Справа № 375/499/24
Провадження № 1-кп/375/97/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с. Рокитне Білоцерківського району Київської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000960 від 13.03.2024 за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скрипаї Зміївського району Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб, з професійно-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 09.02.2021 Миронівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 246 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України; ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 17.02.2023 року звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк три роки у зв`язку із закінченням іспитового строку,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2024 року, більш точного часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 на березі водойми «Голубе озеро», розташованої в с. Бушеве Білоцерківського району Київської області, виявив поліетиленовий пакет, в якому знаходились 243 патрони, з яких 226 патронів калібру 5,45?39 мм., споряджених оболонковою кулею зі сталевим осердям, виготовлених промисловим способом, 2 патрона калібру 5,45?39 мм., споряджених оболонковими трасуючими кулями зі свинцевим осердям, виготовлених промисловим способом. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання бойових припасів. Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що виявлені ним предмети, а саме: 226 патронів калібру 5,45?39 мм., 2 патрона калібру 5,45?39 мм., є бойовими припасами, придбання, зберігання і носіння яких без відповідного дозволу є незаконним, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, взяв вказаний поліетиленовий пакет з патронами, щоб перенести за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим здійснив незаконне, умисне придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Після чого придбані при вищевказаних обставинах бойові припаси переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим здійснив незаконне, умисне носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу та сховав у господарській споруді, яка розташована на території домоволодіння за вищевказаною адресою, де став незаконно, умисно зберігати бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

15 патронів калібру 7,62х25 мм., споряджених оболонковою кулею зі сталевим осердям, виготовлених промисловим способом, які знаходились у знайденому ОСОБА_5 пакеті, до стрільби непридатні.

13 березня 2024 року близько 13 години ОСОБА_5 , взявши із собою 75 патронів калібру 5,45?39 мм., незаконно переніс їх до блокпосту, розташованого за адресою: вулиця Лісова в с. Ольшаниця Білоцерківського району Київської області, де запропонував військовослужбовцям ЗСУ ОСОБА_8 та ОСОБА_9 придбати у нього боєприпаси. Останні відмовились від пропозиції ОСОБА_5 та повідомили про дану подію працівників поліції.

13 березня 2024 року у період часу з 14 годин 58 хвилин до 15 години 42 хвилин, під час проведення в установленому законом порядку огляду місця події, а саме території місцевості за адресою: вулиця Лісова в с. Ольшаниця Білоцерківського району Київської області, працівниками поліції у ОСОБА_5 виявлено та вилучено 75 патронів калібру 5,45?39 мм., споряджених оболонковою кулею зі сталевим осердям, виготовлених промисловим способом.

Цього ж дня, 13 березня 2024 року у період часу з 18 годин 38 хвилин до 19 години 12 хвилин, під час проведення в установленому законом порядку огляду місця події, а саме господарської споруди, яка розташована на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживає ОСОБА_5 , працівниками поліції на підлозі виявлено та вилучено:

- 153 патрони, є бойовим припасом, бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 мм, спорядженими оболонковими кулями зі сталевим осердям. Надані на дослідження патрони виготовлені промисловим способом;

- 15 патронів, є бойовим припасом, бойовими проміжними патронами калібру 7,62х25 мм, спорядженими оболонковими кулями зі сталевим осердям. Надані на дослідження патрони виготовлені промисловим способом.

Вилучені у ОСОБА_5 226 патронів калібру 5,45х39 мм, є бойовим припасом, бойовими проміжними патронами спорядженими оболонковими кулями зі сталевим осердям, та 2 патрони калібру 5,45х39 мм, є бойовим припасом, бойовими проміжними патронами спорядженими оболонковими трасуючими кулями зі свинцевим осердям. Надані на дослідження патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.

Тим самим, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися в незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, порушив вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 622 від 21.08.1998 (зі змінами), а також вимоги Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 за № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», відповідно до положень якої (додаток №1) вказані вище бойові припаси відносяться до видів майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, та не є предметами, щодо яких може бути надано дозвіл МВС України, а тому доступ до цих предметів сторонніх осіб є значною загрозою інтересам держави та безпеки громадян.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_6 , 29 березня 2024 року укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно п. 2 угоди ОСОБА_5 під час судового розгляду повністю визнав свою вину у вчинені кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом визначеного судом іспитового строку, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Додав, що щиро розкаюється, провину усвідомив, більше так не повториться. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. Тиску на обвинуваченого не було, угода укладена добровільно.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та виконання вимоги п. п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно з ч. 5 ст.12 КК України є тяжким злочином, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника може бути укладено угоду про визнання винуватості.

Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.

Відповідно до п. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, 29 березня 2024 року угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 Кримінального Кодексу України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 29 березня 2024 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання передбачене угодою.

Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, одружений, має міцні соціальні зв`язки, на військовому обліку не перебуває, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, за місцем проживання виконком Рокитнянської селищної ради компрометуючих матеріалів на ОСОБА_5 не має.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

За таких обставин, судом враховано, що ОСОБА_5 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, критично ставиться до скоєного, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не знаходиться, за місцем проживання характеризується позитивно, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити йому узгоджену міру покарання в межі санкції ч. 1 ст. 263 КК України. Крім того, беручи до уваги вищенаведені обставини, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке скоєно умисно, і відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, те, що тяжких наслідків не настало, думку захисника, який просив визначити іспитовий строк ближче до мінімального терміну, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому доцільно застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України та звільнити його від відбування остаточного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання. При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

На переконання суду, таке покарання для обвинуваченого відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим за участю захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано. Цивільний позов не заявлений.

Витрати, пов`язані із проведенням судової балістичної експертизи № СЕ-19/111-24/17664-БЛ від 29 березня 2024 року в сумі 3029 грн. 12 коп., на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На теперішній час запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався, також відсутні підстави для його обрання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 373, 374, 394, 424, 468, 469, 472-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 березня 2024 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 ..

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із проведенням балістичної експертизи № СЕ-19/111-24/17664-БЛ від 29 березня 2024 року в сумі 3029 грн. 12 коп. (три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 копійок).

Речові докази: 228 металевих предметів циліндричної форми, зовні схожих на бойові патрони калібром 5,45 мм та 15 металевих предметів, циліндричної форми, зовні схожих на бойові патрони калібром 7,62 мм, передані до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 33 від 29.03.2024 року про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000960 знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1