ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2048/25 Справа № 202/9474/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю:

скаржника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 03 жовтня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, -

В с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 03 жовтня 2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовлено за необґрунтованістю.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що у разі, якщо зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення, і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу, а тому підстави для задоволення скарги в частині внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді від 03 жовтня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровської області, внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за поданою нею заявою.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що відповідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор має внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вказує, що її син ОСОБА_8 , 21.09.2025 біля 02 не вийшов на зв?язок. Ця подія трапилась у місті Дніпро, як вияснилось пізніше, у автомобілі, в якому його везли, з погрозою застосування насильства, було забрано телефон. Пізніше, коли його висадили з автомобіля то його повідомили, що він знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Не зважаючи на те, що син не проходив військову службу, про що він одразу повідомив викрадачів, та не проходив ВЛК, його відразу відправили на тренувальний полігон.

У наведених обставинах заявник вбачає ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 146, ч. 2 ст. 186 КК України, та вважає, що відомості за її заявою не були внесені до ЄРДР безпідставно, а оскаржена ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача; скаржника ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу; перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне з метою забезпечення ОСОБА_6 доступу до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення, яке стосується її інтересів, а також задля уникнення зайвого формалізму, його задовольнити, оскільки пропуск вказаного строку є незначним, а також відсутність безперервного електропостачання об`єктивно ускладнює своєчасне складання процесуальних документів.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті, колегія суддів зважає на те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена зокрема така бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно із ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор. Слід звернути увагу, що аналіз вищезазначених положень закону свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, і відмова у вчиненні таких дій не допускається. Разом із тим, на уповноважених осіб не покладений безумовний обов`язок внесення викладених заявником відомостей до ЄРДР.

Внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» якого відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що внесенню до ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про його вчинення.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

В пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, за відсутності правових підстав, слідчий суддя не позбавлений можливості відмовити у задоволенні скарги щодо зобов`язання внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У разі, якщо зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Зважаючи на викладене, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про безумовну необхідність внесення до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за її повідомленням від 23.09.2025 року.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що заява ОСОБА_6 не містить об`єктивних даних, які свідчать про ознаки злочину, та у ній лише висловлена незгода заявника з діями працівників РТЦК та СП, які у період введеного в Україні воєнного стану виконують обов`язки по мобілізації військовозобов`язаних та здійснюють заходи спрямовані на виявлення призовників, резервістів, які порушують правила військового обліку.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді, оскільки зі змісту заяви скаржника дійсно не вбачається достатніх та об`єктивних даних, які вказують на ознаки кримінального правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог скаржник посилається на те, що 21.09.2025 року о 02 годині 00 хвилин її син ОСОБА_8 не вийшов з нею на зв?язок. Пізніше їй стало відомо, що працівники ТЦК та СП викрали його та незважаючи на те, що син не проходив військову службу та не проходив ВЛК, його відразу відправили на тренувальний полігон.

Аналізуючи наведені обставини, колегія суддів зважає на те, що ОСОБА_8 було призвано на військову службу під час мобілізації, що не може вважатися викраденням та пограбуванням, як на це вказує заявник.

Погоджуючись із висновками слідчого судді, суд апеляційної інстанції не вбачає у повідомленні апелянта від 23.09.2025 року достатніх відомостей, що могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення, які підлягали б внесенню до ЄРДР.

Апеляційні доводи заявника про те, що слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про оскарження нею дій працівників ТЦК та СП, у той час як фактично його викрали поліцейські, виконуючи злочинні накази, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки згідно із талоном-повідомленням єдиного обліку № 29500 від 25.09.2025 року ОСОБА_6 повідомила правоохоронні органи про те, що 21.09.2025 року її сина ОСОБА_7 працівники РТЦК доставили до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та по теперішній час його місцезнаходження невідоме (а.с. 18).

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дотримався вимог кримінального процесуального закону під час постановлення судового рішення, яке є достатньо мотивованим і відповідає положенням ст. 26, 214, 370 КПК, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 03 жовтня 2025 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4