печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000118 від 16.05.2025 - прокурора першого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000118 від 16.05.2025 - прокурора першого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити. Розгляд справи просив здійснювати без виклику власника майна.

Зважаючи на позицію органу досудового розслідування, слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000118 від 16.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що зазначене кримінальне провадження розпочато за заявою ОСОБА_4 , яка повідомила про обставини можливого насильницького зникнення ОСОБА_5 , яка тривалий час, приблизно з листопада 2024 року, не виходить на зв`язок та перестала контактувати зі своїми близькими та знайомими особами, зокрема не відповідає на телефонні дзвінки та смс-повідомлення в месенджері «Telegram», що не відповідає стилю її поведінки.

Встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала у своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Матеріальний стан останньої вище середнього. Перед своїм зникненням володіла значною сумою грошових коштів, оскільки мала на меті придбати автомобіль та квартиру у м. Одеса. Також встановлено, що 19.11.2024 ОСОБА_5 , перетнула кордон на в`їзд до України в пункті пропуску «Шегині» та з того часу територію України не покидала.

Крім того встановлено, що ОСОБА_5 підтримувала тісний зв`язок та була у дружніх та близьких стосунках з інспектором УПП у м. Києві ДПП НП України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Зокрема, саме він 25.11.2024 був останнім з ким контактувала ОСОБА_5 . Також встановлено близьке коло спілкування та родичів ОСОБА_6 , які можуть бути причетними до зникнення ОСОБА_5 , зокрема: дружина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , брат - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та його дружина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_6 підтримував та підтримує близький зв`язок з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , якій може бути відома інформація відносно ОСОБА_5 , та яка може бути причетною до її зникнення.

Крім того, отримано відомості, що 02.06.2025 ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проникли до квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали майно, що належало ОСОБА_5 , а саме миючий пилосос - електрошвабру фірми «Karcher» та інше належне їй майно.

В ході проведення досудового розслідування отримано відомості, що ОСОБА_6 , маючи на меті незаконно заволодіти майном зниклої ОСОБА_5 , а саме квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та іншим майном зниклої, залучив до своєї діяльності ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_14 та інших невстановлених осіб.

Під час досудового розслідування було отримано інформацію, що причетні особи до вчинення вказаних кримінальних правопорушень вживають активні заходи з метою знищення та приховування речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин зникнення громадянки України ОСОБА_5 .

Крім того, отримано відомості, що вищевказані особи 10.09.2025 планують здійснити нотаріальні дії по перереєстрації квартири, яка належить зниклій ОСОБА_5 , з метою подальшого відчуження та отримання неправомірної вигоди, шляхом підроблення документів та інших шахрайських дій.

09.09.2025 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень затримано ОСОБА_6 та ОСОБА_12 .

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, врятування майна 10.09.2025 у період з 00 год. 17 хв. до 01 год. 38 хв. у житлі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_3 проведено обшук під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон Nokia IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який поміщено та запаковано до сейф-пакету ДБР S2043150.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_18 від 10.09.2025 вилучені у ході обшуку вищенаведений предмет визнано речовим доказам.

З метою збереження речових доказів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження виникла необхідність у накладанні арешту на майно вилучене 10.09.2025 у період з 00 год. 17 хв. до 01 год. 38 хв. у житлі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_3 .

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Прокурором наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

За таких обставин приходжу до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 10.09.2025 у період з 00 год. 17 хв. до 01 год. 38 хв. у житлі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: мобільний телефон Nokia IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який поміщено та запаковано до сейф-пакету ДБР S2043150 та який ймовірно належить ОСОБА_6 з метою збереження речових доказів.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1