У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 жовтня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваного за ч. 5 ст. 191 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 жовтня 2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.11.2025 включно.

Визначено ОСОБА_7 заставу у сумі 605600 грн. У разі звільнення під заставу покладено на ОСОБА_7 обов`язки: прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду, а також на строк до 21.11.2025; повідомляти про зміну місця перебування, роботи та засобів зв`язку; утриматися від спілкування зі свідками у цьому ж кримінальному провадженні - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; не виїжджати за межі м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон.

Окрім того, оскаржуваним рішенням накладено арешт на тимчасово вилучене майно від 23.09.2025 в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон "Iphone 11" з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 та сім карткою з номером НОМЕР_3 .

Рішення в частині накладення арешту на майно не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

На думку апелянта, не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Просив врахувати, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно підозри, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді начальника АЗС № 15-05 ПІІ «АМІК Україна», що розташована за адресою: м. Миколаїв, проспект Героїв України, 5А, з метою незаконного збагачення, привласнив чуже майно, належне ГУНП в Миколаївській області, яке було ввірене йому на зберігання: бензин А-92 у кількості 14548 л та бензин А-95 у кількості 13932 л, чим спричинив майнову шкоду в сумі 1 541 698 грн 28 к.

При розгляді клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується доданими до клопотання матеріалами, зокрема: рапортом начальника АТВ ЦЗ ГУНП в Миколаївській області за фактом виявлення кримінального правопорушення від 03.04.2025; протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 ; протоколом огляду місця події від 22.07.2025; висновками експертиз.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що існують заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя вважав, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення, наслідки у виді майнової шкоди, завданої злочином, дані про особу підозрюваного та його майновий стан, а саме те, що останній має офіційне місце роботи, характеризується позитивно, має постійне місце проживання, добровільно з`явився до слідчого судді для розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу, а також ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник підтримав апеляційну скаргу.

Підозрюваний ОСОБА_7 про дату та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином. Заяву про бажання брати участь у апеляційному розгляді не подавав.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів встановила таке.

СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000282 від 04.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

23.09.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати посади чи займися певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна.

Положення закону, яким керувався суд апеляційної інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Частина 4 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно вимогам ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 суд вказав, «що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

В рішенні ЄСПЛ у справі «Істоміна проти України», зазначено: «зосереджуючись на розмірі шкоди, як стверджувалося, завданої заявницею, не здійснивши ретельної оцінки всіх відповідних факторів, у тому числі її спроможність сплатити визначений розмір застави, і відсутність задовільного пояснення, чому застава була визначена у такому надзвичайно великому розмірі, національні суди не дотрималися зобов`язання навести відповідне та достатнє обґрунтування для своїх рішень про визначення розміру застави, як вимагає пункт 3 статті 5 Конвенції. Отже, було порушено це положення».

Окрім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Ноймайстер проти Австрії» суд дійшов до наступних висновків: «Як сума гарантії, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції повинна бути оціненою переважно стосовно обвинуваченого і його активів, а не можливих розмірів збитків. Так, намагання прив`язати суму гарантії від затриманої особи виключно до суми збитку приписуваного йому не відповідає ст. 5 (3) Конвенції. Гарантії, передбачені цією статтею, призначені не для відшкодування збитків, а скоріше для забезпечення присутності обвинуваченого на слуханні».

Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування та розгляду клопотання слідчим суддею про застосування запобіжного заходу підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

На думку колегії суддів, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри. Захисник висновки слідчого судді в цій частині не оспорює.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, під час апеляційного розгляду встановлено, що висновки слідчого судді в частині обґрунтування ризиків, які виправдовують обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є вмотивованими.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, та у разі доведеності його вини, можливе призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати посади чи займися певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаного ризику.

Підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки наразі проводиться ряд слідчих (розшукових) дій для встановлення та документування протиправних дій ОСОБА_7 та інших причетних осіб, які можуть знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які ще не вилучено в ході досудового розслідування та місцезнаходження яких на даний час встановлюється (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України)

ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний достовірно знаючи місця роботи, мешкання свідків шляхом умовлянь, погроз та іншими способами може незаконно впливати і схиляти останніх до незаконних дій, які можуть безпідставно виправдовувати підозрюваного, у тому числі схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань, які виправдовують підозрюваного (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також, підтверджено ризик того, що ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України), з огляду на ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 .

Колегія суддів також враховує, що наразі досудове розслідування перебуває на початковому етапі, проводяться першочергові слідчі дії для встановлення всіх обставин кримінального провадження, що також вказує на існування зазначеного ризику.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

Слідчим суддею рішення про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлено у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, оскаржуване рішення належним чином вмотивовано.

Слідчим суддею враховано вагомість наявних доказів щодо можливого вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, дані про його особу. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ані слідчим суддею, ані колегією суддів під час апеляційного розгляду апеляційної скарги не встановлено.

Щодо застави. Слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про визначення застави як альтернативного запобіжного заходу, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 183 КПК України. Проте колегія суддів не погоджується з висновками слідчого судді в частині визначення розміру застави, з огляду на таке.

Слідчий у поданому клопотанні просив визначити заставу у 1350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2043900 грн, тобто у сумі, що значно перевищує визначений розмір, передбачений для встановлення застави особі, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину. В обгрунтування зазначених вимог слідчим вказано, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 спричинено збитки на суму, яка перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому застава у межах, встановлених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, не забезпечить належне виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

В свою чергу, слідчий суддя визначив менший розмір застави, ніж просив слідчий у поданому клопотанні, а саме в сумі 605600 грн, тобто 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При визначенні розміру застави слідчий суддя послався на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину, наслідки у виді матеріальної шкоди, завданої злочином у сумі 1541698 грн, що є особливо великим розміром; доведеність ризиків, зазначених у п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також дані про особу підозрюваного та його майновий стан.

Колегія суддів наголошує, що вірогідний розмір завданих збитків не є підставою для визначення розміру застави, про що зазначено у наведених рішеннях Європейського суду з прав людини. Застава повинна бути оціненою переважно стосовно обвинуваченого і його активів, а не можливих розмірів збитків.

Тому, враховуючи дані про особу підозрюваного, який після звільнення з посади начальника АЗС відразу, з 07.04.2025, працевлаштувався слюсарем до заводу, характеризується позитивно, з 2016 року має постійне місце проживання, а також ту обставину, що до клопотання не додано даних про активи підозрюваного, а сторона захисту стверджує, що визначений слідчим суддею розмір застави є непомірним для підозрюваного, колегія суддів вважає за необхідне встановити розмір застави у меншому розмірі, ніж визначив слідчий суддя, але в межах, встановлених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

За такого, ухвала слідчого судді в частині обрання запобіжного заходу підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Отже, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, оскільки містить вимогу про скасування ухвали слідчого судді.

Колегія суддів звертає увагу на недопустимість розгляду кількох клопотань в одному провадженні, оскільки хоча клопотання про обрання запобіжного заходу та про арешт майна подані в межах одного кримінального провадження, але мають окремий предмет судового розгляду, кожне клопотання зареєстроване як окреме судове провадження.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 жовтня 2025 року в частині обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_15 , за погодженням з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 18 листопада 2025 року включно.

Визначити заставу - 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 302 800 грн, у разі внесення якої покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися із м. Миколаєва Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення, крім випадків участі у проведенні слідчих (розшукових) дій у даному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3