Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/196/26
Провадження № 1-кс/499/27/26
У Х В А Л А

Іменем України

02 березня 2026 року селище Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , користувача майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшої слідчої відділення №1 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000113 від 17.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшло вищезазначене клопотання, в якому слідчий просить винести ухвалу про арешт автомобіля ВАЗ 21011 реєстраційний номер НОМЕР_1 , дерев`яних свіжоспиляних полін у кількості 17 штук, які зберігалися у салоні автомобіля та багажнику, ланцюгової бензопили зеленого кольору без розпізнавальних надписів, сокир з дерев`яною ручкою без будь-яких маркувань, які зберігалися в салоні вказаного автомобіля.

19.02.2026 року слідчим суддею Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_7 заявлено самовідвід, який задоволено ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 24.02.2026 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого визначення слідчого судді від 27.02.2026 року слідчим суддею визначено ОСОБА_1 .

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 17.02.2026 року надійшов рапорт від поліцейського ГРПП відділення поліції № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області про те, що під час патрулювання в неподалік від с. Малинівка Березівського району Одеської області був зупинений автомобіль ВАЗ 21011 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснював незаконне перевезення свіже пиляних дерев`яних полін дерева породи акація у кількості 17 штук, які він отримав від спилювання трьох дерев у лісосмузі розташованій вздовж автодороги Т1617. Сума збитку встановлюється.

17.02.2026 в період часу з 13:56 до 14:17 з метою виявлення та фіксації відомостей, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення з застосуванням відео фіксації в порядку ч.3 ст.214 КПК України, проведено огляд місця події - ВАЗ 21011 реєстраційний номер НОМЕР_1 (зареєстрований на ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , моб. НОМЕР_2 ), який знаходився неподалік с.Малинівка Березівського району Одеської області за координатами 46,92048 Пн, 30,35592 Сх.

За результатом огляду з місця події вилучено: автомобіль ВАЗ 21011 реєстраційний номер НОМЕР_1 , дерев`яні свіже спиляні поліна у кількості 17 штук, які зберігалися у салоні автомобіля та багажнику, ланцюгову бензопилу зеленого кольору без розпізнавальних надписів, сокиру з дерев`яною ручкою без будь-яких маркувань, які зберігалися в салоні вказаного автомобіля.

17.02.2026 відділенням №1 слідчого відділу Березівського РВП ГУНП в Одеській області внесено відомості до ЄРДР під № 0000113 від 17.02.2026 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

17.02.2026 вилучені під час огляду місця події речі, визнані речовими доказами та долучені до кримінального провадження.

На переконання слідчого, накладення арешту необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення всебічного та поновного досудового розслідування

У судовому засіданні слідча ОСОБА_3 просила клопотання задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Користувач майна ОСОБА_4 заперечив проти клопотання.

Заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до висновку про необхідність його часткового задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, якщо майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), слідчий суддя, зокрема, суд повинен враховувати:

- правову підставу для арешту майна;

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб;

- необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи наявність обставин, що свідчать про існування на час розгляду клопотання обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, вказаного у клопотанні, а саме про місце вирубки дерев у лісосмузі, кількість виявлених свіжих спилів живої деревини породи акація у кількості 17 штук, які отримано від спилювання трьох дерев, що підтверджується актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 17.02.2026 року, протоколом огляду місця події від 17.02.2026 року та фототаблицями до нього, слідчий суддя вважає, що доведено наявність підстав для арешту вилученої деревини, яка відповідає критеріям ст.98 КПК України та в силу своїх якостей може бути знищена без застосування арешту, а тому клопотання у цій частині підлягає задоволенню.

Зазначені у клопотанні ризики знищення, пошкодження або приховування транспортного засобу «ВАЗ 21011» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 » при розгляді клопотання не доведені, як не доведена і необхідність збереження вказаного майна у існуючому стані; крім того, заявлений прокурором захід забезпечення кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, та відповідні обмеження прав власника майна є явно непропорційними щодо тяжкості кримінального правопорушення, а тому у зазначеній частині клопотання належить відмовити.

Тобто, з матеріалів, доданих до клопотання, не вбачається, що накладення арешту на транспортний засіб є необхідним для досягнення мети арешту, визначеної ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме запобігання приховуванню, пошкодженню, псуванню, знищенню, перетворенню чи відчуженню майна. Не конкретизовано, які саме слідчі (розшукові) дії неможливо провести без вилучення та арешту транспортного засобу, і чому досягнення мети кримінального провадження не може бути забезпечене іншими, менш обтяжливими заходами.

Крім того, будь-яких відомостей, які б свідчили про реальні ризики втрати або відчуження транспортного засобу чи про необхідність саме його поміщення на зберігання до органу поліції, матеріали клопотання також не містять.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування можуть бути забезпечені без накладення арешту на транспортний засіб, тоді як застосування такого заходу створюватиме надмірне та неспівмірне втручання у право власності третьої особи.

Власник майна не позбавлений права на звернення до слідчого судді у порядку ч.1 ст.174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні №0000113 від 17.02.2026 року, а саме на дерев`яні свіжоспиляні поліна у кількості 17 штук, які зберігалися у салоні та багажнику автомобіля «ВАЗ 21011» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », ланцюгової бензопили зеленого кольору без розпізнавальних надписів, сокир з дерев`яною ручкою без будь- яких маркувань, що вилучені при огляді місця події від 17.02.2026 року.

У задоволенні клопотання в частині арешту транспортного засобу «ВАЗ 21011» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 » відмовити.

Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення.

Слідчий суддяОСОБА_9