УХВАЛА

щодо закриття кримінального провадження

03 листопада 2025 рокуСправа № 495/10614/23
Номер провадження 1-кп/495/17/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2023 за N?0000006 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 17.01.2023 щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України.

04.09.2025 на адресу суду надійшло клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю події та складу злочину та відсутністю потерпілої особи.

Клопотання мотивоване тим, що судом під час судового слідства були дослідженні письмові матеріали справи та допитаний потерпілий по справі - ОСОБА_4 .

Захисник вважає, що на даному етапі слідства сторона захисту може клопотати перед судом про закриття кримінального провадження з наступних 2 підстав:

1- відсутність події та складу злочину та відсутність потерпілої особи.

1.) за відсутністю події та складу злочину:

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.362 КК України, а саме - Несанкціонованій зміні інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах чи комп`ютерних мережах або зберігається на носіях такої інформації, вчинені особою, яка має право доступу до неї, - караються штрафом від шестисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років.

Ознакою предмета цього злочину є те, що ця інформація обробляється в електронно-обчислювальних машинах (комп 'ютерах), автоматизованих системах чи комп 'ютерних мережах.

Оброблювання інформації - це виконання певних дій за допомогою електронно-обчислювальних машин (компютерів), автоматизованих систем чи комп 'ютерних мереж, які включають різні види маніпуляцій з такою інформацією згідно з відповідними комп?ютерними програмами, інструкціями, завданнями, технічними можливостями ЕОМ тощо.

В п.25- 27 цього висновку від 13.04.2023 року, комісія роз?ясняє, що має право розглядати правопорушення, які здійснюють державні реєстратори речових прав та приймати відповідні реагування на дії державних реєстраторів.

Міністерство юостиції України здійснило адміністративний процес перевірки в рамках своїх службових повноважень щодо осіб, роботу яких вони контролюють та вирішила, що в діях ОСОБА_5 наявний факт порушення у сфері державної реєстрації та притягнуло до адміністративної відповідальності.

Адміністративна відповідальність це специфічне реагування держави на адміністративне правопорушення, що полягає в застосуванні уповноваженим органом або посадовою особою передбаченого законом стягнення до суб`єкта правопорушення.

Тобто, ОСОБА_5 вже піддавався перевірці здійснення ним дій 10.12.2022 року та був підданий заходу реагування - у вигляді блокування йому доступу до Державного реєстру прав з боку держави, а тому не може повторно бути підданим перевірці та покаранню з боку держави у вигляді кримінальної відповідальності на ті самі дії.

В ч. 1 ст. 61 «Конституції України» зазначається: «Ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення».

1а) - Зміна інформації полягає у будь-якій модифікації інформації, що призводить до її перекручування, хоча при цьому інформація в цілому зберігається. До зміни інформації слід віднести і її доповнення іншими фальсифікованими даними. Причому йдеться про модифікацію змісту інформації.

Несанкціонована зміна інформації - це зміна інформації без згоди власника інформації.

Суб?єктивна сторона - умисна форма вини.

Суб?єкт злочину - спеціальний; ним може бути осудна фізична особа, яка досягла 16-річного віку і має право (на підставі трудових правовідносин чи договору, або інших юридичних підстав) доступу до комп?ютерної інформації чи носіїв такої інформації.

Об?єкт злочину - власність на комп?ютерну інформацію, встановлений порядок її зберігання та використання.

Комп?ютерна інформація це текстова, графічна чи будь-яка інш інформація (дані), яка існує в електронному вигляді, зберігається на відповідних носіях і може бути створена, змінена чи використана за допомогою ЕОМ.

1б) - Досудовим розслідуванням встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 є державним реестратором прав на нерухоме майно.

Він наділений правом приймати документи від осіб, які бажають здійснити державну реєстрацію свого права власності на відповідие нерухоме майно у державному реєстрі речових прав та іншими правами та обов?язками, які притаманні державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно.

При цьому, обвинувачений має право спілкуватиться з цими особами, приймати від осіб оригінали документів, оглядати ці документи та робити висновок чи вносити йому інформацію про ці документи в державний ресстр речових прав на нерухоме майно, або не вносити інформацію в держаний реєстр речових прав.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно єдина державна інформаційна система в Україні, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об?єкти та суб?єктів цих прав.

Порядок ведення реєстру затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

Сторона обвинувачення, вказує у своєму обвинувальному акті, що у даній кримінальній справі державний реєстр речових прав (Інформація, яка міститься в цьому реєстрі) - є об?єктом злочину.

2.) Щодо відсутності потерпілої особи.

Згідно зі ст. 55 КПК, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Потерпілий ОСОБА_4 вказує, що нібито йому в цій кримінальній справі нанесена значна матеріальна школа та він є власником земельної ділянки.

Захисник зазначає, що обвинувачений жодної матеріальної шкоди свої діями чи бездіяльністю 10.12.2022 року під час здійснення державної реєстрації ОСОБА_4 не наносив.

Ст. 362 КК України містить ознаки приватного обвинувачення так, як інформаційний реєстр речових прав має свого власника.

ОСОБА_4 ніколи своє право власності щодо земельної ділянки в Державному ресстрі прав не реєстрував станом на момент злочину, а саме 10.12.2022 року.

Запис в рестрі речових прав на ОСОБА_4 як власника з?явився лише 20.05.2025 року N?59972510.

У ОСОБА_4 на момент злочину був відсутній правовстановлюючий документ, а саме - Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), яке є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно.

Отже метою його отримання є завершення процесу набуття особою - переможцем торгів права власності на нерухоме майно придбане на електронних торгах та його оформлення.

Це свідоцтво видається нотаріусом відповідно до пункту 8 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Мін?юсту від 29.09.2016 N? 2831/5 (зі змінами).

Але, це свідоцтво ОСОБА_4 отримати від нотаріусів не міг так, на момент придбання ним земельної ділянки сільгосподарського призначення діяв мораторій на придбання таких земельних ділянок з прилюдних торгів і досі діє цей мораторій.

Жодних доказів яким саме чином була нанесена матеріальна шкода сторона обвинувачення та потерпілий з цього приводу не надали.

ОСОБА_4 під час допиту у суді 20.03.2024 року підтвердив, що не бажає розслідування за ч.1 ст.362 КК України, а бажає слідство за ст. 190 КК України і подав відповідне клопотання до суду.

Зазначає суду, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вже тривалий час перебувають у цивільних спорах щодо визначення власника на земельну ділянку за кадастровим номером: :01:002:0075, але жоден з них не є таким власником.

Кожен з них лише бажає стати власником цієї земельної ділянки у належний спосіб, але у державному реєстрі речових прав право васності за жодною особою не зареєстроване.

Це підтверджується інформаційною довідкою N?373728377 від 10.04.2024 року.

На момент злочину власником земельної ділянки залишається інша особа - ОСОБА_8 , який теж відсутній у реєстрі речових прав, але у нього наявні паперові державні акти на право власності.

ОСОБА_9 жодних претензій не заявляє до обвинуваченого ОСОБА_5 .

Також, зазначаю суду, що власником Державного реєстру речових прав на нерухоме, в якій нібито ОСОБА_5 здійснив противозаконні дії, які підпадають під визначення ч.І с.362 ЮС України - є Міністерство Юстиції України.

Жодних заяв до поліції Міністерство Юстиції України щодо даних подій не подавало та не просило визнати його потерпілою особою у кримінальному провадженні.

Міністерство юстиції України врахувало викладене у заяві, а також самостійно перевірила дії ОСОБА_5 під 10.12.2022 року та прийшло до висновку, що в документах, які надала ОСОБА_10 для реєстрації права власності у якості правовстановлюїомих документів містяться некоректні дані, які не можливо усунути і потрібно реагувати на дану державну ресстрацію.

Некоректні дані стосувалися Ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду про виправлення технічної описки в судовому рішенні від 18.08.2021 року по справі 495/4143/21.

Ухвала не була внесена до єдиного реєстру судових рішень.

Ця ухвала надавалась ОСОБА_5 громадянкою ОСОБА_11 в паперовій формі та містила печатку та підпис судді , тобто всі ознаки оригіналу документа.

На той момент, було постійне відключення світла та інтернету і ОСОБА_5 не міг з точністю перевірити наявність ухвали в реєстрі судових рішень так, як реєстри працювали з перебоями.

ОСОБА_5 повинен був зупинити розгляд заяви ОСОБА_11 , і з точністю перевірити наявність ухвали у реєстрі судових рішень, але цього не зробив, про що шкодує так, як поступив не професійно та виконав державну реєстрацію неякісно.

Колегія з розгляду скарг щодо державної реєстрації речових прав при Міністерстві юстиції розглянула скаргу потерпілого ОСОБА_4 та прийняла висновок від 13.04.2023 року, який був затверджений наказом міністерства юстиції України від 17665 від 10.05.2023 року, яким було визнано дії державного ресстратора щодо державної реєстрації 10.12.2022 року ОСОБА_5 неправомірними , скасовано рішення про проведення державної реєстрації від 12.12.2022 року та видалено запис про право власності за ОСОБА_7 з державного реєстру речових прав.

Також, під час розгляду скарги ОСОБА_4 Міністерство Юстиції України використало своє право на застосування до ОСОБА_5 своїх дискреційних повноважень та застосувало до ОСОБА_5 захід реагування у вигляді тимчасового блокування йому доступу до Державного реєстру прав строком на 3 (три) місяці.

Контролюючий державний орган, а саме Міністерство юстиції України діяв як адміністративний орган під час перевірки заяви ОСОБА_4 .

Це вказується п.24 висновку комісії з розгляду скарг при міністерстві юстиції, від 13.04.2023 року, а саме прийняв таке рішення із кількох юридично допустимих на свій розсуд, яке вважає найкращим за даних обставин.

Законодавець чітко встановлює в частині 2 статті 55 КПК Украши момені виникнення прав та обов?язків потерпілого (визначені статтями 56, 57 КПК України), яким є подача заяви про скоєння стосовно нього кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

3 наведених положень законодавства вбачається, що слідчий, прокурор, суд позбавлені процесуальної можливості за власною ініціативою, без подання відповідною особою письмової згоди, визнати останню потерпілим.

Позиція Верховного Суду щодо поняття «потерпілий», викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі N?439/397/17.

Відповідно до ч.1 ст.283 КПК України, особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Вважає, що суд якнайшвидше повинен закрити кримінальне провадження та припинити кримінальне переслідування ОСОБА_5 так, як жодних злочинів він не вчиняв.

Під час досудового та судового слідства не було надано жодних прямих та об?єктивних доказів щодо події та складу злочину, а також відсутня потерпіла особа.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечила щодо закриття кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_4 також заперечив щодо задоволення такого клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників процесу вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження не підлягає задоволенню з таких підстав.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення та складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним зі способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки судом усіх зібраних та перевірених доказів.

В силу дії абз. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу ухвалюється виправдувальний вирок.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 371 КПК України суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду.

Із аналізу зазначених правових норм випливає, що суд не може вирішити обставин, зазначених у клопотанні захисника, до закінчення судового розгляду. Доводи, викладенні в клопотанні, підлягають оцінці при наданні судом аналізу доказів в нарадчій кімнаті під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження - а саме обвинувального або виправдувального вироку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання про закриття кримінального провадження на стадії судового розгляду задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 284 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження - відмовити.

Вирішити питання про можливість закриття кримінального провадження, з урахуванням всіх досліджених судом доказів в нарадій кімнаті під час ухвалення судового рішення за результатами розгляду кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Дата та час оголошення повного тексту ухвали: 05.11.2025 о 13.00.

Суддя ОСОБА_12