У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/845/26

№ 1-кс/183/162/26

11 лютого 2026 року м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000174 від 05 лютого 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшло вищезазначене клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на автомобіль «Volkswagen Touareg» реєстраційний номер НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та яким фактично користується водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з обов`язковою забороною права на відчуження, розпорядження та користування.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, підтримавши його.

Власник майна в судове засідання не з`явився, неприбуття його у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до клопотання та долучених до нього матеріалів: 05.02.2026 о 10:55 водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець в/ч НОМЕР_4 , капітан, т.в.о. начальника медичної служби) керуючи автомобілем «Volkswagen Touareg» р.н НОМЕР_1 , виїжджаючи з ґрунтової дороги на автодорогу М-18 Самарівського району, допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля із правою бічною частиною автомобіля «ВАЗ 2121» р.н. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по а/д М-18 зліва направо відносно його руху.

Внаслідок ДТП водій «ВАЗ 2121» отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого підголовчатого перелому ІV плісневої кістки лівої стопи. Водій ОСОБА_5 в стані алкогольного сп?яніння.

05 лютого 2026 року в ході проведення огляду місця пригоди було оглянуто автомобіль «Volkswagen Touareg» р.н НОМЕР_1 ,WIN: НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та яким фактично користується водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вилучено на зберігання на територію майданчику тимчасового тримання транспортних засобів, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар, вулиця Зіни Білої, будинок № 158.

05 лютого 2026 року автомобіль «Volkswagen Touareg» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно п.1 ч.2, п.4 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч. 2 п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Слідчий суддя вважає, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль «Volkswagen Touareg» р.н НОМЕР_1 ,WIN: НОМЕР_2 , який вилучено 05 лютого 2025 року, відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки щодо даного майна існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом кримінального правопорушення і його арешт із забороною розпорядження та користування, як захід забезпечення кримінального провадження, необхідний для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки фактично є речовим доказом і зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні клопотання про арешт майна з вказаною метою слідчий суддя має врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. При цьому, одним із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 132 КПК України є те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

Оскільки автомобіль «Volkswagen Touareg» р.н НОМЕР_1 ,WIN: НОМЕР_2 є основним об`єктом кримінального правопорушення, пов`язаного з його експлуатацією та керуванням, щодо нього будуть проводитися судово-автотехнічна, судова транспортно-трасологічна експертизи та судова експертиза технічного стану транспортного засобу, з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, його збереження у стані як на момент ДТП, арешт даного транспортного засобу є необхідним.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю. Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Також з врахуванням визначеної ст. 3 КПК України ролі слідчого судді в кримінальному провадженні щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні та врахуванням визначених ст. 173 КПК України обставин, які мають враховуватись слідчим суддею при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя має оцінити чи виправдовують потреби досудового розслідування такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні про арешт майна, та чи розумні і співрозмірні запропоновані в клопотанні обмеження прав власника завданням кримінального провадження.

Вилучений автомобіль «Volkswagen Touareg» р.н НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 визнано слідчим 05 лютого 2026 року в якості речового доказу у цьому кримінальному провадженні, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 98, 107, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Volkswagen Touareg» реєстраційний номер НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та яким фактично користується водій ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1