Справа № 204/811/26
Провадження № 1-кп/204/698/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора (ВКЗ) ОСОБА_3 ,

захисника (ВКЗ) ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань кримінальне провадження № 0000299, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Найдьонівка, Красногвардійського району Автономної Республіки Крим, громадянина України, з базовою середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», на посаді стрільця 1 стрілецького спеціалізованого відділення 2 стрілецького спеціалізованого взводу 2 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону, не одруженого, на утриманні нікого не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Залізничного районного суду м. Сімферополя від 23 березня 2010 року за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням положень ст.70 КК України, до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;

- вироком Залізничного районного суду м. Сімферополя від 05 грудня 2013 року за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням положень ч.1 ст.70, ст.71 КК України, до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2023 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки;

- вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2023 року за ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням положень ст. 71 КК України, до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2023 року за ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України, до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2023 року за ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України, до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- вироком Чечелівського районного суду міста Дніпра від 30 травня 2025 року за ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України, до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2025 року, умовно-достроково звільненого від відбування покарання на підставі ст.81-1 КК України на невідбуту частину покарання 3 (три) роки 1 (один) місяць,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом на особливий період, проходячи її в посаді стрільця 1 стрілецького спеціалізованого відділення 2 стрілецького спеціалізованого взводу 2 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, незаконно, припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, діючи всупереч інтересам служби, став на шлях вчинення правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, а саме проходячи військову службу під час дії воєнного стану, з метою ухилитись від військової служби, 01.10.2025 року, не пізніше 09 год. 30 хв, самовільно залишив місце постійної дислокації частини, розташоване в АДРЕСА_3 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), звідки прибув до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, ввірених йому за посадою, заходів для повернення до пункту дислокації військової частини НОМЕР_1 не приймав, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та був незаконно відсутній на військовій службі.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності.

Указом Президента України №66/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, на всій території України введено військовий стан, та впроваджено визначені ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану».

Так, ОСОБА_5 , будучи достовірно обізнаним що на всій території України діє воєнний стан, 30.11.2025 року знаходячись поблизу ринку «Слов`янка» помітив чоловіка, підійшовши познайомився з ОСОБА_6 та попрохав грошей на алкоголь, після чого разом з малознайомим ОСОБА_7 відправився до магазину «Сільпо» за адресою: м. Дніпро, вул. Пастера, буд. 6, де придбав алкогольні напої та в ході розмови дізнався про необхідність чоловіка доїхати до м. Краматорськ Донецької області пообіцяв допомогти, але через пізній час на даний момент це зробити неможливо, тому запропонував ОСОБА_7 орендувати кімнату в готелі «Південний» за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 174, та приблизно о 23:00 год., ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 , на таксі відправились до готелю, прибувши на місце ОСОБА_6 було запропоновано придбати поїсти та потім піти до готелю, де в подальшому ОСОБА_7 було орендовано кімнату №469 в яку він поселився разом з ОСОБА_5 , та після заселення останній повідомив, що скоро прийде та був відсутній усю ніч. Так, 01.12.2025 приблизно о 5 год. ранку ОСОБА_5 повернувся та почав стукати в двері кімнати, відчинивши двері він зайшов до кімнати та побачив мобільний телефон «Redmi Note 12 Pro Graphite Gray 8GB Ram 256 GB», що знаходився на зарядці та попрохав телефон, щоб комусь зателефонувати, проігнорувавши питання чому він був відсутній вночі, після чого у ОСОБА_5 раптово виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме мобільним телефоном «Redmi Note 12 Pro Graphite Gray 8GB Ram 256 GB» так в подальшому ОСОБА_6 знявши свій мобільний телефон «Redmi Note 12 Pro Graphite Gray 8GB Ram 256 GB» з зарядного пристрою, розблокувавши передав ОСОБА_5 та останній вийшов з кімнати для здійснення дзвінку не маючи наміру в подальшому повертати потерпілому вказаний мобільний телефон, так ОСОБА_5 реалізуючи свій раптовий виниклий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистою зацікавленістю, з метою протиправного збагачення за рахунок інших осіб, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, користуючись довірливими стосунками, які склалися між ним та потерпілим ОСОБА_6 взяв мобільний телефоном «Redmi Note 12 Pro Graphite Gray 8GB Ram 256 GB» та попрямував до виходу з готелю. Після цього, ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення з вказаним майном та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №3087/25 від 08.12.2025 року на суму 5341, 67 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та показав про скоєння їх за обставин, встановлених судом. Вказав, що в армію пішов, щоб вийти з в`язниці, там було важко і тому залишив місце служби. Щодо заволодіння телефоном зазначив, що познайомився з потерпілим, вони випили, та останній захотів десь відпочити, на що обвинувачений запропонував готель, який знаходиться на вул. Робочій в м. Дніпро, де можна переночувати. Потерпілий там поселився. Зранку обвинувачений прийшов у готель та попросив у потерпілого телефон. В подальшому, телефон, який дав йому потерпілий він здав до ломбарду. Під час досудового розслідування з боку правоохоронних органів на нього жодного тиску не чинилось. Просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина також підтверджується дослідженим в судовому засіданні даними висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №3087/25 від 08.12.2025 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Redmi Note 12 Pro» graphite grey, об`ємом пам`яті 8 GB Rom, бувшого у використанні, у технічно справному стані, з урахуванням зносу, станом на 01 грудня 2025 року,становила 5371, 67 грн.

За згодою учасників судового провадження, на підставі ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Учасникам справи роз`яснено, що вони в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати в апеляційному порядку обставини, які ні ким не оспорювались під час судового розгляду та дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Таким чином суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні умисних дій, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, що правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України.

Суд також вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 усамовільному залишенні місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, що правильно кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

При обранні покарання обвинуваченому суд ураховує суспільну небезпечність та ступень тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України, відносяться до тяжкого та нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні малолітніх дітей не має, свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення корисливих злочинів, раніше відбував покарання у виді позбавлення волі, однак після звільнення з місць позбавлення волі належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить про стійке небажання обвинуваченого вести правослухняний спосіб життя.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190, ч. 5 ст. 407 КК України покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України. Це покарання на думку суду виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 81-1 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2025 року ОСОБА_5 було умовно-достроково звільнено від відбування покарання за вироком Чечелівського районного суду міста Дніпра від 30 травня 2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України, на невідбутий строк для проходження військової служби за контрактом 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення у період умовно-дострокового звільнення від відбування невідбутої частини основного покарання, тому суд остаточно призначає обвинуваченому покарання відповідно до ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 81-1 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до призначеного за цим вироком покарання.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 було затримано 04 грудня 2025 року, а згідно ухвали слідчого судді Чечелівського районного суду міста Дніпра від 05 грудня 2025 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обстави, строк попереднього ув`язнення підлягає зарахуванню в строк відбування покарання з дотриманням правил ст. 72 КК України.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави судові витрати на залучення експерта: для проведення судово-товарознавчої експертизи №3087/25 від 08 грудня 2025 року у розмірі 400,00 гривень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 392 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

-за ч.5 ст.407 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 , покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Чечелівського районного суду міста Дніпра від 30 травня 2025 року, та остаточно призначити покарання ОСОБА_5 , у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 04 грудня 2025 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експерта: для проведення судово-товарознавчої експертизи №3087/25 від 08 грудня 2025 року у розмірі 400,00 (чотириста) гривень

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1