СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7710/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України в рамках кримінального провадження №0000277 від 03.04.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2025 р. до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.09.2025 у справі №759/21938/25 у кримінальному провадженні №0000277 від 03.04.2025 та зобов?язати слідчого групи слідчих слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області та/або прокурора групи прокурорів Київської обласної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000277 від 03.04.2025 повернути власнику майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : грошові кошти в загальній сумі 54020 доларів США; 26800 гривень; студентський квиток серія номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , дійсний до 30.06.2028, студентський квиток серія номер НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , дійсний до 30.06.2025; мобільний телефон марки Iphone моделі «15 ProMax», з облаштованими сім-картками мобільного оператора «Водафон» номером НОМЕР_3 та китайського оператора з номером НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 , пароль НОМЕР_5 ; ноутбук марки «Lenovo» моделі «YogaSlim» 7 14 ITL05, який належить ОСОБА_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 на ОСОБА_5 , марки «Toyota» моделі «Land Cruiser 200» з державним номером НОМЕР_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ; ключ від транспортного засоби марки «Toyota» моделі «Land Cruiser 200»; транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Land Cruiser 200» з державним номером НОМЕР_7 .

Клопотання обґрунтовуює тим, що під час проведення обшуку 17.09.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено майно належне ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти: 531 купюра номіналом 100 американських доларів, 13 купюр номіналом 50 американських доларів, 9 купюр номіналом по 20 американських доларів, 9 купюр номіналом по 10 американських доларів - загальною вартістю 54020 доларів США; 30 купюр номіналом 500 гривень, 59 купюр номіналом 200 гривень - загальною вартістю 26800 гривень; студентський квиток серія номер НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_5 , дійсний до 30.06.2028, студентський квиток серія номер НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , дійсний до 30.06.2025; мобільний телефон марки Iphone моделі «15 ProMax», з облаштованими сім-картками мобільного оператора «Водафон» номером НОМЕР_3 та китайського оператора з номером НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 , пароль НОМЕР_5 ; ноутбук марки «Lenovo» моделі «YogaSlim» 7 14 ITL05, який належить ОСОБА_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 на ОСОБА_5 , марки «Toyota» моделі «Land Cruiser 200» з державним номером НОМЕР_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ; ключ від транспортного засоби марки «Toyota» моделі «Land Cruiser 200»; транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Land Cruiser 200» з державним номером НОМЕР_7 , яке не має жодного значення для даного кримінального провадження. Речі визнано речовими доказами та 23.09.2025 накладено арешт. Однак, клопотання прокурора про накладення арешту на майно не було обґрунтоване, а вилучене майно, належне ОСОБА_5 не має значення для кримінального провадження та не є й не може бути доказом здійснення будь-яких кримінально-протиправних дій, прокурором не обґрунтовано і не надано доказів, що майно ОСОБА_5 було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Адвокат у судовому засіданні клопотання про скасування арешту підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що арешт на майно накладено обґрунтовано, а також надав суду постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 27.11.2025.

Вивчивши зміст клопотання і додані документи суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 23.09.2025 накладено арешт, зокрема на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: грошові кошти в загальній сумі 54020 доларів США; 26800 гривень; студентський квиток серія номер НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_5 , дійсний до 30.06.2028, студентський квиток серія номер НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , дійсний до 30.06.2025; мобільний телефон марки Iphone моделі «15 ProMax», з облаштованими сім-картками мобільного оператора «Водафон» номером НОМЕР_3 та китайського оператора з номером НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 , пароль НОМЕР_5 ; ноутбук марки «Lenovo» моделі «YogaSlim» 7 14 ITL05, який належить ОСОБА_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 на ОСОБА_5 , марки «Toyota» моделі «Land Cruiser 200» з державним номером НОМЕР_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ; ключ від транспортного засоби марки «Toyota» моделі «Land Cruiser 200»; транспортний засіб марки «Toyota» моделі «Land Cruiser 200» з державним номером НОМЕР_7 .

27.11.2025 прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до норм КПК України, на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави ІІІ КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя дослідивши матеріали, вважає, що доводи клопотання про скасування арешту є необґрунтованими, оскільки на час винесення ухвали про накладення арешту на майно, існували підстави для такого арешту, крім того слідчим суддею не встановлено, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Виділення матеріали кримінального провадження та проведення досудового розслідування вказують, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї або іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту на вказане майно, оскільки він накладений обґрунтовано з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі вищевикладеного керуючись вимогами ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України в рамках кримінального провадження №0000277 від 03.04.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Святошинського

районного суду м. Києва ОСОБА_1