної діяльності службових осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , їх ролі у здійсненні незаконних дій, вилучення оригіналів документів та інших речових доказів, виникла необхідність у проведенні невідкладної слідчої дії - обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України в адміністративному приміщенні Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 18-А.

В ході обшуку проведеного 22.01.2026 в адміністративному приміщенні Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 18-А, в період часу з 17:26 год по 19:00 старшим слідчим в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_8 , виявлено та вилучено наступне:

- мобільний телефон Samsung Galaxy А36 5G, модель SM-A366B/DS, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI-2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 ;

- мобільний телефон One Plus, модель IV2201, серійний номер НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 , IMEI-2: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_10 .

Постановою слідчого від 22.01.2026 вказані документи та предмети визнані речовим доказом.

В судове засідання слідчий не з`явився, прокурор групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні - ОСОБА_13 подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, в якій підтримав вимоги клопотання з викладених у ньому підстав, просив їх задовольнити.

Представники власників майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки слідчому судді не відомі.

Власник майна - ОСОБА_10 , яка є третьою особою у вказаному кримінальному провадженні подала заяву про розгляд клопотання без її участі, щодо задоволення клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон One Plus, модель IV2201, серійний номер НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 , IMEI-2: НОМЕР_6 просить відмовити.

Представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_14 подав заяву про відмову в задовленні клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон Samsung Galaxy А36 5G, модель SM-A366B/DS, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI-2: НОМЕР_3 . Зазначив, що ОСОБА_6 добровільно надала доступ до мобільного телефону, чим виявила повне сприяння слідству та відсутність будь яких намірів щодо приховування чи знищення інформації. Крім того, з моменту вилучення телефону у органу досудового розслідування було достатньо часу для огляду пристрою та копіювання необхідних даних. Відтак, арешт майна в цьому випадку призведе до незаконного та необгрунтованого обмеження конституційного права на мирне володіння майном.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Київської міської прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному № 0000215 від 15.10.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

В рамках здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 22.01.2026 ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру в одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

22.01.2026 адресу органу досудового розслідування надійшли матеріали оперативного підрозділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, з яких вбачається причетність до вчинення кримінального правопорушення начальника відділу з питань майна комунальної власності Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_4 , начальника Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_6 та головного спеціаліста Управління соціального захисту населення Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_5 , а також інших невстановлених на даний час службових осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації.

Крім того, згідно тверджень наведених в матеріалах оперативного підрозділу в службових кабінетах вказаних службових осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, в службовому приміщенні, в якому зберігаються матеріали засідань опікунської ради Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, а також за місцем фактичного проживання кожного із фігурантів можуть зберігатися предмет неправомірної вигоди - грошові кошти, передані 15.12.2026 під контролем правоохоронного органу, документи та інші речові докази, які фігуранти кримінального провадження або інші особи можуть знищити під час викриття протиправної діяльності.

Враховуючи вищевикладене, з метою перевірки та встановлення фактів протиправної діяльності службових осіб Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , їх ролі у здійсненні незаконних дій, вилучення оригіналів документів та інших речових доказів, виникла необхідність у проведенні невідкладної слідчої дії - обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України в адміністративному приміщенні Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 18-А.

В ході обшуку проведеного 22.01.2026 в адміністративному приміщенні Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 18-А, в період часу з 17:26 год по 19:00 старшим слідчим в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_8 , виявлено та вилучено наступне:

- мобільний телефон Samsung Galaxy А36 5G, модель SM-A366B/DS, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI-2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 ;

- мобільний телефон One Plus, модель IV2201, серійний номер НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 , IMEI-2: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_10 .

Постановою слідчого від 22.01.2026 вказані документи та предмети визнані речовим доказом.

Як визначено у ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи, що вилучений під час обшуку 22.01.2026 в адміністративному приміщенні Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 18-А, мобільний телефон Samsung Galaxy А36 5G, модель SM-A366B/DS, серійний номер RFCY600R0SE, IMEI: НОМЕР_2 , IMEI-2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 , на який просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, та постановою слідчого визнано речовим доказами у кримінальному провадженні №0000215 від 15.10.2025, та зважаючи на те, що вказаний мобільний телефон має доказове значення для вказаного кримінального провадження, беручи до уваги наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доведеність необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на вилучений мобільний телефон Samsung Galaxy А36 5G, модель SM-A366B/DS, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI-2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 ..

За таких обставин, клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню в цій частині.

Що стосується накладення арешту на вилучений в ході проведення обшуку 22.01.2026 - мобільний телефон One Plus, модель IV2201, серійний номер НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 , IMEI-2: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_10 , слід зазначити наступне.

Частиною 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, на правову підставу для звернення з клопотанням слідчий посилається на п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, згідно якого арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вилучений під час обшуку мобільний телефон є предметом, доказом злочину, набутий злочинним шляхом або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з наданих слідчому судді матеріалів клопотання не вбачається.

Слідчий не навів у клопотанні та не надав жодного належного і допустимого доказу, що вилучений під час обшуку мобільний телефон One Plus, модель IV2201, серійний номер НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 , IMEI-2: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_10 , дійсно може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, яке здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про призначення експертизи тимчасово вилучених електронних інформаційних систем або їх частин, яка, відповідно до п. 2 ст. 2 ст. 168 КПК України, є необхідною умовою проведення експертного дослідження. Не міститься таких даних і в клопотанні органу досудового розслідування

Статтею 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Вказане свідчить, що всупереч доводам слідчого, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яка є третьою особою у вказаному кримнальному провадженні і при вказаних обставинах явно порушуватиметься справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як визначено у ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон One Plus, модель IV2201, серійний номер НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 , IMEI-2: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_10 , що був вилучений 22.01.2026 року необхідно відмовити, оскільки слідчим суддею не встановлено яким саме критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, відповідає майно. З наданих слідчому судді матеріалів не вбачається зв`язку між обставинами, які розслідуються у кримінальному провадженні, та майном, на яке накладається арешт з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 107, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000215 від 15.10.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку проведеного 22.01.2026 в кримінальному провадженні № 0000215 від 15.10.2025 старшим слідчим в ОВС Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_8 , порядку ч. 3 ст. 233 КПК України в адміністративному приміщенні Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 18-А, а саме:

- мобільний телефон Samsung Galaxy А36 5G, модель SM-A366B/DS, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI-2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 .

Роз`яснити підозрюваному, його захиснику, іншому власнику або володільцю майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді у порядку, встановленому ст. 174 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0000215 від 15.10.2025 року.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_15