Дата документу 26.03.2026Справа № 554/7090/20
Провадження № 1-кс/554/2006/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку,

встановив:

До суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 11.12.2020 про закриття кримінального провадження №0001544 від 24.11.2017 року за ч. 2 ст. 191 КК України. Просив поновити пропущений процесуальний строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження. В обґрунтування поновлення процесуального строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження зазначає, що він не отримував постанови про закриття кримінального провадження від 11.12.2020, ані особисто, ані поштою, та про існування факту закриття кримінального провадження останньому стало відомо лише 21.01.2026 року, після отримання листа від ТУ ДБР у м. Полтаві, що стало наслідком пропуску строку на звернення скаржника до суду.

У судове засідання заявник не з`явився, у скарзі просив розглядати скаргу без його участі.

У судове засідання слідчий не з`явився, на вимогу суду ТУ ДБР у м. Полтаві надало матеріали кримінального провадження № №0001544 від 24.11.2017 року за ч. 2 ст. 191 КК України.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № №0001544 від 24.11.2017 року за ч. 2 ст. 191 КК України, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, зокрема ст.ст.303-308 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Скарга повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Статтею 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у медичному чи психіатричному стаціонарі, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Згідно ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Скаржник в своїй скарзі просить поновити строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 11.12.2020 року. В обґрунтування чого зазначає, що скаржник не отримував копію постанови слідчого про закриття кримінального провадження, ані особисто, ані поштою, та про існування факту закриття кримінального провадження останньому стало відомо лише 21.01.2026 року після отримання листа від 08.11.2025 року. На підтвердження заявник надає копію конверта, в якому було направлено лист ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві від 08.11.2025 року.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № №0001544 від 24.11.2017 року за ч. 2 ст. 191 КК України, 11.12.2020 року слідчий ТУ ДБР, розташованого ум. Полтаві, направив постанову слідчого від 11.12.2020 про закриття кримінального провадження №0001544 від 24.11.2017 року за ч. 2 ст. 191 КК України на адресу вказану, у заяві (повідомленні про вчинене кримінальне правопорушення.

Водночас на конверті, в якому ТУ ДБР у м. Полтаві направило заявнику ОСОБА_3 інформацію про закриття кримінального провадження, міститься відтиск Укрпошти, де чітко видно рік «2025». При цьому заявник вказує, що отримав вказаний лист лише 21.01.2026 року.

Слідчий суддя зауважує, що посилання скаржника на поважність причин пропущення строку не підтверджено жодними доказами, в матеріалах скарги відсутні докази, які дозволяють дійти висновку про поважність пропуску строку.

З моменту винесення оскаржуваної постанови минуло понад 5 років та заявник мав би цікавитися ходом справи у кримінальному провадженні.

Таким чином, з матеріалів скарги не вбачаються поважні причини, які б не дозволили скаржнику подати скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 11.12.2020 року у встановлений законом строк, а тому заява про поновлення пропущеного строку не підлягає задоволенню.

Враховуючи, що скарга подана скаржником до суду 21.01.2026 року, тобто з пропущенням передбаченого ч.1 ст.304 КПК України десятиденного строку встановленого для оскарження постанови слідчого, і в скарзі скаржник не довів, що строк подачі скарги був пропущений з поважних причин, а тому слідчий суддя вважає, що підстав для поновлення строку звернення з даною скаргою до суду не встановлено, тому скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст. 117, ч. 1 ст. 303, ст. 304, ст. 306 КПК України, -

постановив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на оскарження постанови слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 11.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0001544 від 24.11.2017 року за ч. 2 ст. 191 КК України відмовити.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 11.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0001544 від 24.11.2017 року за ч. 2 ст. 191 КК України повернути скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1