Справа № 344/2097/26
Провадження № 11-сс/4808/85/26
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника адвоката ОСОБА_10 та захисника адвоката ОСОБА_9 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2026 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів - до 03 квітня 2026 року включно. Визначено заставу 70 (сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 232960 (двісті тридцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят) гривень.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу. Просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині визначення застави та прийняти нову, якою визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень з покладенням на ОСОБА_8 відповідних обов`язків.

Сторона захисту вважає, що заявлені прокурором ризики не були доведені, а також суд не взяв до уваги дані про особу підозрюваного при визначенні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Зазначає, що ОСОБА_8 раніше не притягався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, не схильний до соціально небезпечної поведінки, має постійне місце проживання, проживає у фактичних шлюбних відносинах із співмешканкою ОСОБА_11 , майновий стан підозрюваного є незадовільним, у нього відсутнє нерухоме та рухоме майно, відсутні доходи, тому визначення йому застави у розмірі 232 950 (двісті тридцять дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень є непомірно високим та необґрунтованим.

Крім того, не погоджується з покладеними слідчим суддею на підозрюваного обов`язками у разі внесення застави, а саме: без дозволу слідчого, прокурора чи суду не відлучатися із території військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дотримуватися вимог несення військової служби. Оскільки слідчий суддя вийшов за межі клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу та поклав на підозрюваного обов`язки, не передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, чим фактично зобов`язав підозрюваного у разі внесення застави повернутись до проходження військової служби у мовах вчинення самовільного залишення військової частини, що може бути виключно в добровільному порядку та за погодженням з командуванням військової частини, а також бути підставою для вирішення питання щодо звільнення від кримінальної відповідальності у відповідності до ч.5 ст. 401 КК України.

На адресу Івано-Франківського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_9 , в якій він просить скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2026 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_12 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір застави та виключити процесуальний обов`язок: без дозволу слідчого, прокурора чи суду не відлучатись із території військової частини НОМЕР_1 Західного ОТГ НГ України.

Вважає, що при винесенні вказаної ухвали слідчий суддя не дотримався норм матеріального та процесуального права, а саме: слідчим суддею на вказані докази, що ОСОБА_12 не виконуватиме покладені на нього обов`язки.

Вказує, що ризики, наведені прокурором, є необґрунтованими та недоведеними.

На думку сторони захисту, слідчий суддя визнаючи заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, не врахував обставини кримінального правопорушення, мотив, тяжкість злочину, особу підозрюваного, а також порушив вимоги ст. 182 КПК України, оскільки ОСОБА_12 не працює, засобів для існування не має, має на утриманні маму, бабусю та дідуся. Крім того, слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_12 раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, міцні соціальні зв`язки, під час служби отримав травми, не має наміру переховуватись від суду та слідства, впливати на свідків чи вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Зазначає, що слідчий суддя безпідставно застосував не передбачений КПК України процесуальний обов`язок: без дозволу слідчого, прокурора чи суду не відлучатись із території військової частини НОМЕР_1 Західного ОТО НГ України.

До початку судового розгляду на адресу Івано-Франківського апеляційного суду надійшла заява захисника адвоката ОСОБА_10 , в якій вона повідомляє про припинення її повноважень як захисника підозрюваного ОСОБА_8 .

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечив доводи і вимоги поданої апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, П`ятим слідчим відділом( з дислокацією у м. Івано-Франківську) територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000815 від 24.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

04 лютого 2026 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру в самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 відповідно до ст. 12 КК України є тяжким (ч. 5 ст. 407 КК України), за вчинення якого передбачено покарання караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Слідчий суддя задовольнив дане клопотання та застосував до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 03 квітня 2026 року включно.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України.

При цьому, висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри за ч. 5 ст. 407 КК України, в апеляційній скарзі захисником не оспорюються, а тому перевірці під час апеляційного розгляду не підлягають.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку стосовно того, що слідчим і прокурором надано достатньо даних, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають в можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків; вчинити інші кримінальні правопорушення.

Твердження захисника щодо недоведеності прокурором ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_8 є непереконливими, оскільки відповідно до вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання.

Обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненому.

Слідчий суддя обґрунтовано вказав на можливість обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 70 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 232960 (двісті тридцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок..

Обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України.

Колегія суддів вважає, що обставини, які вказані захисниками адвокатами ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в апеляційних доводах, а саме те, що ОСОБА_8 раніше не притягався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, не схильний до соціально небезпечної поведінки, має постійне місце проживання, проживає у фактичних шлюбних відносинах із співмешканкою ОСОБА_11 , майновий стан підозрюваного є незадовільним, має на утриманні маму, бабусю та дідуся, під час служби отримав травми, не має наміру переховуватись від суду та слідства, впливати на свідків чи вчиняти інші кримінальні правопорушення - не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не виключають наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на нею процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкості злочину, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів вважає що покладені слідчим суддею на ОСОБА_8 обов`язки у разі внесення застави не відлучатися без дозволу з території військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідають ч. 5 ст. 194 КПК України та спрямовані на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. З огляду на те, що підозрюваний є діючим військовослужбовцем, його місцем служби та постійного перебування є військова частина, а тому визначене обмеження не виходить за межі клопотання прокурора, а лише конкретизує його з урахуванням правового статусу особи.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів, суд апеляційної інстанції не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник, немає, а тому ухвалу слідчого судді належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_10 та захисника адвоката ОСОБА_9 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2026 року про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5