Провадження № 1-кп/686/2112/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

22 грудня 2025 року прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_5 до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в порядку ст. 291 КПК України направлений для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року у відповідності до вимог ст. 314 КПК України призначено підготовче судове засідання, в яке не з`явилася представник потерпілої адвокат ОСОБА_9 , подала до суду клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із перебуванням у відпустці. Відповідно до положень ст. 314 КПК України підготовче судове засідання підлягає відкладенню.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Відповідно до ч. 3 ст. 331 цього ж Кодексу за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Обвинуваченому ОСОБА_8 під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого закінчується 02 січня 2026 року. До спливу цього строку судове провадження завершити не представляється можливим.

Прокурор заявив клопотання, яке підтримала потерпіла та проти якого не заперечили обвинувачений і захисник, про продовження відносно ОСОБА_8 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку клопотання прокурора задовольнити, дію запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, продовжити. Підстав для зміни обвинуваченому міри запобіжного заходу на інший, більш м`який запобіжний захід, на цей час суд не вбачає.

При цьому суд враховує, що ризики, які були доведені прокурором в суді при обранні обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились. Останній офіційно не працює, не має стабільного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, пов`язаного із заподіянням смерті людині, який за своїм характером представляє особливу суспільну небезпеку та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, у справі не з`ясовані обставини, встановлені під час кримінального провадження, не перевірено їх доказами, в тому числі не допитані потерпіла та свідки, а відтак обвинувачений, знаходячись на волі, може незаконно на них впливати, перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватись від суду, а також продовжити злочинну діяльність.

Наведене свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та що такі заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень по справі.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд також враховує, що своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначається.

Керуючись ст.ст. 314, 331, 392 КПК України,

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Дію обраного під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжити до 28 лютого 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя

судді: