Провадження № 1-кп/537/307/2025
Справа № 537/5522/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2025 місто Кременчук

Крюківський районний суд міста Кременчука у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 24.07.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх/малолітніх дітей, непрацездатних осіб не має, інвалід з дитинства ІІІ групи, депутатом, учасником бойових дій не є, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 Кримінального кодексу України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України (надалі за текстом КК України),

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

1. 23 липня 2025 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебував поряд з будинком АДРЕСА_2 , де у останнього виник протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до вказаного домоволодіння, а саме на огороджену по периметру сітчастим парканом територію подвір`я, яке належить ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , всупереч волі фактичного володільця житла, не маючи законних підстав, порушуючи встановлений законом порядок, діючи умисно, заліз через отвір в сітці та незаконно проник на територію подвір`я домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , та в якому остання зареєстрована, де ОСОБА_5 знаходився проти волі потерпілої.

В подальшому ОСОБА_5 був виявлений сусідом ОСОБА_8 , який повідомив про факт проникнення на територію вищевказаного домоволодіння працівників поліції.

2. Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

ІІ. Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

3. 01 вересня 2025 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 24.07.2025, в порядку ст. 468, 469 та 472 Кримінального процесуального кодексу України (надалі за текстом КПК України) між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника адвоката ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості та зазначені її сторони.

4. Відповідно до даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 162 КК України, зазначено беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

5. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 162 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, застосувавши ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та покласти обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.

6. Обвинуваченим та захисником висловлена згода на призначення узгодженого покарання.

7. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому, в угоді зазначена дата її складання та вона скріплена підписами сторін.

ІІІ. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

8. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких бере участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

9. Згідно обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, яке, враховуючи положення ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку.

10. Потерпіла ОСОБА_4 01.09.2025 звернулась до прокурора із заявою, зі змісту якої надала згоду на укладення угоди про визнання винуватості між ним та обвинуваченим. У судовому засіданні потерпіла підтвердила відповідну обставину та зазначила, що дійсно не заперечує проти укладення угоди.

11. В судовому засіданні ОСОБА_5 запевнив суд, що він цілком розуміє:

- що має право на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь;

- наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України;

- характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Крім того зазначив, що він погоджується з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

12. Захисник висловив позицію про необхідність затвердження угоди.

13. Суд, в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

14. Зважаючи на викладене вище, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, вислухавши думку прокурора, який не заперечив щодо затвердження угоди, потерпілу, обвинуваченого та захисника, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

ІV. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

15. Цивільний позов по справі не заявлявся.

16. Рішення про речові докази необхідно прийняти відповідно до ст. 100 КПК України.

17. Процесуальні витрати по справі відсутні.

18. Під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався і суд не вбачає необхідності його обрання на стадії ухвалення вироку.

З цих підстав, керуючись ст. 368, 370-371, 373-374, 376, 468-470, 472-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 01.09.2025, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 24.07.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України.

2. ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

3. На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

4. Відповідно до вимог ст. 76 Кримінального кодексу України, на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_5 виконання наступних обов`язків:

- періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації.

5. Початок іспитового строку ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 18.09.2025.

6. Речові докази:

6.1. Оригінал медичної картки амбулаторного хворого (форма № 025/о) № 2126 від 01.09.1989 на 39 (тридцяти дев`яті) аркушах та оригінал медичної картки амбулаторного хворого (форма № 025/о) № 2126 від 21.05.2007 на 52 (п`ятидесяти двох) аркушах залишити в розпорядженні медичного закладу.

6.2. Цифровий носій інформації DVD-R диск із відеозаписами на трьох файлах з мобільного телефону залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9