Провадження: № 1-кп/484/453/25
Справа: № 484/5587/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0002484 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Радісний Сад Миколаївського райну Миколаївської області, громадянина України, українця, одруженого, освіта вища, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проходив військову службу на посаді електрика ремонтно-механічного відділення ремонтного взводу артилерійського озброєння роти ракетно-артилерійського озброєння ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні "молодший сержант", раніше судимого 14.05.2024 Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2025 ОСОБА_4 , будучи військовслужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи військову службу на посаді електрика ремонтно-механічного відділення ремонтного взводу артилерійського озброєння роти ракетно-артилерійського озброєння ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст.ст. 9,11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п.1,2 ч.2 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, пердбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 дислоковану за адресою: АДРЕСА_2 танезаконно перебував поза її межами понад три доби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно на службу без поважних причин, до 22.08.2025 15 год. 25 хв., коли був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за ч.5 ст. 407 КК України, тобто у самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за ч.5 ст.407 КК України і ніяких фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті не оспорював, при цьому пояснив, що дійсно 30.01.2025 о будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , самовільно залишив місце служби оскільки погано себе почував і хотів пройти лікування, Коли пройшов лікування, то вирішив не повертатися до військової частини, влаштувався на роботу у АДРЕСА_1 , згодом переїхав проживати в с.Радісний Сад Миколаївського району Миколаївської області. В скоєному щиро кається.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та ніхто з учасників процесу ніякі фактичні обставини справи не оспорював, тому судом не досліджувались всі докази щодо цих обставин відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина також встановлена наступними доказами, а саме: доповіддю командира військової чсатини НОМЕР_1 про самовільне залишення молодшим сержантом ОСОБА_4 військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 30.01.2025; повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2025 про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_4 військової частини НОМЕР_1 кримінального правопорушення за ч.5 ст. 407 КК України; даними витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0002484 від 14.04.2025,.

Таким чином, проаналізувавши показання обвинуваченого, які узгоджуються з обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, проаналізувавши надані суду докази, суд знаходить доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 407 КК України - як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відносяться до тяжких злочинів, за місцем служби характеризується негативно, під деспансерним наглядом психіатра, нарколога не пербуває; нагороджений орденом «За мужність» третього ступеню (Указ Президента України від 20.07.2016 № 306/2016), нагороджений відзнакою Президента України «За участь в Антитерористичній операції» (Указ Президента України від 17.02.2016 № 53/2016), є Учасником бойових дій; бажає продовжувати проходити військову службу; раніше судимий.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставини, які згідно із ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину повторно та рецедив злочинів.

Із врахуванням зазначеного суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо лише в ізоляції від суспільства і призначає покарання ОСОБА_4 в мінімальних межах санкцій ч. 5 ст. 407 КК України, яке сприятиме його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, при призначені покарання суд враховує припис ч. 1 ст. 75 КК України, згідно з яким у випадку засудження особи за ст. 407 КК України положення вказаної правової норми в частині звільнення від відбування покарання з випробуванням не можуть бути застосовані.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 засуджено вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14.05.2024 (14.06.2024 дата набрання законної сили) за ч.1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове приєднання невідбутої частини покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14.05.2024.

Також встановлено, під час досудового розслідування відповідно до протоколу затримання особи ОСОБА_4 було затримано 22.08.2025. Ухвалою слідчого судді Інгульського районного суду м.Миколаєва від 23.08.2025 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ухвалою від 10.10.2025 Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області запобіжний захід було продовжено.

За змістом ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Запобіжний захід у виді тримання обвинуваченого під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 .

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати, речові докази у спарві відсутні.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14.05.2024 та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 місяці.

Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 22.08.2025.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя