Справа № 287/2332/24
провадження 1-кп/287/306/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 14.08.2024, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Білокоровичі, Житомирської області, українки, громадянки України, одруженої, не працюючої, не депутата, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000180 від 14.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винної з потерпілим.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинила з необережності кримінальне правопорушення проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту за наступних обставин.

Так, 14.08.2024 приблизно о 10 години 40 хвилин ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ FORZA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі по вул. Боровського, с. Білокоровичі до перехрестя з головною дорогою по вул. Шевченка, с. Білокоровичі Коростенського району, Житомирської області здійснювала маневр повороту ліворуч в напрямку центру с. Білокоровичі та в порушення вимог пункту Правил дорожнього руху України (ПДР), а саме: п. 16.11 на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, не переконавшись, що здійснення маневру повороту ліворуч буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, при виїзді на перехрестя не надала перевагу в русі велосипедисту ОСОБА_5 , який рухався по вул. Шевченка, с. Білокоровичі, внаслідок чого відбулося зіткнення.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, велосипедист ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому 7 ребра справа, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пункту 16.11 ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди та наслідками, які настали в результаті спричинення, тобто отримання потерпілим середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Своїми необережними діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Разом з тим, під час досудового розслідування по кримінальному провадженню були встановлені підстави для звільнення підозрюваної ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а саме остання:

- вперше скоїла злочин;

- діяння належить до необережного нетяжкого злочину;

- примирилася з потерпілим;

- відшкодувала заподіяну нею шкоду в повному обсязі.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити. Підозрювана ОСОБА_4 звернулася до прокурора з клопотанням про її звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та дала свою письмову згоду на таке звільнення.

Також, підозрювана у підготовчому судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за обставин викладених в підозрі визнала повністю, погодилася з кваліфікацією вчиненого нею діяння. Не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, просила звільнити її від кримінальної відповідальності.

Потерпілий надав до суду заяву в якій зазначив, що завдана матеріальна шкода йому відшкодована в повному обсязі, не заперечує щодо звільнення підозрюваної від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 286 КПК України встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Частиною 7 статті 284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Так, під час судового засідання встановлено, що ОСОБА_4 вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, вчинених з необережності, завдану шкоду відшкодувала потерпілому ОСОБА_5 в повному обсязі, вони примирилися і не заперечує щодо закриття кримінального провадження за примиренням з потерпілим.

Окрім того, підозрювана ОСОБА_6 , як особа за місцем проживання характеризується позитивно, згідно довідок на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружена, раніше не судима.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що на підставі ст. 46 КК України ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням винної з потерпілим, а кримінальне провадження щодо неї закрити.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до ухвали слідчого судді Лугинського районного суду Житомирської області від 26.09.2024 у справі № 287/1736/24, провадження № 1-кс/281/57/24 накладено арешт на майно, вилучене у ході огляду місця події від 14.08.2024, а саме автомобіль марки «ЗАЗ Forza» р/н НОМЕР_1 та велосипед. На підставі положень ч.4 ст.174 КПК України, накладений на вищезазначені предмети та речі арешт підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.126 КПК України суд розглядає питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у справі №598/1781/17 дійшла висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен розглянути питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути розглянуте і під час постановлення ухвали суду.

Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК).

Оскільки ст. 126 КПК визначено, що означене питання може бути розглянуто і під час постановлення ухвали суду, ВП ВС робить висновок, що у випадку наявних судових витрат або заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), виносить рішення по питанню щодо розподілу процесуальних витрат.

Вказаний висновок колегії суддів узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Великою Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №462/6473/16-ц де зазначено, що процесуальні витрати, понесені, зокрема, у кримінальному провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову до обвинуваченого. Такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими главою 8 КПК України.

З огляду на те, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю, враховуючи вимоги ст.126 КПК та позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20), суд вважає що витрати за проведення експертизи в сумі 12047,15 грн. підлягають стягненню із ОСОБА_4 .

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 46, ч. 1 ст.286 КК України, ст.ст. 284-288 КПК України,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винної з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 14.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в розмірі 12047 (дванадцять тисяч сорок сім) гривень 15 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лугинського районного суду Житомирської області від 26.09.2024 у справі № 287/1736/24, провадження № 1-кс/281/57/24, накладений на майно, вилучене у ході огляду місця події.

Речові докази:

- автомобіль марки «ЗАЗ Forza» р/н НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_4 ;

- велосипед повернути власнику ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1