Справа № 342/792/25
Провадження № 11-сс/4808/94/26
Категорія ст. 181 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Городенківського районного суду від 10.02.2026 щодо підозрюваної ОСОБА_8 за ч.2 ст. 364 КК України

в с т а н о в и в :

1. Зміст ухвали суду першої інстанції.

1.1. Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволено.

Застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло без дозволу слідчого, прокурора, суду в період доби з 23:00 год до 06:00 год. з покладенням не неї відповідних обов`язків.

1.2. Ухвала слідчого судді мотивована тим що, незважаючи на доведеність ризиків переховування підозрюваної чи перешкоджання слідству, суд вирішив застосувати до неї не цілодобовий, а лише нічний домашній арешт (з 23:00 до 06:00), щоб зберегти їй можливість вільно відвідувати медичні заклади для лікування та забезпечувати життєві потреби.

2. Доводи апеляційної скарги.

2.1. Застосування домашнього арешту загрожує життю та здоров`ю підозрюваної, оскільки вона є інсулінозалежною, схильна до діабетичних ком і може потребувати невідкладної госпіталізації у будь-який час доби.

2.2. Висунута підозра є необґрунтованою, оскільки сторона обвинувачення не надала доказів видачі наказів про преміювання самої себе, а питання невідповідності цих наказів законодавству має вирішуватися шляхом їх скасування у судовому порядку.

2.3. Ризик переховування від слідства не доведений і ґрунтується лише на тяжкості ймовірного покарання, тоді як підозрювана здає паспорти для виїзду за кордон, прив`язана до місцевого лікування та судиться для поновлення на роботі в Україні.

2.4. Ризик впливу на свідків ґрунтується на припущеннях, оскільки підозрювану вже звільнено з посади (вона не має повноважень для тиску), а самі свідки вже були допитані.

2.5. Ризик перешкоджання кримінальному провадженню через використання особистих чи ділових зв`язків є голослівним припущенням слідства, яке не підтверджується жодними доказами.

2.6. Прокурор не довів недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, а слідчий суддя першої інстанції належним чином не врахував життєву необхідність підозрюваної мати постійний та безперешкодний доступ до медичної допомоги.

Враховуючи наведені обставини, просить оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

3. Доводи доповнення до апеляційної скарги.

3.1. Підзахисна ОСОБА_8 страждає на хворобу, яка проявляється у різкому підвищенні рівня цукру в крові, що може призвести до діабетичної коми та є небезпечним для її життя і здоров`я.

3.2. Стан здоров`я підозрюваної вимагає цілодобового нагляду та швидкого реагування на сигнали апарату контролю цукру, що ускладнюється застосованим запобіжним заходом у вигляді нічного домашнього арешту.

3.3. Підозрювана ОСОБА_8 добросовісно виконує покладені на неї ухвалою обов`язки, сприяє органам досудового розслідування та бажає об`єктивного і всебічного розгляду справи.

Просить апеляційну скаргу задовольнити та дослідити документи які долучені до доповнення до апеляційної скарги.

4. Позиції сторін в суді апеляційної інстанції.

4.1. В судовому засіданні сторона захисту доводи апеляційної скарги підтримала просила її задовольнити.

4.2. Прокурор заперечив проти апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

5. Мотиви апеляційного суду.

5.1. Згідно з ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обмеження права на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Норма ч. 1 ст. 194 КПК України покладає на суд обов`язок установити: 1) обґрунтованість підозри (ст. 177 КПК України); 2) наявність ризиків (ст. 177 КПК України); 3) можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів (ч.1 ст. 183 КПК України).

За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби (ст. 181 КПК України).

5.2. Щодо доводів апеляційної скарги про необгрунтованість підозри.

Апеляційний суд відхиляє вказані доводи захисту, оскільки слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не вирішує питання про доведеність вини особи, а лише перевіряє наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, надані стороною обвинувачення докази на цьому етапі розслідування є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину за ч. 2 ст. 364 КК України. Остаточна оцінка наказів та нормативних положень, на які посилається захист, здійснюватиметься судом під час розгляду кримінального провадження по суті.

5.3. Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Доводи апелянта про відсутність ризиків спростовуються обставинами справи. Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_8 (ч. 2 ст. 364 КК України), передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. З огляду на тяжкість ймовірного покарання, об`єктивно існує ризик переховування підозрюваної від слідства. Факт наявності цивільного спору щодо поновлення на роботі цей ризик повністю не нівелює. Крім того, враховуючи попередню посаду підозрюваної (начальник відділу освіти), існує обґрунтований ризик її незаконного впливу на свідків з числа колишніх підлеглих, з метою зміни ними показань.

5.4. Щодо стану здоров`я та пропорційності обраного запобіжного заходу.

Апеляційний суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що запобіжний захід загрожує життю ОСОБА_8 через перешкоджання її невідкладному лікуванню.

Слідчий суддя, врахувавши стан здоров`я підозрюваної, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого про цілодобовий домашній арешт. Суд застосував більш м`який захід у вигляді заборони залишати житло виключно в нічний час (з 23:00 до 06:00).

Такий часовий проміжок дозволяє підозрюваній вдень вільно відвідувати медичні заклади. Водночас, застосування домашнього арешту в нічний час жодним чином не обмежує законне право особи на виклик швидкої медичної допомоги та її екстрену госпіталізацію у разі раптового погіршення стану здоров`я у нічний час (зокрема, через діабетичну кому).

Той факт, що підозрювана сприяє слідству є позитивною обставиною, яка характеризує її процесуальну поведінку. Однак, за наявності встановлених та доведених ризиків, ця обставина не є самостійною і достатньою підставою для скасування обґрунтовано обраного запобіжного заходу.

6. Висновок.

Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Городенківського районного суду від 10.02.2026 про обрання підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала не оскаржується.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5