№ 207/4779/25
№ 1-кп/207/340/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське Дніпропетровської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у межах кримінального провадження № 0000224 від 26.02.2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

09.10.2023 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.4 ст. 187, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі п.1, 2 ч.1 ст.75, п.2, 4 ч.3 ст. 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.155, ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , в період часу з кінця жовтня 2024 року по 25.02.2025 року, перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю знайомою, неповнолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спілкування з нею у ОСОБА_6 , який розумів та достовірно знав, що неповнолітня ОСОБА_8 не досягла 16-ти річного віку, виник злочинний умисел, спрямований на статеві зносини з останньою.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, в період часу з кінця жовтня 2024 року по 25.02.2025 року, ОСОБА_6 , будучи повнолітньою особою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, посягаючи на статеву недоторканість ОСОБА_8 , її нормальний фізичний і психологічний розвиток, за взаємною згодою, без застосування фізичного та психологічного насилля чи погроз його застосування, знаходячись в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , разом із неповнолітньою ОСОБА_8 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, з метою задоволення статевої пристрасті, достовірно знаючи про її вік та незважаючи на це, вступив у статеві зносини з потерпілою шляхом вагінального проникнення у тіло ОСОБА_8 з використанням власних геніталій.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 у потерпілої ОСОБА_8 настала вагітність, яка закінчилась спонтанним абортом в термін 14 тижнів. Біологічними батьками ембріона, вилученого при медичній процедурі переривання вагітності, з вірогідністю не менше 99,99998% можуть бути ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155 КК України.

Також, відповід но до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 на території України, в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан строком на 30 діб, який включно на момент 13.07.2025 продовжено.

ОСОБА_6 , маючи незняту та непогашену судимість за вчинення особливо тяжкого злочину проти чужої власності, перебуваючи на іспитовому строку, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

13.07.2025 року приблизно о 01 год. 30 хв., ОСОБА_6 проходив повз палату № 210 на другому поверсі лікарні Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. В.Чорновола, 79А, де через відчинені двері побачив в ній раніше невідомого йому чоловіка ОСОБА_9 , який спав на ліжку. В той час у ОСОБА_6 раптово виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_6 , реалізуючи свій прямий протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, зайшов у палату № 210 вказаної лікарні, керуючись корисливою метою та корисливим мотивом, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне таємне вилучення чужого майна поза волею власника, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_9 спить та не спостерігає за його діями і не слідкує за своїм майном, підійшов до тумбочки, яка розташована поряд із ліжком на якому спав останній та викрав з її поверхні мобільний телефон «Iphone 7 32 GB» моделі: MN8X2QN/A, S/N: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , у захисному силіконовому чохлі-бампері темно-синього кольору, вартістю 2074,50 грн. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 з барсетки потерпілого ОСОБА_9 викрав мобільний телефон «Iphone 12 256GB» зеленого кольору вартістю 11500 грн., а також з рюкзаку, який висів навпроти ліжка останнього, викрав мобільний телефон «Nokia 515.2 RM-952» чорного кольору, imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , вартістю 686 грн.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_6 розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 14260 грн. 50 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 13.07.2025 року приблизно о 01 год. 30 хв., ОСОБА_6 перебував у палаті №210 лікарні Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. В.Чорновола, 79А, в якій спав ОСОБА_9 та побачив на тумбочці біля ліжка останнього барсетку. Після чого, ОСОБА_6 , оглянувши вміст барсетки потерпілого ОСОБА_9 в якій знаходилась банківська картка АТ «ПУМБ» № НОМЕР_5 та в той час у нього раптово виник протиправний умисел на таємне викрадення вказаної банківської карти з метою її подальшого використання.

Реалізуючи свій прямий протиправний намір ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю уваги з боку оточуючих та скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_9 спав та не контролював своє майно, забрав з його барсетки банківську карту АТ «ПУМБ» із номером НОМЕР_5 , яка згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п. 56 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» є офіційним документом, тобто електронним платіжним засобом доступу до банківського рахунку № НОМЕР_6 , належну останньому.

Після чого, ОСОБА_6 покинув місце вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, тобто у викраденні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів.

За сукупністю скоєного ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155 КК України; у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України; у викраденні офіційного документа,вчиненому з корисливих мотивів, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України.

31.07.2025 року між керівником Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та який відповідно до вимог ч.4 ст. 469 КПК України отримав письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості від потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 , та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 досягнута угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Згідно угоди про визнання винуватості прокурор, обвинувачений ОСОБА_6 та захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.155, ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні злочинів, виду та міри покарання, яке має понести обвинувачений ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 05 років 01 місяця, із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України, а також щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч.2 ст.473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягав на її затвердженні, з приводу вчинених кримінальних правопорушень щиро розкаявся, підтримав угоду про визнання винуватості, просив її затвердити.

Прокурор ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні вважають, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані всі вимоги та правила КПК України та КК України, просять угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що угода про визнання винуватості укладена відповідно до вимог і правил КПК України та КК України, також просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_9 надав заяву про розгляд справи без його участі, просив угоду про визнання винуватості затвердити. Зазначив, що добровільно надав письмову згоду прокуророві на укладення угоди про визнання винуватості, при цьому матеріальних претензій до обвинуваченого не має, на суворому покаранні не наполягає, просить призначити узгоджене покарання.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_8 та її законний представник ОСОБА_10 надали заяву про розгляд справи без їх участі, просили угоду про визнання винуватості затвердити. Зазначили, що добровільно надали письмову згоду прокуророві на укладення угоди про визнання винуватості, при цьому матеріальних претензій до обвинуваченого не мають, на суворому покаранні не наполягали, просили призначити узгоджене покарання.

Захисник потерпілої ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначила, що угода про визнання винуватості укладена відповідно до вимог і правил КПК України та КК України, також просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Згідно ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.155, ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, які згідно ст. 12 КК України є: кримінальним проступком, нетяжким та тяжким злочинами, у вчиненому щиро розкаявся, добровільно відшкодував матеріальну шкоду.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п.1-4 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1, ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах. Судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам та правилам КПК України та КК України, що відсутні умови, які суперечать інтересам суспільства чи порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно ст.66 КК України, а саме: щире каяття, добровільне відшкодування матеріальної шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає: рецидив злочинів.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони визнали винуватість добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Тому суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між керівником Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , із призначенням узгодженого сторонами покарання.

Керуючись ст.ст. 373-376, 395, 468-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 31.07.2025 року угоду про визнання винуватості між керівником Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000224 від 26.02.2025 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.155, ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.155 КК України у виді 01 року позбавлення волі;

за ч.4 ст.185 КК України у виді 05 років позбавлення волі;

за ч.1 ст. 357 КК України у виді 01 року обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 05 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначену за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.10.2023 року у виді 01 місяця позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_6 до відбуття покарання у виді 05 (п`яти) років 01 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 28 липня 2025 року, тобто з моменту його фактичного затримання, з розрахунку день за день.

До набрання вироком законної сили захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_6 залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати: за проведення судово-товарознавчої експертизи №1811 від 23.07.2025 року у розмірі 848,16 грн.; за проведення комісійної судово-психологічної експертизи №79/07/25 від 24.07.2025 року у розмірі 15000,00 грн., а всього 15848 гривень 16 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.03.2025 року на постільну білизну простирадло блідо-жовтого кольору з малюнками у вигляді листів різноманітного кольору.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Південного районного суду міста Кам`янського від 21.07.2025 року на: мобільний телефон «Iphone 7 32 GB» моделі: MN8X2QN/A, S/N: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , у захисному силіконовому чохлі-бампері темно-синього кольору, мобільний телефон «Iphone 12 256 GB» зеленого кольору, мобільний телефон «Nokia 515.2 RM-952» чорного кольору, imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_5 .

Речові докази по справі: простирадло блідо-жовтого кольору з малюнками у вигляді листів різноманітного кольору, зразок крові малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , витяжки з об`єктів на ниточках марлі; абортивний матеріал ОСОБА_8 (4 скла, 4 парафінових блока), зразок букального епітелію ОСОБА_8 , зразок букального епітелію ОСОБА_6 , які знаходяться на зберіганні в камері схову ВП №2 Кам`янського РУП знищити.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Iphone 7 32 GB» моделі: MN8X2QN/A, S/N: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , у захисному силіконовому чохлі-бампері темно-синього кольору, мобільний телефон «Iphone 12 256 GB» зеленого кольору, мобільний телефон «Nokia 515.2 RM-952» чорного кольору, imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_5 , які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_9 повернути ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Південний районний суд міста Кам`янського на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1