Справа № 562/3757/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2025 року Здолбунівський районний суд Рівненської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000089 від 03 вересня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Білашів, Рівненської області, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, всупереч встановленому вимогами ст.ст.116, 118 128, 130-139 Земельного кодексу України порядку щодо набуття і реалізації права на землю, розуміючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно небезпечні наслідки, усвідомлюючи, що не має жодних правовстановлюючих документів на право власності або користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :00:001:0332; :00:001:0338; :00:001:0336; :00:001:0326; :00:001:0329; :00:001:0331 загальною площею 17,0629 га, самовільно зайняв зазначені земельні ділянки, що відносяться до земель комунальної власності Здолбунівської міської територіальної громади в особі Здолбунівської міської ради (код ЄДРПО України 05391130).

Зокрема, ОСОБА_3 , у травні 2025 року, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, із порушенням передбачених ст.ст.78, 90 Земельного кодексу України прав власника земельної ділянки (Здолбунівської міської територіальної громади) на володіння, користування і розпорядження землею, шляхом обробітку ґрунту сільськогосподарською технікою, посіву та вирощування сільськогосподарської культури «Соя», самовільно зайняв земельні ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровими номерами :00:001:0332 площею 2.8438 га; :00:001:0338 площею 2.8438 га; :00:001:0336 площею 2.8438 га; :00:001:0326 площею 2.8438 га; :00:001:0329 площею 2.8438 га; :00:001:0331 площею 2.8438 га (загальною площею земельних ділянок 17,0629 га), які розташовані поблизу с. Копитків Рівненського району, Рівненської області та перебувають у комунальній власності Здолбунівської міської територіальної громади в особі Здолбунівської міської ради (код ЄДРПО України 05391130).

У зв`язку із зазначеними протиправними діями ОСОБА_3 , Здолбунівській міській територіальній громаді в особі Здолбунівської міської ради завдано значної шкоди на загальну суму 172 278,78 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її власнику.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до Здолбунівського районного суду Рівненської області в порядку ст. 302 КПК України, з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Із змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена у присутності захисника ОСОБА_4 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, тобто у самовільному зайнятті земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її власнику, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Представник потерпілого ОСОБА_5 відповідно до поданої заяви, ознайомлена із обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надала свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, заяву представника потерпілого ОСОБА_5 , яка не заперечувала проти розгляду обвинувального акта у спрощеному порядку, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 197-1 КК України, а саме самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її власнику.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

У поданій заяві ОСОБА_3 зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені у повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення беззаперечно визнає у повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 197-1 КК України, згідно ст.12 КК України класифікується, як кримінальний проступок.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він раніше не судимий згідно 89 КК України, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 , раніше не судимий, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 197-1 КК України у виді штрафу, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судової експертизи становлять 8 914 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 8 914 грн. 00 коп.

Документи кримінального провадження №0000089 залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Речові докази, а саме комбайн марки «John Deere 1075» зеленого кольору, залишити за належністю ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1