Справа № 439/1871/25
Провадження №1-кп/439/249/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року м.Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 10.09.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ліпецьк, росія, розлученого, такий, що має на утриманні двох малолітніх дітей, із професійно-технічною освітою, такий, що не працює, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

установив:

ОСОБА_3 приблизно в середині листопада 2024 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись біля парку у с. Заболотці Золочівського району, Львівської області, знайшов, тим самим незаконно придбав кастет. Після чого, ОСОБА_3 , не маючи передбаченого законом дозволу на носіння та зберігання холодної зброї, всупереч вимогам Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і вихолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, зберігав кастет, що належить до холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом з використанням промислового устаткування. У подальшому, 10.09.2025 року о 13:45 хв. ОСОБА_3 , рухаючись належним йому автомобілем марки «Opel» моделі «Astra» реєстраційний номер НОМЕР_1 вулицею Привокзальна, м. Броди, Львівської області, перевозив цей кастет у вказаному автомобілі та був зупинений працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у носінні кастетів, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

22 вересня 2025 року між начальником Бродівського відділу Золочівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , напідставі статей 468, 469, 472 КПК України укладена угода про визнання винуватості.

Зі змісту угоди слідує, що сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 263 КК України. ОСОБА_3 під час досудового розслідування беззастережно та повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, зобов`язався визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

При вирішенні питання щодо міри покарання ОСОБА_3 сторони врахували, що підозрюваний не працює, не одружений, має двох малолітніх дітей, за місцем реєстрації характеризується позитивно, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий.

Сторонами погоджене покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений у судовому засіданні просив затвердити угоду, вказав, що з його боку угода була укладена добровільно. Зазначив, що насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. ОСОБА_3 повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення у якому він звинувачується, розуміє характер пред`явленого обвинувачення та погоджується з його формулюванням, вказав, що здатний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене в ній покарання.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди, є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком інших обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Враховуючи наведене, суд встановив, що укладена у цьому кримінальному проваджені угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та закону України про кримінальну відповідальність.

Судом не встановлено підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, для відмови в її затвердженні.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про необхідність затвердження вказаної угоди про визнання винуватості шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Арешт накладений слідчим суддею Бродівського районного суду Львівської області 12.09.2025 року на предмет ззовні схожий на кастет скасувати.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи зброї від 12.09.2025 № СЕ-19/120-25/11358-ХЗ у кримінальному провадженні № 0000317 становлять 1782,80 грн, які відповідно до квитанції від 24.09.2025 року сплачені обвинуваченим.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 вересня 2025 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 10.09.2025 року, укладену між начальником Бродівського відділу Золочівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази:

оптичний DVD-R диск білого кольору, із написом «ОСОБА_3 263 ч.2» - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

кастет, який згідно з постановою слідчого СВ відділу поліції №1 Львівського РВП ГУ НП у Львівській області від 10.09.2025 визнаний речовим доказом, та який зберігається у відділенні поліції № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області - знищити.

Арешт накладений слідчим суддею Бродівського районного суду Львівської області 12.09.2025 року на предмет ззовні схожий на кастет скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію даного вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що відповідно до ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду,який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Суддя ОСОБА_1