ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4

та сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівці від 04 лютого 2026 року у кримінальному провадженні № 0000202,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівці від 04 лютого 2026 року задоволено клопотання слідчого відділення СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, колишнього заступника директора начальника управління благоустрою департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 91 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 302 848 (триста дві тисячі вісімсот сорок вісім) гривень.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_9 строком до 27.04.2026 року наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

ЄУНС: 725/720/26 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10

НП:11-сс/822/63/26 Доповідач: ОСОБА_1

- не відлучатися за межі Чернівецької області без дозволу слідчого, прокурора слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На вказане рішення слідчого судді адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівці від 04 лютого 2026 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вважає, що рішення слідчого судді ухвалено з порушенням норм кримінального процесуального права та без всебічного з`ясування обставин, що мають істотне значення для прийняття відповідного рішення.

Стверджує, що стороною обвинувачення не наведено фактичних даних та доказів, які б підтверджували наявність ризику переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, а тому такий ризик є гіпотетичним та ґрунтується виключно на тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення.

Зазначає, що ОСОБА_6 має міцні соціальні та сімейні зв`язки, постійне місце проживання та роботи, утримує двох малолітніх дітей та батьків пенсійного віку, що свідчить про відсутність передумов для його ухилення від органів правосуддя. Також вказує, що підозрюваний протягом усього часу досудового розслідування сумлінно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки та з`являвся за викликами слідчого.

Також уважає, що стороною обвинувачення не доведено існування ризику знищення, приховування або спотворення речей і документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки відповідні документи перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування та частково вже досліджувалися в межах проведених експертиз.

Окрім того, на думку апелянта, відсутні будь-які докази ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків чи інших учасників кримінального провадження, зважаючи на те, що ОСОБА_6 на даний час не обіймає посаду в органі місцевого самоврядування та не має службових повноважень щодо працівників Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради, що виключає можливість адміністративного чи службового впливу на них.

Зазначає, що визначений розмір застави фактично позбавляє підозрюваного можливості її внесення та не відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Уважає, що слідчий суддя не врахував те, що ОСОБА_6 має на утриманні двох неповнолітніх дітей та батьків пенсійного віку, має кредитні зобов`язання, а його офіційний річний дохід та дохід його дружини не дозволяють внести визначену слідчим суддею суму застави без істотного погіршення матеріального становища сім`ї.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення та доводи апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, міркування прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення слідчого судді суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів доходить такого.

Положеннями ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вимоги слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається із наданих в апеляційний суд матеріалів провадження, СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000202, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, за яким 23.01.2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у його вчиненні.

27.01.2026 р. старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецької області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваного ОСОБА_6 , яке 04.02.2026 р. ухвалою слідчого судді було задоволено.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов правильного висновку про наявність сукупності вагомих доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, за яким йому висунуто підозру.

Що стосується встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то такі знайшли своє підтвердження та об`єктивно існують, а тому задля їх попередження необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід саме у вигляді застави.

Так, апеляційним суд погоджується із висновками слідчого судді про існування наступних ризиків: переховування від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні, знищення чи спотворення документів.

Посилання апелянта на недоведеність зазначених ризиків колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до вимог кримінального процесуального закону для застосування запобіжного заходу достатньою є наявність обґрунтованої ймовірності відповідної поведінки, а не встановлення факту її вчинення.

Оцінюючи ризик переховування від органів досудового розслідування або суду, колегія суддів враховує, що тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення у сукупності з іншими встановленими обставинами може об`єктивно свідчити про існування такого ризику. При цьому наведені стороною захисту відомості щодо наявності у ОСОБА_6 міцних соціальних та сімейних зв`язків, постійного місця проживання і роботи самі по собі не виключають можливості його ухилення від органів правосуддя та не спростовують висновків слідчого судді.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ризику знищення чи спотворення документів також не заслуговують на увагу, оскільки сам факт вилучення частини документів не виключає можливості доступу підозрюваного до іншої службової документації, яка може мати значення для кримінального провадження. За таких обставин висновки слідчого судді в цій частині є обґрунтованими.

Щодо тверджень апелянта про відсутність ризику незаконного впливу на свідків чи інших учасників кримінального провадження, то колегія суддів оцінює їх критично. Сам по собі факт того, що ОСОБА_6 не перебуває на даний час на посаді заступника директора начальника управління благоустрою департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради не виключає можливості його впливу на свідків, з огляду на попередні службові зв`язки та характер кримінального правопорушення у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється.

Отже, застосування запобіжного заходу ОСОБА_9 у вигляді застави на даний час повністю відповідає ризикам та обставинам, що передбачені ст. 177, 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими під час розгляду даного питання. При цьому, на думку апеляційного суду, інший, більш м`який запобіжний захід, не здатен запобігти вищевказаним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного в майбутньому.

Доводи апелянта щодо декларативності ризиків фактично зводяться до незгоди з оцінкою обставин кримінального провадження, наданою слідчим суддею, однак не містять об`єктивних даних, які б свідчили про неправильність або необґрунтованість такої оцінки.

Поряд з цим, апеляційний суд звертає увагу і на те, що вимоги апеляційної скарги захисника, який заперечує існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та одночасно просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у цій частині є суперечливими оскільки за змістом ст.194 КПК України будь-який запобіжний захід може бути застосований лише за наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із наведених ризиків.

Щодо доводів про непомірність визначеного розміру застави, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків.

На думку колегії суддів, визначений розмір застави є співмірним тяжкості інкримінованого правопорушення та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Сам по собі факт наявності кредитних зобов`язань чи можливого погіршення матеріального становища сім`ї не може бути самостійною підставою для зміни запобіжного заходу за наявності обґрунтованих ризиків.

Такий підхід узгоджується із завданнями досудового розслідування, спрямованими на всебічне, повне та неупереджене з`ясування обставин кримінального правопорушення. У справах щодо корупційних злочинів суди зобов`язані забезпечити не лише дотримання прав підозрюваного, а й ефективний захист суспільних інтересів, що потребує підвищеної суворості в оцінці потенційних загроз.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді є законною, вмотивованою та обґрунтованою, отже підстав для її скасування, як про це просить апелянт, немає.

Істотних порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.177, 182, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів Чернівецького апеляційного суду з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівці від 04 лютого 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3