1Справа № 335/18/26 1-кс/335/664/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 03.01.2026,про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не працевлаштованого, із неповною вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.02.2026 старший слідчий слідчого відділення Відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , в обґрунтування якого посилається на те, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 03.01.2026, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 03.01.2026, приблизно о 01 годині 03 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні кімнати АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи прямий умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою спричинення фізичного болю, з мотивів, що виникли під час раптового словесного конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин з малознайомим потерпілим ОСОБА_7 , використовуючи наявний колючо-ріжучий предмет (ніж), що має пласке односторонньогостре лезо, який ОСОБА_4 , утримував у правій руці, перебуваючи у безпосередній близькості від потерпілого, наніс три удари в область правого та лівого стегна, лівої гомілки з ушкодженням крупних кровоносних судин, що привело до масивної крововтрати, чим спричинив останньому тілесне ушкодження, яке відповідно до висновку за результатами проведення судово-медичної експертизи № 60 від 04.02.2026, кваліфікується як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, від якого у проміжок часу між 03 годиною 00 хвилин та 04 годиною 00 хвилин, 03.01.2026, ОСОБА_7 помер у приміщенні кімнати АДРЕСА_3 .

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_7 , умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

04.01.2026, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі до десяти років.

05.01.2026, слідчим суддею Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя, підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний у виді тримання під вартою строком до 03.03.2025 включно.

Слідчий вказує, що вина ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Під час досудового розслідування в якості підозрюваного допитано ОСОБА_4 , який ознайомившись зі своїми права, виявив бажання скористатись ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України про свободу від самовикриття. Провину свою не визнає.

По даному провадженню вже виконано ряд процесуальних дій, але не зважаючи на це, є необхідність у проведенні ще ряду слідчих (розшукових) дій. Від результатів деяких з цих процесуальних дій, залежить повний та неупереджений судовий розгляд з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності у міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Разом з тим, закінчити розслідування у 2 місячний строк немає можливості, у зв`язку з тим, що по вищевказаному кримінальному провадженню необхідно виконати наступне:

-отримати висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи;

-отримати висновок судово-біологічної експертизи за експертною спеціальністю «Молекулярно - генетичні дослідження»;

-виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне потреба після отримання доказів по кримінальному провадженню;

-виконати вимоги ст. 290 КПК України;

-скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

23.02.2026, строк досудового розслідування по кримінальному провадженню за № 0000004 від 03.01.2026, продовжено до 3-х місяців, тобто до 03.04.2026.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просив продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» до 03.04.2026, без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, у зв`язку з вчиненням підозрюваним злочину із застосуванням насильства.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку тримання під вартою, посилаючись на відсутність доведення ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, просив застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт. Вважає, що заявлені ризики є необґрунтованими та недоведеними. Крім того, з моменту обрання запобіжного заходу після затримання ОСОБА_4 , змінилась певна обставина. Дружиною ОСОБА_4 частково відшкодовано моральну шкоду потерпілій та повністю відшкодовано матеріальну шкоду. Лише часткове відшкодування моральної шкоди пов`язано насамперед тим, що потерпілою не сформовано остаточну моральну шкоду. У ОСОБА_4 є надміцний соціальний зв`язок його родина, яка складається з дружини та дитини, які перебувають на його утриманні. Наявність такого зв`язку, на думку сторони захисту позитивно впливає на його процесуальну поведінку. Тому, вважає що достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , слід обрати щодо останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Надав суду для долучення до матеріалів справи розписки гр. ОСОБА_8 про часткове відшкодування моральної шкоди від 31.01.2026 та від 24.02.2026, посвідчення волонтер на ім`я ОСОБА_4 , свідоцтво про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію захисника, просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Слідчий суддя вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого з наступних підстав.

Встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 03.01.2026, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

03.01.2026, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинені тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_4 було затримано.

04.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 05.01.2026, підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний у виді тримання під вартою строком до 03.03.2025 включно без визначення розміру застави відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Постановою виконуюча обов`язків керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_10 від 23.02.2026, продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000004 від 03.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, до 3 місяців, тобто до 03.04.2026.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчим суддею під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що підтверджується на цьому етапі розслідування долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу.

Слідчим суддею враховується, що не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наявність яких була встановлена при застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зокрема ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, оскільки можливе притягнення до кримінальної відповідальності та суворість покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , може бути розцінена ним більш небезпечним ніж переховування та втеча. Також з достатньою вірогідністю продовжують існувати ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків з метою зміни ними показів на його користь. Крім цього, слідчий суддя бере до уваги те, що злочин спричинив загибель людини, ОСОБА_4 офіційно не працює, а тому може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 слідчий суддя виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення наявних ризиків.

В судовому засіданні не встановлено даних про зменшення чи відсутність ризиків, а також про наявність достатніх стримуючих факторів для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Також слідчим суддею враховується, що будь-яких інших обставин, які би свідчили про те, що застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, матеріали клопотання не містять та доказів наявності таких обставин стороною захисту не надано.

В судовому засіданні також було досліджено доводи прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою. При цьому, для завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена в.о. керівником Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя при винесенні процесуального рішення про продовження строку досудового розслідування та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Слідчий суддя не приймає до уваги посилання підозрюваного та його захисника на наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`зків, зокрема постійного місця проживання, дружини та дитини, оскільки такі обставини були відомі на час обрання запобіжного заходу, прагнення підозрюваного до відшкодування завданої потерпілій шкоди, а також часткове відшкодування такої, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , та вказане вище не виключають наявних ризиків, а тому не можуть бути підставою для зміни підозрюваному запобіжного заходу.

Таким чином, при вирішенні питання щодо можливості зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 на більш м`який, слідчий суддя вважає недоведеною та недостатньо обґрунтованою можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки стороною захисту не надано переконливих доказів того, що такий запобіжний захід зможе запобігти наявним та доведеним ризикам.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку продовження строку утримання під вартою щодо підозрюваного не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України та ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Слідчий суддя також бере до уваги, що у справі відсутні дані про те, що стан здоров`я підозрюваного перешкоджає перебуванню ним у місці попереднього ув`язнення.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , обставини його вчинення та наявні ризики, а також те, що на цій стадії досудового розслідування з об`єктивних причин неможливо провести всі заплановані слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти наявним ризикам та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного, а тому вважає, що вказані обставини у своїй сукупності виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, що є виправданим оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи, в зв`язку з чим строк тримання під вартою ОСОБА_4 необхідно продовжити у межах строку досудового розслідування без права внесення застави на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 183, 197, 199, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» в межах досудового розслідування, в межах строку досудового розслідування на 38 днів до 03.04.2026 включно, на умовах визначених ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 05.01.2026.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 25.02.2026.

Повний текст ухвали складено 26.02.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1