Справа № 346/2118/25
Провадження № 11-кп/4808/351/25
Категорія ст.82 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою прокурора, на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 05.06.2025 року про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и в:

Вказаною ухвалою задоволено подання начальника державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» про про заміну ОСОБА_7 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, визначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.05.2023 року за ч.3 ст.185 КК України, яка становить 1 рік, 2 місяці і 25 днів, більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Своє рішення суд мотивував тим, що застосування до засудженого стягнень не є систематичним, а після 22.04.2025 року на нього такі не накладалися, що свідчить про наявність підстав для задоволення подання. На переконання суду першої інстанції, погашення попередніх стягнень та відсутність нових, свідчать про те, що засуджений своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення.

Прокурор не погодився з ухвалою та оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду підлягає скасуванню, оскільки суд не врахував всіх обставин справи. Зокрема, суд не врахував, що засуджений ОСОБА_7 допускав порушення вимог відбування покарання, а саме, 22.04.2025 року «вживання заборонених речовин». Оскільки це було після направлення до суду подання, суд не перевірив особову справу та не взяв ці обставини до уваги. Ці обставини є суттєвими для вирішення справи. Посилається на Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року, згідно з якою, умовно-дострокове звільнення та заміна невідбутої частини покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу та надав довідку про дисциплінарні стягнення накладені на засудженого.

Засуджений ОСОБА_7 не заперечував проти інформації викладеної у довідці про накладення стягнень. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого та прокурора, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як передбачено п.2 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

При цьому, основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Вимогами ч.2 ст.67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Вказаних вимог суд першої інстанції в повному обсязі не дотримався.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не дав оцінки тим порушенням, які засуджений вчинив в період між направленням подання та прийняттям рішення у справі. Як вбачається з довідки про застосування стягнень до засудженого ОСОБА_7 , наданої прокурором апеляційному суду, за останні 4 місяці на нього накладено чотири стягнення за зберігання та вживання заборонених речовин, одне з яких 22.04.2025 року, тобто до прийняття оскаржуваного рішення.

Зазначені обставини є істотними для прийняття рішення про виправлення особи або становлення на шлях виправлення, а тому мають бути оцінені судом першої інстанції.

Оскільки зазначені обставини не були предметом дослідження суду першої інстанції, це свідчить про неповноту судового розгляду та неякісне дослідження особової справи засудженого.

За наведених обставин апеляційний суд дійшов висновків, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Під час нового судового розгляду необхідно детально вивчити особову справу засудженого, заслухати його пояснення, прийняти законне та вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 27 серпня 2024 року про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно ОСОБА_7 - скасувати.

Призначити у справі новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4