ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року

м. Київ

справа № 676/428/24

провадження № 51-1721 км 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати

Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

у режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 грудня 2024 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 18 березня 2025 року стосовно

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , який не має постійного

місця проживання,

засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області вироком від 25 грудня 2024 року, залишеним без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 18 березня 2025 року, засудив ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ІНФОРМАЦІЯ_3 приблизно о 00:30 ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння перебував у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_1 .

Через неприязні відносини з ОСОБА_8 у нього виник умисел на заподіяння смерті потерпілому.

Реалізуючи цей умисел, ОСОБА_7 з прикладанням значної травмуючої сили умисно наніс металевою продовгуватою трубою циліндричної форми з однією кінцевою насадкою ОСОБА_8 , який лежав на підлозі та прикривав голову лівою рукою, не менше трьох ударів у голову.

Своїми діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, від яких потерпілих помер.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник ОСОБА_6 , не погодившись із судовими рішеннями через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 - закрити.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що суди:

- безпідставно визнали ОСОБА_7 винуватим за ч. 1 ст. 115 КК, не врахувавши послідовні і незмінні показання обвинуваченого про те, що жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_8 він не спричиняв, знайшов потерпілого в підвальному приміщенні вже побитим, у зв`язку з чим викликав поліцію та швидку;

- не зважили на те, що ОСОБА_7 допомагав виносити ОСОБА_8 із підвального приміщення, тому якісь краплі крові могли потрапити на його одяг;

- не врахував того, що наявність декількох крапель крові на тілі чи одязі ОСОБА_7 не доводять його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення;

- органом досудового розслідування навмисно не було долучено відомостей з нагрудного відеореєстратора працівників поліції, які би підтвердили пояснення ОСОБА_7 про те, що він допомагав виносити потерпілого із підвального приміщення;

Крім того, зазначає про те, що призначене ОСОБА_7 покарання є несправедливим та незаконним.

Позиції учасників судового провадження

Захисник та засуджений підтримали доводи касаційної скарги, просили скасувати оскаржувані рішення, кримінальне провадження - закрити.

Прокурор заперечив проти задоволення касаційної скарги, просив залишити оскаржувані судові рішення без зміни.

Мотиви Суду

Положеннями ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу; переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

У поданій касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 покликається, зокрема, на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що призвело до безпідставного засудження ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК.

Відповідно до ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, тобто таке порушення вимог цього Кодексу, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 цього Кодексу).

Зі змісту ст. 370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Виходячи із завдань та загальних засад кримінального провадження, визначених у статтях 2, 7 КПК, функція апеляційного суду полягає в об`єктивному, неупередженому перегляді вироків та ухвал суду першої інстанції, справедливому вирішенні поданих апеляційних скарг із додержанням усіх вимог чинного законодавства.

За приписами ст. 418, ч. 2 ст. 419 КПК судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються в порядку, передбаченому статтями 368-380 цього Кодексу. Ухвала суду апеляційної інстанції, окрім іншого, має містити короткий зміст доводів особи, яка подала апеляційну скаргу, а при залишенні апеляційної скарги без задоволення - підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою, а також викладаються докази, що спростовують її доводи.

Верховний Суд неодноразово наголошував у своїх рішеннях на тому, що суд апеляційної інстанції фактично виступає останньою інстанцією, яка надає можливість сторонам перевірити повноту судового розгляду та правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції, і це покладає на апеляційний суд певний обов`язок щодо дослідження й оцінки доказів, але з урахуванням особливостей, передбачених ст. 404 КПК.

Зазначених вимог закону суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок стосовно ОСОБА_7 , не дотримався.

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області вироком від 25 грудня 2024 року засудив ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК та призначив відповідне покарання.

Не погоджуючись із вироком, захисник подав апеляційну скаргу та, покликаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону під час досудового розслідування та судового розгляду, просив скасувати оскаржуване рішення, кримінальне провадження - закрити, виправдавши ОСОБА_7 .

Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 18 березня 2025 року за результатом розгляду апеляційної скарги захисника залишив вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 без зміни.

Проте колегія суддів уважає, що суд апеляційної інстанції ретельно не перевірив доводів захисника, зокрема, щодо непричетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого злочину.

Крім того, суд апеляційної інстанції:

- не проаналізував наявні в матеріалах кримінального провадження докази, з огляду на вимоги статей 17, 18, 85-87, 94 КПК, та не надав кожному з них власної оцінки;

- не зазначив у своєму рішенні, які саме з наведених доказів безпосередньо доводять винуватість ОСОБА_7 в умисному вбивстві;

- послався на визнання ОСОБА_7 своєї причетності до злочину під час телефонного дзвінка до служби «103», не зваживши на наявність у нього психічного розладу та не перевіривши, чи був обвинувачений обізнаний зі своїм правом не свідчити проти себе;

- формулюючи свої висновки, залишив без уваги доводи сторони захисту про те, що саме обвинувачений повідомив про подію поліцію, медичних працівників та дочекався їхнього приїзду.

Відтак колегія суддів уважає, що суд апеляційної інстанції не повною мірою дотримався вимог ст. 419 КПК, не надав на доводи апеляційної скарги вичерпних відповідей, не провів всебічного та повного аналізу обставин кримінального провадження, не здійснив належної оцінки сукупності доказів.

Допущені судом апеляційної інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону в силу положень ч. 1 ст. 412 цього Кодексу є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, та як наслідок могли потягнути за собою неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.

Тому касаційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду стосовно ОСОБА_7 - скасуванню на підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати викладене та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 433 КПК та беручи до уваги неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_7 , проте з метою запобігання ризику переховування від суду, колегія суддів уважає за необхідне обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Керуючись статтями 441, 442 КПК, Суд

постановив:

касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 18 березня 2025 року стосовно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Постанова набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3