Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1761/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Подільської окружної прокуратури міста Києва щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄДРД,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Подільської окружної прокуратури міста Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування скарги зазначає, що 02.02.2026 року направив на офіційну електронну адресу Подільської окружної прокуратури міста Києва для звернень заяву про вчинення кримінальних правопорушень, яку підписав КЕПом. У заяві виклав вимогу про внесення відомостей до ЄРДР та розслідування фактів незаконного позбавлення волі, завдання шкоди здоров`ю, приховування злочинів та зловживання службовим становищем посадовими особами психіатричного закладу, розташованого за адресою: вул. Кирилівська, 103, м. Київ (), у 2012-2013 роках з назвою Київська міська клінічна психоневрологічна лікарня №1; з 2020 року до теперішнього часу - Комунальне некомерційне підприємство «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги "ПСИХІАТРІЯ".

Вказує, що у заяві про злочин зазначив про різні факти, які відбулися у різні періоди часу: - Факти 2012 року - завдання тяжкої шкоди здоров`ю неадекватними медичними призначеннями під час першої госпіталізації (01.08-15.08.2012) у Київській міській клінічній психоневрологічній лікарня №1: лікар-психіатр ОСОБА_5 призначила заявнику препарат «Трифтазин» (нейролептик) у поєднанні з коректором під час перебування у стаціонарі, що призвело до вираженої акатизії; при виписці ОСОБА_5 призначила той самий препарат вже без коректора для амбулаторного прийому, що стало прямою причиною розвитку у заявника тяжкого нейролептичного синдрому з тривалими наслідками;

- Незаконне позбавлення волі під час другої госпіталізації (05.09-09.10.2012) у тому ж закладі без належної інформованої добровільної згоди та без судового рішення, передбаченого Законом України «Про психіатричну допомогу»; заклад не зареєстрував та не реалізував заяву заявника про виписку, блокував зв`язок заявника з зовнішнім світом та ігнорував його звернення;

-Факти 2013 року - приховування злочину головним лікарем Київської міської клінічної психоневрологічної лікарні №1 ОСОБА_6 : особисто підписував відписки на звернення заявника, в яких ігнорував факти примусового утримання, незареєстрованих заяв про виписку та блокування зв`язку під час другої госпіталізації 2012 року; відмова КНП «ПСИХІАТРІЯ» у наданні заявнику завірених копій історії хвороби та іншої медичної документації за період 2012-2013 років, що може мати ознаки продовженого приховування злочину або перешкоджання здійсненню правосуддя;

- Факти 2025 року - конфлікт інтересів директора КНП «ПСИХІАТРІЯ» ОСОБА_6 при розгляді скарг заявника: він входив до складу комісії, яка перевіряла порушення прав заявника при отриманні медичних послуг у іншому закладі - КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» (КНП «МЗНПД»);

- 26-28.01.2026 - підозріле призначення оцінювання повсякденного функціонування особи (ОПФО): 26 січня 2026 року було сформовано електронне направлення на ОПФО;

- 28 січня 2026 року було призначено проведення розгляду ОПФО (очно, у приміщенні КНП «ПСИХІАТРІЯ»); між датою формування направлення та датою призначеного розгляду минуло лише дві доби (26.01 > 28.01); повідомлення про призначення (дату, час та місце розгляду) заявник не отримав заздалегідь - інформація стала доступна лише ввечері 27 січня 2026 року, тобто менш ніж за добу до огляду; призначення розгляду на 28.01 при направленні від 26.01 без забезпечення достатнього терміну для повідомлення пацієнта призводить до того, що єдиний передбачений законом шанс на перенесення «витрачається» не з вини пацієнта, а через неналежну організацію з боку експертної комісії при КНП «ПСИХІАТРІЯ».

Посилаючись на те, що у своїй Заяві від 02.02.2026 він вказав про вчинення злочинів, відповідальність за які передбачена статтями 146 (незаконне позбавлення волі або викрадення людини), 151 (завдання тяжкої шкоди здоров`ю з необережності), 396 (приховування злочину), 364 (зловживання владою або службовим становищем), 367 (службова недбалість), 376 (перешкоджання здійсненню правосуддя), а прокуратура безпідставно не внесла відомості в ЄРДР, звернувся до слідчого судді з даною скаргою, у якій просив суд: визнати бездіяльність прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою скаржника від 02.02.2026 року (надісланою о 05:31 на електронну адресу ) незаконною та такою, що порушує конституційні та конвенційні права скаржника; зобов`язати уповноважену особу Подільської окружної прокуратури міста Києва негайно внести відомості до ЄРДР за заявою скаржника від 02.02.2026 року та розпочати досудове розслідування відповідно до вимог частини першої статті 214 КПК України; зобов`язати уповноважену особу Подільської окружної прокуратури міста Києва надати скаржнику витяг з ЄРДР на електронну адресу.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив задовольнити. На питання слідчого судді пояснив, що хоч його заява про злочин не містить повних відомостей про обставини, за яких його було госпіталізовано до закладу, відомостей про те, з якого періоду він вважає, що його незаконно утримували у закладі, докази про те, що його лікували неправильними препаратами, втім, вважає, що його заява повинна була були внесена в ЄРДР, а в подальшому він міг би бути допитаний слідчим, яким було з`ясовано суб`єктів злочину та об`єктивну сторону діянь.

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 підтримав вимоги скарги.

Представник Подільської окружної прокуратури міста Києва у судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з чим, слідчий суддя вважав за можливе розглянути скаргу ОСОБА_3 за відсутності представника Подільської окружної прокуратури міста Києва.

Дослідивши матеріали скарги та подані документи, слідчий суддя зазначає наступне.

З матеріалів скарги вбачається, що 2 лютого 2026р. ОСОБА_3 звернувся до Подільської окружної прокуратури міста Києва із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

У заяві ОСОБА_3 зазначив про випадки своєї госпіталізації до психіатричного закладу та загальне бачення про те, що (дослівно) ОСОБА_6 обіймає керівну посаду у психіатричному закладі безперервно з часів, коли відбулися злочини у 2012-2013 роках, і продовжує її обіймати донині (2025-2026 роки). У 2012-2013 роках ОСОБА_6 обіймав посаду головного лікаря Київської міської клінічної психоневрологічної лікарні №1. Саме у цей період він активно приховував злочини, вчинені іншими посадовими особами закладу у 2012 році (факти незаконного утримання, завдання шкоди здоров`ю), надаючи формальні відписки на звернення скаржника та ігноруючи факти незаконного утримання. Нині (у 2025-2026 роках) ОСОБА_6 обіймає посаду директора КНП «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги "ПСИХІАТРІЯ"». Ця особа продовжує брати участь у діях, що мають ознаки зловживання службовим становищем та конфлікту інтересів при розгляді скарг заявника...

Заява скаржника стосується злочинів, вчинених у психіатричному закладі у 2012 2013 роках. Цей період характеризується використанням психіатричних закладів для незаконного позбавлення волі та завдання шкоди здоров`ю, часто з політичним підтекстом - придушення інакомислення через примусові госпіталізації.

Період 2010-2014 років характеризувався використанням психіатрії як інструменту тиску у різноманітних конфліктах, включаючи майнові спори, корпоративні конфлікти та політичну діяльність. … Державний департамент США у своїх звітах про права людини в Україні за 2004-2013 роки систематично відзначав зловживання психіатрією».

Станом на день розгляду даної скарги відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 не внесені, що стало підставою для звернення з даною скаргою.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, що містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Водночас ч.1 ст.214 КПК України передбачає, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Чинним КК України визначено, які саме діяння є злочинами, у чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. Лише у випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки того чи іншого злочину, наявні підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про злочин, за яким приймаються передбачені законом процесуальні рішення.

Таким чином, обов`язковою умовою початку досудового розслідування є наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ №9-49/0/4-17 від 12.01.2017, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Вказана інформація необхідна для визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Згідно позиції колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, яка була викладена у постанові від 30.09.2021 (справа №556/450/18): «Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення…».

У конкретній справі слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль над діями чи бездіяльністю органу досудового розслідування, не вбачає будь-яких зловживань зі сторони Подільської окружної прокуратури міста Києва щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 02.02.2026 року. Не маючи вагомих обставин, які б вказували на наявність об`єктивної сторони складу злочину, уповноважені особи Подільської окружної прокуратури міста Києва правомірно не зареєстрували кримінальне провадження за заявою ОСОБА_3 від 02.02.2026. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.214, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Подільської окружної прокуратури міста Києва щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄДРД.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1