УХВАЛА

Іменем України

справа № 542/261/26

провадження № 1-кп/542/48/26

12 лютого 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адваката ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду в селищі Нові Санжари Полтавського району Полтавської області клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого начальником Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000046 від 09.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в :

12 лютого 2026 року до суду надійшло вказане клопотання.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого. За вказаним фактом розпочато досудове розслідування.

Зазначив, що 12.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

У своєму клопотанні слідчий також вказав на необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та вказав на неможливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Посилався на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити. Пояснення надав аналогічні, викладеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник проти задоволення клопотання не заперечували.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані до клопотання документи, слідчий суддя дійшов таких висновків.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене 09.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 80000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

12.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Згідно з повідомленою підозрою 06.02.2026 близько 19:00 год, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 перебували в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 , у свого знайомого ОСОБА_9 та його співмешканки ОСОБА_10 , де всі разом на кухні розпивали алкогольні напої.

У цей час, між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_9 раптово виник побутовий конфлікт, в ході якого, у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .

ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись в кухні, підійшов до ОСОБА_9 , який сидів на лавці напроти нього, та правою рукою, стиснутою в кулак, наніс один удар в обличчя ОСОБА_9 . Останній, з метою уникнення подальшого побиття, перейшов у спальну кімнату вказаного будинку та ліг на ліжко.

ОСОБА_4 направився за потерпілим у спальню, де наніс близько 10 ударів руками, стиснутими в кулаки, в обличчя ОСОБА_9 , який в цей час лежав на ліжку. У подальшому ОСОБА_4 стягнув ОСОБА_9 на підлогу, дістав із своєї кишені штанів ніж та, тримаючи його в правій руці, продовжив наносити численні удари руків`ям ножа, ногами та кулаками по обличчю та тулубу потерпілого, спричинивши наступні тілесні ушкодження: ВЧМТ, перелом правої скроневої кістки, забій головного мозку тяжкого ступеню, субдуральна гематома правої півкулі, набряк головного мозку, закрита травма грудної клітини, перелом з 8-го та по 12-те ребер з права, з 3-го по 8-ме з ліва, двобічний пневмоторакс, множинні садна та гематоми тулубу, шиї, глови. Після нанесення побоїв, на наступний день викликали швидку медичну допомогу, яка госпіталізувала ОСОБА_9 .

07.02.2026 ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями госпіталізовано до КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради», де 09.02.2026, не приходячи до тями, останній внаслідок отриманих тілесних ушкоджень помер.

Відповідно до довідки ДСУ «Полтавське ОБ СМЕ» від 10.02.2026 № 297 причиною смерті ОСОБА_9 є крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку, закрита черепно- мозкова травма.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

На підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:

- протоколи огляду місця події;

- протокол огляду трупа;

- постанови про визнання речовими доказами;

- протоколи допиту свідків;

- протоколи проведення слідчих експериментів за участю свідків;

- протокол огляду диску з відеозаписом;

- довідка ДСУ «Полтавське обласне бюро судово-медичної експертизи» із зазначенням причини смерті ОСОБА_9 .

Дослідивши надані органом досудового розслідування докази, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вони обґрунтовують підозру ОСОБА_4 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, оскільки свідчать про те, що ОСОБА_4 міг його вчинити при зазначених у клопотанні обставинах.

Враховуючи стадію кримінального провадження, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду клопотання, вважає, що підозра є обґрунтованою у розумінні положень п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У своєму клопотанні слідчий зазначив про наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, беручи до уваги надані докази, суд дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 вказаної норми.

Так, існує ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку. Підозрюваний ОСОБА_4 не має офіційного джерела доходів, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від суду.

Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності певної особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства чи суду.

Слідчий суддя враховує, що знаходячись на волі, підозрюваний ОСОБА_4 враховуючи його заінтересованість у результатах досудового розслідування, матиме можливість шляхом вмовлянь або погроз вплинути на свідків з метою уникнення відповідальності, що може призвести до подальших змін показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, матеріалами клопотання підтверджено, що підозрюваний ОСОБА_4 є особою, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення умисних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 347 КК України України, має непогашену судимість за їх вчинення та наразі відбуває покарання у виді іспитового строку.

Наведені обставини, на переконання слідчого судді, дають підстави для висновку про те, що існує ризик продовження чи повторення протиправної поведінки з боку підозрюваного.

Між тим, на думку слідчого судді, органом досудового розслідування не доведено існування ризику того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на його обґрунтування не було наведено переконливих доводів та не надано достатніх доказів.

Ґрунтуючись на досліджених у судовому засіданні матеріалах та поясненнях сторін провадження, суд під час розгляду питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує наступні обставини:

- кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжких і у разі визнання його винуватим, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, крім того, вказане кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 спричинило смерть потерпілого, що, в свою чергу, обтяжує відповідальність;

- характер, кількість та часовий проміжок, протягом якого спричинялись тілесні ушкодження потерпілому, згідно з повідомленою підозрою, суттєво впливають на ступінь суспільної небезпечності особи, яка підозрюється у вчиненні такого злочину;

- на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 виповнилося 40 років;

- про наявність тяжких хронічних захворювань, які б перешкоджали триманню під вартою, до суду учасники провадження будь- яких доказів не надали;

- під час розгляду клопотання не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою;

- ОСОБА_4 має непогашену судимість та підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення під час іспитового строку;

- за місцем проживання характеризується задовільно;

- відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків за місцем проживання;

- офіційно не працевлаштований, не має стабільного та регулярного джерела доходу;

-відомостей щодо дотримання підозрюваним умов застосованих раніше запобіжних заходів, якщо такі застосовувалися, а також інформації щодо повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення на момент розгляду клопотання суду не надано.

Водночас, надані прокурором відомості свідчать про вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Приймаючи до уваги наявність обставин, визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, встановлені суддею ризики та обставини, що визначені у ст. 177, 178 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, його вік, відсутність відомостей про те, що за станом здоров`я він не може утримуватися під вартою слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Застосування застави як основного запобіжного заходу відтермінує можливість його виконання, що, з урахуванням особистої заінтересованості підозрюваного у результатах досудового розслідування та судового розгляду, створює ймовірну можливість для його позапроцесуальних дій.

Домашній арешт, у тому числі цілодобовий, пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на цьому його етапі.

Більш м`які, аніж зазначені, запобіжні заходи, а саме: особиста порука та особисте зобов`язання тим більше не зможуть належним чином забезпечити досягнення мети застосування запобіжного заходу. Адже, у випадку їх застосування, з огляду на встановлені судом ризики, відсутні будь- які стримуючі стимули від неналежного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Ця позиція суду обґрунтовується сукупністю всіх без винятку обставин, наведених раніше у цій ухвалі, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного.

Визначаючи строк дії запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів відповідно до положень ч. 1 ст. 197 КПК України, запобіжний захід обирається в межах строку досудового розслідування, який у цьому кримінальному провадженні становить два місяці з дня повідомлення про підозру. У зв`язку з цим запобіжний захід щодо ОСОБА_7 слідчий суддя застосовує до 12.04.2026.

Пунктами 1 та 2 частини 4 статті 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, а також щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 вчинено із застосуванням насильства щодо потерпілого та спричинило його смерть, тобто наявність обставин, визначених п. 1 та 2 ч. 4 ст. 183 КПК України,а також приймаючи до уваги встановлені слідчим суддею ризики та обставини, що визначені у ст. 177, 178 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» терміном на 60 днів, тобто до 12.04.2026 включно.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою визначити до 12 квітня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити сторонам кримінального провадження та направити для виконання Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження та прокурорів, що здійснюють повноваження у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою яка утримується під вартою в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1