Справа № 676/2466/26
Номер провадження 1-кс/676/572/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року м. Кам`янець-Подільський

Слідчий суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Кам`янець-Подiльського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесені 25 березня 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Дунаївці Дунаєвецького району Хмельницької області, українцю, громадянину України, із середньою освітою, непрацюючому, неодруженому, утриманців не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому в силу ст.89 КК України, -

в с т а н о в и в:

30 березня 2026 року старший слідчий ВРЗЗС СВ Кам`янець-Подiльського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

До клопотання слідчий додав витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, що свідчить про право слідчого ініціювати питання про обрання запобіжного заходу (відповідно до вимог ч.6 ст.132, ч.2 ст.177 КПК України).

В обґрунтування клопотання зазначається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, зокрема, в тому, що ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 , достовірно знаючи про обмеження щодо виїзду громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років за кордон на період дії воєнного стану, діючи групою осіб, вирішили організувати та сприяти громадянам України чоловічої статі у незаконному переправленню через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, у тому числі з корисливих мотивів.

Зокрема, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 , будучи громадянами України, добре розуміючи порядок перетину державного кордону України громадянами України та іноземними громадянами, у порушення встановленого Законами України «Про державний кордон України» та «Прикордонний контроль» та правовий режим воєнного стану, введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україну», порядок виїзду за межі території України громадян України чоловічої статі призивного віку, та порядку перетину державного кордону України, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, з невстановленого досудовим розслідуванням часу вчиняли дії по організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України за наступних обставин.

ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного стану, створили та забезпечили функціонування протиправної схеми з організації незаконного переправлення громадян України на територію Республіки Румунія, яка полягала у наданні засобів, а також здійсненні супроводу порадами та вказівками вказаних осіб до державного кордону України та подальшого перетину останніми кордону з Республікою Румунія поза пунктами пропуску.

Так, ОСОБА_4 , в другій декаді квітня 2025 року (точної дати та час органом досудового розслідування не встановлено) реалізовуючи свій протиправний умисел по організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи мобільний месенджер «WhatsApp» з абонентським номером НОМЕР_1 зателефонував до ОСОБА_8 , який використовував абонентський номер НОМЕР_2 та запропонував йому незаконно переправити його через державний кордон України шляхом надання засобів та безпечного перевезення через контрольно-пропускні пункти з місця його проживання, а саме з м.Львів Львівської області до Чернівецької області, а саме до кордону із Республікою Румунія з метою переходу державного кордону поза пунктом пропуску, а також порад і вказівок щодо моделі поведінки та про подальші дії з легалізації на території Республіки Румунія. При цьому, під час телефонної розмови ОСОБА_4 повідомив, що вартість вказаних послуг становитиме 15 500 доларів США, на що ОСОБА_8 погодився, однак на той момент останній не мав у своєму розпорядженні необхідної суми грошових коштів, тому йому необхідний деякий час щоб зібрати вказану суму.

20 жовтня 2025 року ОСОБА_8 , використовуючи належний йому мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_2 за допомогою мобільного месенджеру «WhatsApp» зателефонував до ОСОБА_4 на абонентський номер НОМЕР_1 , та повідомив, що зібрав необхідну суму грошових коштів для того, щоб останній організував його незаконне переправлення через державний кордон України.

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , 28 жовтня 2025 року у невстановлений в ході досудового розслідування точний час та місце, використовуючи транспортний засіб «Hyundai» моделі «Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_9 , для пересування по території України до кордону з Чернівецькою областю та Республікою Румунія, вирушили на зустріч із ОСОБА_8 в м.Львів Львівської області.

Надалі, 28 жовтня 2025 року близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел щодо керівництва діями, а також надання порад і вказівок для переправлення через державний кордон України, перебуваючи поблизу багатоквартирного будинку 14А, що по вул. Хвильового у м. Львів Львівської області, зустрілися із ОСОБА_8 , який сів у автомобіль «Hyundai» моделі «Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 та на якому вказані особи направилися в сторону м. Хмельницького для подальшої реалізації злочинного умислу на незаконне переправлення через державний кордон України. Під час руху автомобіля, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 повідомили схему руху транспортним засобом до кордону з Чернівецькою областю, місце та спосіб незаконного перетину державного кордону України до Республіки Румунія.

В подальшому, у невстановлений в ході досудового розслідування точний час, 28 жовтня 2025 року ОСОБА_7 зупинив автомобіль марки «Hyundai» моделі «Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_3 на території АЗС «WOG», що по вул. Смиковецька, 3 у с.Байківці Тернопільського району Тернопільської області, де останній, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , повідомили ОСОБА_8 про необхідність передачі їм грошових коштів за вищевказані послуги в розмірі 15 500 доларів США з яких 14500 доларів США за незаконне переправлення через державний кордон України, а 1000 доларів США за безперешкодне перевезення з місця проживання до державного кордону України з Республікою Румунія. Перебуваючи біля автомобіля марки «Hyundai» моделі «Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на вимогу ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . ОСОБА_8 передав в руки ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 15 000 доларів США та 300 Євро, за організацію, керівництво, а також надання порад і вказівок для незаконного переправлення через державний кордон України.

Після чого, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел щодо керівництва діями, а також надання порад і вказівок для переправлення через державний кордон України, дотримуючись раніше узгодженого плану продовжили рух на вищевказаному транспортному засобі для доставлення ОСОБА_8 до кордону з Чернівецькою областю, з метою подальшого незаконного перетину його через державний кордон України до Республіки Румунія.

Згодом 28 жовтня 2025 року у невстановлений в ході досудового розслідування точний час та місце ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , проїжджаючи м.Кам`янець-Подільський Хмельницької області, з корисливих мотивів, дотримуючись раніше узгодженого спільниками плану, на автомобілі марки «Hyundai» моделі «Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_3 надали ОСОБА_8 поради і вказівки щодо необхідності у бронюванні готелю в м. Чернівці Чернівецької області на одну добу з метою подальшої організації і сприянні у перетині державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску, маршрут руху на місцевості, моделі поведінки з працівниками правоохоронних органів в разі затримання, а також про подальші дії з легалізації на території Республіки Румунія.

Після цього, 28 жовтня 2025 року у невстановлений в ході досудового розслідування точний час, перебуваючи в с. Атаки Дністровського району Чернівецької області, ОСОБА_7 зупинив автомобіль марки «Hyundai» моделі «Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 про необхідність у пішому порядку обійти контрольно-пропускний пункт, який розташований на виїзді із вказаного населеного пункту в напрямку м.Хотин Дністровського району Чернівецької області. В подальшому, на вимогу ОСОБА_4 ОСОБА_8 вийшов з вказаного автомобіля та направився по ґрунтовій дорозі в обхід контрольно-пропускного пункту до автодороги Н-03 сполученням Житомир-Чернівці, де його мали очікувати ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Проте, працівниками НОМЕР_5 прикордонного загону було виявлено та затримано ОСОБА_8 , як особу, яка намагалася незаконно перетнути державний кордон.

За таких обставин, ОСОБА_4 , підозрюється у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні вчиненню таких дій порадами, вказівками, вчинених за попередньою змовою групою осіб та з корисливих мотивів, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 орієнтував суд задовольнити клопотання, посилаючись на обґрунтованість ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Зокрема, прокурор зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а також, з урахуванням тих обставин, що він підозрюється у вчиненні під час введеного в Україні воєнного стану кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, не працює, сторона обвинувачення вважала, що існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також може вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків. На думку прокурора наведені обставини дають достатні підстави вважати, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти доведеним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання слідчого. На думку захисника слідчим з порушенням вимог закону були внесені відомості до ЄРДР 25 березня 2026 року, адже ці відомості були отримані слідчим ще у жовтні 2025 року, тому повинні були бути внесені окремим епізодом у межах розслідування кримінального провадження, відомості про яке були внесені 29 жовтня 2025 року до ЄРДР за №0000049. Також, на думку захисника, клопотання не містить жодних доказів, здобутих у порядку КПК України, які б свідчили про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри. Зокрема, слідчий до матеріалів кримінального провадження за запитом долучив копії матеріалів кримінального провадження №0000049 (протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколу огляду предметів, протоколів проведення негласних слідчих (розшукових) дій), проте жодних інших слідчих дій слідчим у кримінальному провадженні №0000040 не було проведено, не було отримано дозвіл слідчого судді про використання результатів НСРД у іншому кримінальному провадженні. Крім того, оскільки у межах кримінального провадження №0000049 ОСОБА_4 вже було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, яку було внесено заставодавцем, підозрюваний ОСОБА_4 жодного разу не порушував покладені на нього обов`язки, захисник вважала, що прокурор не довів існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За приписами ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, прокурор у судовому засіданні довів, а слідчий суддя переконався у тому, що існує обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що у прокурора є вагомі докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, що підтверджується даними:

-копії протоколу від 30 жовтня 2025 року допиту свідка ОСОБА_8 , який повідомив про відомі йому обставини вказаного кримінального правопорушення ;

-копії протоколу від 30 жовтня 2025 року пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно із яким свідок ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_7 , як особу яка за грошову винагороду організувала незаконне переправлення його через державний кордон України;

-копії протоколу від 30 жовтня 2025 року пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 , як особу яка за грошову винагороду організувала незаконне переправлення його через державний кордон України;

-копії протоколу від 30 жовтня 2025 року огляду предметів, згідно із яким слідчий оглянув наданий свідком ОСОБА_8 мобільний телефон, на якому була зафіксована інформація щодо перевезення ОСОБА_8 28 жовтня 2025 року.

Зазначені копії протоколів проведення слідчих дій слідчий з дотриманням вимог ст.93 КПК України долучив до матеріалів провадження і вони підтверджують ту обставину, що ОСОБА_4 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. Слідчим суддею не беруться до уваги дані копій протоколів проведення НСРД, оскільки вони були долучені до матеріалів провадження з порушенням вимог ст.257 КПК України.

При цьому, слідчим суддею відхиляються доводи сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не надано доказів обґрунтованості пред`явленої підозри, оскільки підозра є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (частина перша статті 276 КПК). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.

Слідчий суддя виходить із того, що на даному етапі кримінального провадження стандарт доказування є нижчим, ніж той, що вимагається для ухвалення обвинувального вироку. Разом з тим, надані стороною обвинувачення матеріали у своїй сукупності свідчать про наявність фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний міг бути причетним до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, що відповідає мінімальному рівню обґрунтованості підозри.

Аналогічну позицію висловлено і Європейським судом з прав людини, який зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією у процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Ердаґоз проти Туреччини», від 22 жовтня 1997 року, заява № 127/1996/945/746, п.51).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя встановив, що підозрюваний ОСОБА_4 хоча й раніше не судимий в силу ст.89 КК України, проживає із матір`ю та братами, тобто має певні соціальні зв`язки, проте, він не одружений, не має дітей, із показань свідка ОСОБА_8 причетний до організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, підозрюється у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення у іншому кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені 29 жовтня 2025 року до ЄРДР за №0000049, має знання про місця перетину та спосіб незаконного перетину державного кордону, що свідчить про те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя також враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Слідчий суддя відхиляє доводи захисника про те, що обрання запобіжного заходу та добросовісне виконання процесуальних обов`язків підозрюваним у іншому кримінальному провадженні свідчить про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у цьому провадженні та свідчить про відсутність ризиків вчинення дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, адже обрання підозрюваному запобіжного заходу в межах іншого кримінального провадження саме по собі не є перешкодою для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні.

Кожне кримінальне провадження є самостійним, має власний предмет доказування, обсяг підозри та процесуальні ризики, які підлягають оцінці окремо.

Крім того, запобіжний захід, обраний у межах іншого кримінального провадження, не має ознаки сталості, оскільки може бути змінений, скасований, або ж відповідне кримінальне провадження може бути завершене шляхом його закриття чи направлення обвинувального акта до суду, що, у свою чергу, може вплинути на дію такого запобіжного заходу.

За таких обставин, відсутні правові підстави вважати, що існування запобіжного заходу в іншому кримінальному провадженні забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного у межах цього кримінального провадження та усуває наявні ризики, передбачені кримінальним процесуальним законом.

На думку слідчого судді інші, більш м`які запобіжні заходи, не будуть достатніми для запобігання ризикам, на які посилається сторона обвинувачення.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Підставою обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктами 1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, слідчим суддею не враховуються доводи сторони захисту про те, що прокурор не надав доказів наявності ризиків, оскільки ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому. На переконання слідчого судді вищенаведені обставини дають слідчому судді достатні підстави вважати, що зазначені стороною обвинувачення у клопотанні ризики існують і це є підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя виходить з тяжкості діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 , що є тяжким злочином, характеру та обставин вчинення діяння, розміру отриманих коштів у ОСОБА_8 , майнового стану підозрюваного, наявних ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Крім того, слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного, який не судимий в силу ст.89 КК України, працює неофіційно, позитивно характеризується за місцем проживання.

Тому, із врахуванням вищевикладеного, на думку слідчого судді застава у вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266240 гривень, буде достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Саме такий розмір є співрозмірним з майновим станом підозрюваного, він є розумним з огляду на необхідність виконання завдань кримінального провадження, зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 , запобігти встановленим ризикам кримінального провадження та не є завідомо непомірним для нього.

При цьому слідчий суддя враховує, що у даному кримінальному провадженні розмір застави визначено більшим, ніж у кримінальному провадженні №0000049, що зумовлено відмінністю фактичних обставин та обсягом інкримінованих дій.

Зокрема, у межах цього кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в одержанні від ОСОБА_8 коштів у значному розмірі, а саме 15000 доларів США та 300 євро, що свідчить про більший обсяг предмета кримінального правопорушення.

Водночас у кримінальному провадженні №0000049 предметом підозри було одержання ОСОБА_4 200 доларів США та 15800 доларів США у вигляді імітаційних засобів, що за своїм змістом та правовою природою відрізняється від фактичного отримання грошових коштів.

За таких обставин, визначення більшого розміру застави у цьому кримінальному провадженні є обґрунтованим, співмірним тяжкості інкримінованого діяння, розміру неправомірної вигоди та спрямованим на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також запобігання встановленим ризикам.

Крім того, слідчий суддя вважає, що у разі внесення застави достатнім для запобіганню ризикам, зазначеним у клопотанні, буде покладення на підозрюваного обов`язків, визначених пунктами 2, 3, 8 ч.5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Задовольнити клопотання слідчого.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з моменту фактичного затримання, тобто до 30 травня 2026 року включно.

Визначити розмір застави - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень - достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України. Вказаний розмір застави підозрюваний або заставодавець мають право внести на відповідний рахунок у будь-який момент.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 з моменту звільнення з-під варти прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою та на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього на строк 60 днів з моменту такого звільнення наступні обов`язки:

1) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

2) не відлучатися із с. Мушкутинці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти, останній зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу в виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Затримати підозрюваного ОСОБА_4 негайно після проголошення цієї ухвали в залі суду та взяти його під варту.

Копію ухвали вручити сторонам обвинувачення та захисту.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду

Хмельницької області ОСОБА_10