Справа 366/434/26
Провадження 1-кс/366/121/26
УХВАЛА

Іменем України

04.03.2026 с-ще Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу представника відокремленого підрозділу «ФОРЕСТ КОНТРОЛ» Громадської організації «АВТО ЄВРО СИЛА» ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР,

ВСТАНОВИЛА:

І. Узагальнені доводи особи, яка подала скаргу

1.1. Представник відокремленого підрозділу «ФОРЕСТ КОНТРОЛ» Громадської організації «АВТО ЄВРО СИЛА» ОСОБА_3 (далі Скаржник) звернувся до слідчого судді із зазначеною скаргою, у якій просив:

?Визнати протиправним бездіяльність посадових осіб ВП №1 (с-ща Іванків) Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушень.

?Зобов`язати службових осіб ВП №1 (с-ща Іванків) Вишгородського РУП ГУНП в Київській області внести відомості про кримінальне правопорушення в ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК.

1.2. Скарга мотивована тим, що Скаржник 20.02.2026 об 11 год 05 хв зателефонував на спец лінію «102» та повідомив про виявлення ним ознак можливого кримінального правопорушення за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0029 площею 55,6161 га.

Підставою для звернення до правоохоронних органів стала встановлена ним в ході аналізу відкритих державних джерел інформації про те, що зазначена земельна ділянка була передана у приватну власність громадянці ОСОБА_4 на підставі рішення від 10.12.2018. З урахуванням значної площі зазначеної земельної ділянки, а також загальних вимог земельного законодавства України щодо порядку набуття громадянами права власності на земельні ділянки, в т.ч. щодо граничних нори безоплатної приватизації та обов`язкового проведення земельних торгів у визначених законом випадках, у нього виникли обґрунтовані сумніви у законності підстав та процедури такої передачі і він вважає, що в діях службових осіб органів державної влади чи місцевого самоврядування, які приймали рішення про передачу зазначеної земельної ділянки, можуть вбачатися ознаки кримінальних правопорушень, зокрема, пов`язаних із можливим зловживанням службовим становищем, перевищенням службових повноважень або незаконним вибуттям земель державної чи комунальної власності.

1.3. Після дзвінка на лінію «102» Скаржник звернувся 20.02.2026 особисто до ВП № 1 Вишгородського РУП, де йому надали талон-повідомлення № 1242 про реєстрацію його звернення. Проте, на день звернення зі скаргою до суду інформації про внесення відповідних відомостей за його заявою ЄРДР відсутні.

1.5. Оскільки у відповідності до ст. 214 КПК України відомості за заявою Скаржника в ЄРДР не внесені, він вважає таку бездіяльність протиправною.

ІІ. Рух скарги

2.1. 25.02.2026: скарга надійшла до суду; призначено судовий розгляд за скаргою на 02.03.2026. Одночасно з цим вирішено питання про витребування від ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області матеріалів за заявою Скаржника від 20.02.2026. Зазначені матеріали надійшли до суду 03.03.2026. Розгляд справи призначений на 04.04.2026.

ІІІ. Позиції сторін

3.1. Скаржник у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд його скарги без його участі. Свої вимоги підтримує у повному обсязі.

3.2. Слідчий у судове засідання не з`явився.

IV. Оцінка слідчого судді

4.1. Розглянувши скаргу на бездіяльність слідчого та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до такого.

4.2. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Така бездіяльність може бути оскаржена заявником.

4.3. У відповідності до положень ч.ч. 2, 3 ст. 306 КПК України, скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей в ЄРДР розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги за участі особи, яка подала скаргу та слідчого. Неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

4.4. Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

4.5. Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: 1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що своєю чергою не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; 2) порушення прав та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; 3) використання інструментів ст. 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це вже є іншим приводом для початку досудового розслідування за ст. 214 КПК України); 4) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (ст. 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в ст. 2 КПК України.

4.6. Метою норми про оскарження бездіяльності слідчого та прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР ( п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України) є забезпечення судом початку досудового розслідування за кожною подією ймовірного вчинення злочину, про яку особа (потерпілий чи заявник) повідомила уповноваженого суб`єкта, але останній допустив бездіяльність щодо початку досудового розслідування за цими обставинами. Зазначена мета є досягнутою, зокрема, в разі постановлення за скаргою особи ухвали про зобов`язання уповноваженого суб`єкта внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою особи.

Викладене узгоджується з п.п. ІІІ, IV розділу V практики Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

4.7. Дослідивши зміст заяви, яка була подана заявником до органу досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що вона не містить відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України.

4.8. Зі змісту заяви вбачається, що доводи заявника зводяться до припущень щодо можливого порушення вимог земельного законодавства при передачі у приватну власність земельної ділянки значної площі. Водночас заявником не наведено конкретних обставин, які б свідчили про заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою, не зазначено потерпілу особу, а також спосіб вчинення такого кримінального правопорушення.

4.9. Сам по собі факт перебування у приватній власності земельної ділянки значної площі або сумніви заявника щодо законності її набуття не свідчать про наявність у діях будь-яких осіб ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. Наведені у заяві доводи фактично зводяться до необхідності перевірки законності передачі земельної ділянки у приватну власність та дотримання вимог земельного законодавства, що не належить до предмета кримінально-правової оцінки у межах складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

4.10. Крім того, зі змісту заяви не вбачається наявності потерпілої особи або конкретного майна, щодо якого вчинено заволодіння. Заявник фактично висловлює припущення щодо можливого порушення земельного законодавства при передачі земельної ділянки у приватну власність. Такі обставини не свідчать про заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою, а тому не містять ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України.

4.11. При цьому зі змісту заяви вбачається, що викладені у ній доводи ґрунтуються на аналізі заявником відкритих державних джерел та власній оцінці законності передачі земельної ділянки у приватну власність. Такі обставини свідчать про наявність у заявника припущень щодо можливих порушень земельного законодавства, однак не містять відомостей про конкретну подію кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, потерпілу особу чи інші обставини, які могли б свідчити про наявність ознак складу злочину.

4.12. Сам по собі факт перебування у приватній власності земельної ділянки значної площі не свідчить про порушення вимог земельного законодавства чи наявність ознак кримінального правопорушення. Земельне законодавство України встановлює обмеження лише щодо безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадян ( ст. 121 ЗК України). Водночас громадяни можуть набувати у приватну власність земельні ділянки будь-якої площі на підставі цивільно-правових угод, у порядку спадкування або з інших підстав, передбачених законом (ст. 81 ЗК України). Отже, сама по собі площа земельної ділянки не може свідчити про незаконність набуття права власності чи про наявність ознак кримінального правопорушення.

4.13. Слідчий суддя також враховує, що механізм, передбачений ст. 214 КПК України, не призначений для перевірки будь-яких припущень щодо можливих порушень законодавства чи для з`ясування законності рішень органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають лише ті відомості, які містять об`єктивні дані, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Натомість наведені у заяві доводи фактично спрямовані на перевірку законності набуття права власності на земельну ділянку, що саме по собі не свідчить про наявність ознак складу злочину.

4.14. Крім того, наведені у заяві доводи носять характер припущень та не містять конкретних обставин, які б свідчили про подію кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, потерпілу особу або заподіяну шкоду.

4.15. Слідчий суддя також враховує правову позицію Верховного Суду, відповідно до якої внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які повідомлення чи припущення заявника, а лише такі відомості, які містять об`єктивні дані про подію кримінального правопорушення. Якщо зі змісту заяви вбачається лише незгода заявника із законністю певних рішень чи дій або припущення щодо можливого порушення законодавства, такі відомості самі по собі не свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення.

4.16. Слідчий суддя також враховує, що положення статті 214 КПК України не можуть тлумачитися як обов`язок органу досудового розслідування вносити до ЄРДР будь-які повідомлення, які містять лише припущення заявника щодо можливих порушень законодавства або спрямовані на перевірку законності рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування. Кримінальний процесуальний механізм внесення відомостей до ЄРДР призначений для реагування на повідомлення про конкретну подію кримінального правопорушення, а не для здійснення загального контролю або перевірки діяльності органів влади та інших осіб.

4.17. За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що подана заявником заява не містить відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому підстави для зобов`язання уповноважених осіб органу досудового розслідування внести відповідні відомості до ЄРДР відсутні.

Керуючись ст.ст. 214, 303,304, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні скарги.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1