Справа № 206/28/26
Провадження № 1-кс/206/358/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року в залі суду у м. Дніпрі Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючий, слідчий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ відділення поліції №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2026 року за № 000045 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Полтава, Полтавської області, громадянин України, який має середню освіту, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, колишнього оператор 2 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів 3 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів роти ударних безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 , увільненого з займаної посади та зарахованого в розпорядження командира, у військовому званні «солдат», не одружений, не маючий на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

слідчої ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

16.03.2026 року слідчий СВ відділення поліції №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 000045.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що 15 січня 2026 року, близько 21 години 30 хвилин разом з раніше незнайомим йому потерпілим ОСОБА_7 , прибули до місця мешкання товариша дитинства ОСОБА_4 - ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_3 , з метою спільного вживання спиртних напоїв. Того ж дня, знаходячись у приміщенні кухні, за вищевказаною адресою, в процесі спільного вживання з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 алкогольних напоїв, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 пішов відпочивати у сусідню поряд з кухнею кімнату, залишив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в приміщенні кухні.

Через деякий час, того ж дня, 15 січня 2026 року, не пізніше 23 години 00 хвилин, продовжуючи знаходитись в розташованій поруч з кухнею кімнаті квартири АДРЕСА_4 , лежачи на дивані, ОСОБА_4 , крізь сон почулось як ОСОБА_7 , за його відсутністю, висловлюється в його бік нецензурною лайкою, в момент чого у ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник прямий злочинний умисел на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_7 , реалізуючи який, ОСОБА_4 , цілком усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, спрямованим на заподіяння смерті ОСОБА_7 , дістав зі свого рюкзака, що знаходився поруч з диваном, на якому він лежав, предмет з колючо-ріжучими-рублячими властивостями, зовні схожий на сокиру, та, тримаючи його в лівій руці, зайшов до приміщення кухні, де на стільці, лівим боком до входу в приміщення, сидів потерпілий ОСОБА_7 , та продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті останньому, усвідомлюючи, що нанесення ударів в область голови та грудну клітину є життєво-небезпечним для життя людини, оскільки там сконцентровані життєво-важливі органи життєзабезпечення людини, бажаючи настання невідворотного наслідку у вигляді смерті людини, посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, наніс ОСОБА_7 предметом з колючо-ріжучими-рублячими властивостями, зовні схожим на сокиру, один за одним не менш ніж п`ять ударів в область голови та грудної клітини, від яких потерпілий нерухомо впав на підлогу. Побачив, що потерпілий ОСОБА_7 не проявляє жодних ознак життєдіяльності, будучи переконаний тим, що він довів свій прямий злочинний умисел спрямований на протиправне заподіяння смерті потерпілому до кінця, ОСОБА_4 повернувся до кімнати, поруч з кухнею, де сховав предмет з колючо-ріжучими-рублячими властивостями, зовні схожий на сокиру зі свого рюкзака, що знаходився поруч з диваном, на якому в подальшому заснув.

Прокинувшись 16 січня 2026 року, близько 05 години 00 хвилин, та виявив в приміщенні кухні на підлозі в калюжі крові ОСОБА_7 , який хрипів, тим самим подаючи ознаки життя, ОСОБА_4 прийняв рішення приховати сліди вчиненого ним злочину, для чого зателефонував на лінію «103», повідомивши про «чоловіка з побутовою травмою, який впав на підлогу, вдарившись об стіл», а після приїзду бригади «швидкої медичної допомоги», якою потерпілий ОСОБА_7 був госпіталізований до КНП «Міської клінічної лікарні №6» в тяжкому стані, вимив підлогу на кухні та ліг спати.

В результаті своїх умисних протиправних дій, спрямованих на заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_7 , ОСОБА_4 спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому тім`яної кістки ліворуч, субарахноідальної кровотечі (САК), перелому потиличного та крайового перелому соскоподібного відростку ліворуч, не проникаючої колото-різаної рани черевної стінки грудної клітини. - не проникаючі від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілий ОСОБА_7 помер.

Смерть ОСОБА_7 настала від набряку та набухання головного мозку, перелому кісток склепіння та основи черепу, відкритої черепно-мозкової травми.

У зв`язку з цим, 17 січня 2026 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами:

- повідомленням КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення від 16.01.2026;

-протоколом огляду місця події квартири АДРЕСА_4 від 16.01.2026;

-постановою про визнання матеріальних об`єктів (речей та предметів), вилучених в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 - речовими доказами;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.01.2026;

-протоколом огляду за адресою: АДРЕСА_5 від 16.01.2026;

-постановою про визнання матеріальних об`єктів та предметів (мобільних телефонів, шо належать потерпілому), вилучених в ході огляду ділянки місцевості під сміттєвими баками за адресою: АДРЕСА_5 , речовими доказами;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 17.01.2026;

-постановою про визнання матеріальних об`єктів, речей та предметів, вилучених при обшуку затриманої особи, підозрюваної у вчиненні кримінальної правопорушення, речовими доказами;

-протоколом огляду дачної ділянки АДРЕСА_2 », за адресою: м. Дніпро, с/т «Зелена Долина», від 17.01.2026;

-постановою про визнання матеріальних об`єктів, речей та предметів, вилучених в ході огляду за адресою: м. Дніпро, с/т «Зелена Долина» речовими доказами;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.01.2026;

-протоколом огляду речей виданих свідком ОСОБА_8 від 16.01.2026;

-протоколом допиту в якості потерпілого матері потерпілого ОСОБА_10 від 17.01.2026;

-іншими зібраними матеріалами по кримінальному провадженню в їх сукупності;

-зібраними матеріалами у кримінальному провадженню в цілому.

19 січня 2026 року ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 17 березня 2026 року.

Враховуючи, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000045 від 16.01.2026, у відповідності з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 219 КПК України закінчується 17.03.2026, однак закінчити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні у вказаний строк неможливо внаслідок складності кримінального провадження, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні 12.03.2026 керівником Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону продовжено до трьох місяці, тобто до 17.04.2026.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 за ч.1 ст. 115 КК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати.

На підставі викладеного, слідчий просить суд продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 17 квітня 2026 року включно, без альтернативи внесення застави (а.с. 1-6).

В судовому засіданні слідча пояснила встановлені слідством обставини кримінального правопорушення та клопотання підтримала.

Прокурор зазначив ризики, встановлені КПК та подане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання слідчого та продовження строку запобіжного заходу.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого не заперечував.

Вислухавши слідчого, прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, дослідивши подані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 16.01.2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості, що 16.01.2026 до ЧЧ відділення поліції N?1 Дніпровського РУП N?2 ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 спричинив умисні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозгова травми, струсу головного мозку, перелому тім?яної кістки ліворуч, субарахноідальної кровотечі, перелому потиличної кістки, крайового перелому соскоподібного відростку ліворуч, колото-різаної травми черевної стінки та грудної клітини - не проникаючі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок 14.02.2026 останній помер (а.с. 8).

17 січня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України (а.с. 77-83).

19.01.2026 ухвалою слідчого судді Самарського районного суду міста Дніпра підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.03.2026 року (а.с. 82, 83).

Постановою слідчого СВ відділення поліції № 1 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області від 20 лютого 2026 року здійснено перекваліфікацію кримінального провадження № 0000045 з ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 92-94).

20 лютого 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 97-102).

Постановою керівника Дніпрвської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 18 березня 2026 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 16.01.2026 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, до 3 місяців тобто до 17 квітня 2026 року (а.с. 104-109).

Строк тримання під вартою, обраний слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_4 закінчується 17.03.2026 року, в той час, як для завершення досудового розслідування, враховуючи особливу складність кримінального провадження, у зв`язку з необхідність остаточного завершення досудового розслідування, а також враховуючи думку учасників судового процесу.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Враховуючи викладене, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- про наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1,5 ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України класифікується як особливо тяжкий злочин, санкція статті за вчинення якого, у разі визнання особи винуватим за вироком суду, який набрав законної сили, передбачає позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що вказує на наявність підстав вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи реальність покарання у вигляді позбавлення волі, яке може бути йому призначене, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

- про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує те, що ОСОБА_4 , після вчинення ним кримінального правопорушення, активно вживав заходи з його приховання та знищення слідів злочину: вимив підлогу на місці скоєння кримінального правопорушення, сховав безпосереднє знаряддя (предмет з колючо-ріжучими-рублячими властивостями, зовні схожий на сокиру) вчинення ним злочину, зателефонувавши на лінію «103», повідомив про «побутову травму» ОСОБА_7 , спотворив дійсні обставини кримінального правопорушення, заволодів належними потерпілому мобільними телефонами, не передавши їх фельдшерам бригади швидкої медичної допомоги під час госпіталізації ОСОБА_7 , яких в подальшому позбувся, з метою приховування своєї причетності до вчиненого злочину.

- про наявність ризику передбаченого у п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 , не будучи обмеженим у свободі пересування, може вільно спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні, зокрема із безпосереднім свідком подій що сталися - ОСОБА_8 , вчиняючи при цьому тиск, погрози, застосування насильства, примусу та інших заходів з метою зміни наданих свідками викриваючих показань, спотворення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, чим перешкоджатиме забезпеченню швидкого та повного розслідування кримінального провадження.

Застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як домашній арешт, особисте зобов`язання або особиста порука.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом ст. 199 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У відповідності до ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу ,якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим -тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків ,а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Для закінчення досудового слідства в кримінальному провадженні необхідно отримати висновки експертиз, провести ряд зазначених процесуальних дій, дослідити та перевірити всі доводи підозрюваного та інші дії.

Врахувавши дійсні обставини справи, схиляюся та приймаю за дійсні доводи слідчого та прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Зазначені висновки засновані перед усім на тому, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливості щодо застосування до підозрюваного інших видів запобіжних заходів.

Виходячи із вищевикладеного слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Також слідчий суддя вважає за необхідне скористатися правом, наданим ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, за змістом якої слідчий суддя вправі не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 196, 197, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2026 року за № 000045 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 17 квітня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1