УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 525/573/24

провадження № 51- 4684 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши спільну касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 21 липня 2025 року та доповнення до касаційної скарги ОСОБА_4 ,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 звернулись до Касаційного кримінального суду з касаційною скаргою, в якій порушують питання про перегляд вищезазначеного рішення апеляційного суду в касаційному порядку. Разом з цим, за змістом скарги зазначають, що копію оскаржуваного судового рішення засуджений отримав у жовтні 2025 року, а в особистому кабінеті захисника у системі «Електронний суд» повний текст ухвали від 21 липня 2025 року з`явився лише

20 жовтня 2025 року. У доповненні до касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 просить поновити йому строк на касаційне оскарження.

Дослідивши доводи клопотання, наявну у Суді копію оскаржуваного судового рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні клопотання засудженого про поновлення строку на касаційне оскарження слід відмовити, а касаційну скаргу повернути виходячи з наступного.

Відповідно з ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.

Також Суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

За приписами ч. 1 ст. 26 КПК, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать

від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскаржувана ухвала Полтавського апеляційного суду була постановлена

21 липня 2025 року та з її змісту вбачається, що засуджений ОСОБА_4 і його захисник ОСОБА_5 були присутні у судовому засіданні апеляційного суду, їм було роз`яснено порядок та строк її оскарження.

Відповідно до розписки ОСОБА_4 , яка надійшла на адресу Верховного Суду з ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)», вищезазначену копію ухвали Полтавського апеляційного суду від 21 липня 2025 року засуджений отримав

09 жовтня 2025 року, а відтак, останнім днем строку подання касаційної скарги до Касаційного кримінального суду на вищезазначену ухвалу було 12 січня 2026 року.

З клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження

та касаційною скаргою засуджений звернувся 15 січня 2026 року (згідно даних «Укрпошта» на конверті), тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку на касаційне оскарження.

Проте, зазначені засудженим причини пропуску строку на касаційне оскарження вказаної вище ухвали апеляційного суду, а саме, отримання ним копії цього судового рішення у жовтні 2025 року, колегія суддів не може визнати поважними, оскільки останній не був позбавлений можливості протягом встановленого законом тримісячного строку на касаційне оскарження подати касаційну скаргу.

Інших поважних причин, які б перешкоджали ОСОБА_4 оскаржити ухвалу Полтавського апеляційного суду від 21 липня 2025 року в передбачений законом строк, у клопотанні не наведено.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не знаходить підстав

для поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення апеляційної інстанції.

Разом з цим, доводи про те, що повний текст оскаржуваної ухвали апеляційного суду з`явився у особистому кабінеті захисника ОСОБА_5 у системі «Електронний суд» 20 жовтня 2025 року, не заслуговують на увагу з огляду на те, що ухвалою Касаційного кримінального суду від 15 грудня 2025 року захиснику ОСОБА_5 вже було відмовлено у поновленні строку на касаційне оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 21 липня 2025 року стосовно ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції

за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 21 липня 2025 року залишити без задоволення, а касаційну скаргу - повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3