Справа № 352/2572/24
Провадження № 1-кп/352/112/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000099 від 03.09.2024 та № 0000316 від 11.09.2024 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довге Тисменицького району Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина російської федерації, з базовою середньою освітою, не працевлаштованого, одруженого, на утриманні 6 неповнолітніх дітей, депутатом не обирався, раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. 31.08.2024 близько 20 год. ОСОБА_5 перебував по місцю проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час були присутні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7

31 серпня 2024 року близько 23 год. ОСОБА_7 із ОСОБА_8 покинули приміщення квартири та вийшли на вулицю. В цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки щодо здоров`я потерпілої, бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, ОСОБА_5 кулаком правої руки наніс ОСОБА_9 декілька ударів у ділянки голови та грудної клітки, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження.

В результаті неправомірних насильницьких дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_9 завдано сильного фізичного болю та спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми носа з переломом кісток носа із зміщенням відламків та порушенням функцій носового дихання, садном в ділянці носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянках верхньої та нижньої повік очей, лобної ділянки зліва, грудної клітки, крововиливи на слизовій оболонці лівої щоки та верхньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразились в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто кримінальний проступок, передбаченийч. 2 ст. 125 КК України.

1.2. Окрім цього, 10.09.2024 близько 15 год ОСОБА_5 прибув до місця проживання свого товариша ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час знаходились ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .

Під час перебування у приміщенні житлової кімнати згаданої квартири, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 спільно розпивали алкогольні напої. В ході розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки щодо життя та здоров`я потерпілого, та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_10 декілька ударів кулаками рук в ділянки голови, чим заподіяв ОСОБА_10 сильну фізичну біль та спричинив тілесні ушкодження, у вигляді синців в ділянках голови.

Цього ж дня, ОСОБА_5 , близько 21 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки щодо життя та здоров`я потерпілого, та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_10 декілька ударів кулаками рук в ділянку лівої бокової частини корпусу тіла, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді поєднаної закритої тупої травми грудної клітки та органів черевної порожнини з синцями в ділянці грудної клітки, повними поперечними переломами 10, 11-го ребра зліва по середній паховій лінії, крововиливом у м`які тканини грудної клітки в проекції переломів, розривами селезінки, крововиливами в черевну порожнину, прилеглу жирову клітковину та товщу селезінки, що призвело до масивної внутрішньої крововтрати, внаслідок спричинення яких останній через деякий час помер.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразились у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

2.1.1. Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України визнав, за ч.2 ст. 121 КК України обвинувачений просив визнати його невинуватим.

2.1.2. Захисник в судовому засіданні просила за ч.2 ст.125 КК України призначити обвинуваченому покарання більш м`яке ніж просив прокурор, а за ч.2 ст.121 КК України виправдати. Так, вказала, що сторона обвинувачення намагається обґрунтувати вину у вчиненні вказаного правопорушення показаннями свідків і висновками експертів. Стосовно свідків зазначила, що останні по різному описують події, змінюють покази, зокрема покази ОСОБА_9 не співпадають із показами ОСОБА_11 . Зауважила, що покази ОСОБА_9 є помстою ОСОБА_5 . Зазначила, що якщо один свідок стверджує факт, а інший заперечує такий, такі обставини не підтверджені. Сторона обвинувачення, на думку захисника, провела слідчий експеримент з ОСОБА_9 , але це по суті є її показання, а не їх перевірка. Вказала, що обвинувачення ґрунтується на припущеннях, оскільки незадовго до смерті потерпілий ОСОБА_10 міг отримати травми поза квартирою, а прийти до квартири і там померти.

2.1.3. Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні при обранні покарання обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, поклалась на розсуд суду. Вказала, що шкоду, заподіяну їй обвинувачений не відшкодував.

2.1.4. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що інкриміновані протиправні діяння вчинені обвинуваченим, що було повністю доведено в суді. Тому з урахуванням обставин, які характеризують особу винного, просить суд визнати ОСОБА_5 винуватим і призначити покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин, за ч.2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного згідно вироку Тисменицького районного суду від 17.12.2024 року за ст. 126-1 КК України (громадські роботи на строк 150 годин), біль суворим покаранням, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

2.2. Докази сторони обвинувачення:

2.2.1. Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.09.2024 року, згідно якого капітан поліції ПОГ ВП Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області прийняв заяву від ОСОБА_9 про нанесення їй 31.08.2024 року тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (а.с.113).

2.2.2. Висновок експерта №518 від 24.09.2024 року у відповідності до якого у громадянки ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження: закрита тупа травма носа з переломом кісток носа із зміщенням відламків та порушенням функції носового дихання, садном в ділянці носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я; синці в ділянці верхньої та нижньої повік обох очей, лобної ділянки зліва, грудної клітки крововиливи на слизовій оболонці лівої щоки та верхньої губи, які відноситься до легких тілесних ушкоджень. Синці в ділянках верхньої та нижньої повік обох очей утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою діючою поверхнею (оскільки ділянки травми обмежені надбрівними дугами лобної кістки, лобними відростками та підочними краями верхньої щелепи, лобними відростками виличних кісток), а решта вказаних вище тілесних ушкоджень утворились від дії тупих твердих предметів, могли утворитися як при нанесенні ударів такими предметами, якими могли бути руки, так і інші тупі предмети, у вказані вище ділянки тіла, так і при ударах вказаними ділянками тіла до таких предметів, можуть відповідати терміну вказаному у постанові. Враховуючи локалізацію та кількість тілесних ушкоджень, можна вважати, що громадянці ОСОБА_9 було здійснено не менше 6-7 ударів в ділянки голови, не менше 4 ударів в ділянки грудної клітки (а.с.114-115).

2.2.3 Витяг з ЄРДР від 11.09.2024 року, згідно якого за усною заявою про кримінальне правопорушення були внесені відомості за ч.2 ст. 121 КК України та присвоєно номер кримінального провадження №0000316 (а.с.116).

2.2.4 Рапортом працівників поліції від 10.09.2024 року, згідно якого до чергової частини ВП№1 (м. Тисмениця) надійшло повідомлення про те, що у приміщенні квартири за адресою в АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_10 , без ознак насильницької смерті (а.с.17).

2.2.5. Згідно протоколу огляду місця події від 10.09.2024 року, який розпочато о 21:40 год та закінчено о 22:30 год., проведеного старшим слідчим СВ ВП №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_12 у присутності понятих ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , за участі власника приміщення квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , у дальній кімнаті між спальним ліжком та диваном знаходилось тіло ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тіло знаходилося на правому боці лицем до підлоги. До протоколу огляду додані фототаблиці із зображенням квартири, яка була оглянута та тіла ОСОБА_10 зі слідами крові під носом (а.с.118-126).

2.2.6. У висновку експерта №638 від 01.11.2024 року встановлено: ??смерть гр. ОСОБА_10 настала від поєднаної закритої тупої травми грудної клітки та органів черевної порожнини з розривом селезінки та переломами ребер, що призвело до розвитку масивної внутрішньої кровотечі. Враховуючи характер трупних явищ з протоколу огляду місця події (....Тіло на дотик зберігає тепло під одягом, трупне заклякання на момент огляду відсутнє. Трупні плями по передній грудній трупа зліва блідо-фіолетового кольору, зникають та відновлюють через 30 сек. станом на 22.25 год.), та на момент проведення судово-медичної експертизи трупа в морзі (трупне заклякання добре виражене у всіх звичайно досліджуваних групах м?язів, трупні плями при натискуванні на них динамометром із силою 2кг/см* бліднуть і відновлюють свій колір через 13 хв. (11 год. 30 хв.), гнильні зміни не виражені), можна думати, що з моменту смерті гр. ОСОБА_10 до проведення судово-медичної експертизи в морзі пройшло близько 14-20 годин.

При судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження:

-поєднана закрита тупа травма грудної клітки та органів черевної порожнини з синцями в ділянці грудної клітки, повними поперечними переломами 10,11-го ребра зліва по середній пахвовій лінії, крововиливом у м?які тканини грудної клітки в проекції переломів, розривами селезінки, крововиливами в черевну порожнину (близько 2 л рідкої темно-червоної крові та 500 мл згустків крові темно-червоного кольору в проекції лівої епігастральної ділянки), прилеглу жирову клітковину та в товшу селезінки, що призвело до масивної внутрішньої крововтрати, і згідно п. 2.1.3. о) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17 січня 1995 р., має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення;

синці в ділянках голови та лівої нижньої кінцівки, крововилив у м`які тканини голови, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Вище вказані тілесні ушкодження утворилися незадовго до настання смерті гр. ОСОБА_10 (про що свідчить колір синців та дані судово-гістологічного дослідження) від дії тупих твердих предметів, могли утворитися як при нанесенні ударів тупими твердими предметами, якими могли бути як руки, ноги, так і інші тупі тверді предмети, у вище вказані ділянки тіла, так і при ударах цими ділянкам до таких предметів.

Враховуючи кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, можна вважати, що гр. ОСОБА_10 було спричинено не менше 1-2-ох ударів в ділянку голови, 2-6-ох ударів в ділянку грудної клітки, 3-ох в ділянку лівої ноги.

При проведенні судово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_10 виявлено ознаки жирового гепатозу, хронічної ішемічної хвороби серця з атеросклеротичним аорто-, коронаро -, кардіосклерозом, що не перебувають у причинному зв?язку із настанням смерті гр. ОСОБА_10 (а.с.129-135).

2.2.7. Висновок експерта №816 від 12.09.2024 року у відповідності до якого кров із трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном ти-В за ізосерологічною системою АВ0 (а.с.136).

2.2.8. Висновок експерта №1208 від 19.09.2024 року, у підсумках якого зазначено про те, що при судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено етиловий спирт в концентрації відповідно кров - 2.15 г/л (проміле); сеча 2,78 г/л (проміле) (а.с.137-138).

2.2.9. Висновок експерта №1244 від 30.10.2024 року, у підсумках якого зазначено: у наданих гістологічних препаратах від трупа гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено: крововилив у прилеглу жирову клітковину селезінки прижиттєвого характеру без ознак реактивних змін. Наявний великовогнищевий крововилив, який представлений еритроцитарною масою, червоно-помаранчевого кольору. Дифузне повнокров?я червоної пульпи селезінки з ділянками вогнищевих крововиливів, помірні зони геморагічного просочування та осередки слабкого кровонаповнення. Крововилив у м?які тканини з проекції перелому 10 ребра зліва прижиттєвого характеру із мінімальними реактивними змінами. Наявний вогнищевий крововилив, який представлений еритроцитарною масою, місцями із зернистим виглядом, червоно-помаранчевого кольору, з невеликою кількістю розсіяних лейкоцитів. Крововилив у м?які тканини тім?яної ділянки прижиттєвого представлений еритроцитарною масою, червоно-помаранчевого кольору. Нерівномірне кровонаповнення міокарда: ділянки слабкого кровонаповнення межують з вогнищами венозно-капілярного повнокров?я. Периваскулярний кардіосклероз. Коронаросклероз. Гіпертрофія з явищами атрофії кардіоміоцитів. М?язові волокна мають хвилеподібний напрям, фрагментовані. Нерівномірне венозно-капілярне повнокров?я легень з переважанням венозно-капілярного застою з ознаками слабкого кровонаповнення окремих судин та наявністю судин із порожніми просвітами. Помірно виражена вогнищева емфізема легень. Вогнищевий, помірно виражений жировий гепатоз. Нерівномірне кровонаповнення тканини нирок, стінки судин розволокені склерозовані. Атрофія окремих клубочків та дистрофічні зміни канальців. Нерівномірне кровонаповнення та деліпідизація цитоплазми адренокортикоцитів. Набряк стром пішлункової залози. Дрібні осередки розростання ліпоцитів (а.с.139-140).

2.2.10. Протокол огляду місця події від 11.09.2024 року, який розпочато о 21:30 год та закінчено о 22:10 год., проведений старшим слідчим ВП№1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_14 , за заявою ОСОБА_7 , за адресою АДРЕСА_2 , за участю спеціаліста-криміналіста ОСОБА_15 , в присутності понятих: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , зокрема, у приміщенні житлової кімнати, яка розташована у квартирі АДРЕСА_3 , при детальному огляді було виявлено та вилучено: 1) на міжкімнатних дверях входу до спальної кімнати зі сторони приміщення кухні у нижній частині дверного полотна виявлено накладення РБК розмірами 8х5 см, з якого було зроблено змив за допомогою марлевого відрізка який попередньо зволожено дистильованою водою та надалі поміщено у паперовий конверт; 2) на рушнику білого кольору, що знаходиться на ліжку, виявлено ділянку із накладенням РБК розмірами 6х3,5 см, з якої зроблено вирізку та поміщено у паперовий конверт; 3) 5 слідів пальців рук, які виявлено за допомогою магнітного дактилоскопічного порошку червоного кольору. До протоколу огляду додані фототаблиці із зображеннями розташування в тому числі РБК (а.с.141-143, 144-152).

2.2.11. Висновок експерта №842 від 09.10.2024 року, у висновках якого вказано: кров з трупа ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. В плямі на марлевому тампоні-змиві з дверей (об.№1), відрізі тканини-вирізці з рушника (об. №2), вилучених в ході огляду місця події, знайдена кров людини.

При серологічному дослідженні в об.№1 виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, кров на тампоні може походити від особи (осіб) групи АВ або бути змішаною кров?ю осіб в будь-якій комбінації вказаних антигенів. Якщо ж мав місце вилив предмета-носія на ізогемаглютинуючу сироватку анти-В, не виключається можливість походження крові від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО, ким міг бути потерпілий ОСОБА_10 . При серологічному дослідженні в об. №2 виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО. Таким чином, кров може належати особі (особам) групи А з ізогемаглютиніном анти-В або АВ ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості належності крові потерпілому ОСОБА_10 (а.с.160-161).

2.2.12. Висновок експерта №СЕ-19/109-24/13497-Д від 18.09.2024 року, згідно висновків якого: сліди пальців рук максимальними розмірами 22х15 мм, 21х14 мм, 23х17 мм, 24х17 мм та 26х19 мм, які виявлено та вилучено 11.09.2024 в ході проведення огляду місця події - житлової квартири АДРЕСА_3 , придатні для ідентифікації особи. Слід пальця руки максимальними розмірами 23?17 мм залишений безіменним пальцем правої руки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сліди пальців рук максимальними розмірами 24х17 мм та 26х19 мм залишені відповідно вказівним та безіменним пальцями лівої руки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сліди пальців рук максимальними розмірами 22х15 мм та 21х14 мм залишені не ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою, чи особами (а.с.164-171).

2.2.13. Протокол проведення слідчого експерименту від 24.09.2024 року, який розпочато о 14:30 год та закінчено о 14:43 год, проведений старшим слідчим ВП №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_14 , в рамках досудового розслідування за №0000316 від 11.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України у м. Тисмениця по вул. К.Левицького,4, за участю свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спеціаліста-криміналіста ОСОБА_15 , статиста ОСОБА_18 , за присутності понятих: ОСОБА_19 та ОСОБА_17 , у відповідності до якого свідку ОСОБА_9 запропоновано відтворити події, які мали місце 10.09.2024 року в АДРЕСА_2 , на що остання добровільно погодилася.

Надалі свідку ОСОБА_9 було запропоновано розповісти про події, які мали місце того дня, та при цьому роз`яснено, що слідча дія буде проводитись у приміщенні засідань ВП №1 (м. Тисмениця) у зв`язку з відсутністю доступу до приміщення квартири АДРЕСА_3 .

На це свідок ОСОБА_9 повідомила, що 10.09.2024 року в обідній час вона прибула до згаданої житлової квартири та зайшла у приміщення житлової кімнати, де на той час знаходились ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_11 . При цьому ОСОБА_9 повідомила, що ОСОБА_20 , сидів на дивані, який розташований по ліву сторону, на який також присіла ОСОБА_9 , а ОСОБА_22 та ОСОБА_21 сиділи на ліжку навпроти. Надалі, ОСОБА_9 повідомила, що вони разом вживали алкогольні напої, а саме горілку, вино та пиво. Надалі ОСОБА_9 повідомила, що близько 15-00 год до згаданої квартири прибув ОСОБА_23 , який присів на ліжко та у свою чергу приєднався до розпивання алкогольних напоїв. Потім ОСОБА_22 покинула приміщення квартири. Надалі ОСОБА_9 вказує, що ОСОБА_23 почав до неї чіплятись, а ОСОБА_20 заступився за неї.

Надалі ОСОБА_9 було запропоновано за участі статиста відтворити ці події. На це ОСОБА_9 повідомила, що спершу між ОСОБА_23 та ОСОБА_24 відбувся словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_23 наніс ОСОБА_25 два удари кулаком правої руки в ділянку лівої бічної частини корпусу тіла ОСОБА_26 , а також два удари кулаком в ділянку лівої частини голови останнього. Після цього між ОСОБА_23 та ОСОБА_24 відбулась шарпанина, під час якої ОСОБА_9 втекла, тобто покинула приміщення житлової кімнати (а.с.172-175).

2.2.14. В порядку ст.359 КПК України судом було проведено демонстрацію відеозапису проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 від 24.09.2024 року, згідно якого старший слідчий запропонував потерпілій відтворити події, що відбувалися 10.09.2024 року. Слідчий експеримент проводився в приміщені ВП №1 (м. Тисмениця) по вул. К.Левицького,4, у м. Тисмениця де старшим слідчим означено предмети у приміщенні, які відтворювали обстановку у кімнаті, де відбулися події, а саме: диван та ліжко і простір між ними. Потерпіла повідомила, що розпивала спиртні напої разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_22 , при цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_22 сиділи на ліжку потерпіла та ОСОБА_10 на дивані. Приблизно о 15:00 годині до кімнати прийшов ОСОБА_5 , сів навпроти потерпілої на ліжко, вживав алкоголь, сказав, що алкоголю замало та необхідно купити ще. ОСОБА_22 покинула квартиру і пішла за алкоголем. ОСОБА_5 почав чіплятися до потерпілої, порвав їх футболку. ОСОБА_10 почав захищати ОСОБА_9 . Потерпіла за допомогою статиста відтворила дії ОСОБА_5 , які полягали у нанесенні ОСОБА_10 двох ударів кулаком в область голови та два удари кулаком правої руки в ділянку лівої частини тулуба (диск на а.с.176).

2.2.15. Протокол слідчого експерименту від 25.09.2024 року, який розпочато об 11:55 год та закінчено о 12:18 год, проведений старшим слідчим ВП №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_14 , в рамках досудового розслідування за №0000316 від 11.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України у м. Тисмениця по вул. К.Левицького,4, за участю свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , старшого оперуповноваженого ВП №1 (м. Тисмениця) ОСОБА_27 , статиста ОСОБА_28 , за присутності понятих: ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , у відповідності до якого свідку ОСОБА_7 запропоновано відтворити події, які мали місце 10.09.2024 року в АДРЕСА_2 , на що остання добровільно погодився.

Надалі свідку ОСОБА_7 було запропоновано розповісти про події, які мали місце того дня. На це свідок ОСОБА_7 повідомив, що 10.09.2024 року він знаходився за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 разом ОСОБА_24 , який декілька днів проживав за місцем проживання ОСОБА_31 . Окрім цього, ОСОБА_7 повідомив, що у квартирі також знаходилась ОСОБА_22 , яка з його слів там спала. Надалі, через деякий час до квартири прибула ОСОБА_9 .

Надалі ОСОБА_7 повідомив, що він разом з ОСОБА_24 , ОСОБА_22 та ОСОБА_9 розпивали алкогольні напої.

Цього ж дня близько 15-00 год до квартири прибув ОСОБА_23 , який приєднався до розпивання алкогольних напоїв. У свою чергу під час розпивання алкогольних напоїв ОСОБА_7 ліг спати.

Прокинувшись близько 21:00 год через те, що між ОСОБА_23 та ОСОБА_24 відбувався словесний конфлікт. Під час даного конфлікту ОСОБА_23 наніс два удари кулаком правої руки в ділянку лівої бічної ділянки корпусу тіла ОСОБА_26 , після чого останній ліг на підлогу між диваном та ліжком. Надалі ОСОБА_7 заснув та прокинувшись через деякий час помітив ОСОБА_26 , який продовжував лежати на підлозі. У свою чергу ОСОБА_7 намагався розбудити ОСОБА_26 , щоб останній ліг на ліжко, однак ОСОБА_20 не подавав ознак життя (а.с.177-180).

2.2.16. В порядку ст.359 КПК України судом було проведено демонстрацію відеозапису проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_7 від 25.09.2024 року, згідно якого слідчий експеримент проводився на місці події кримінального правопорушення, а саме в приміщенні квартири по АДРЕСА_2 , під час якого ОСОБА_7 вказав, що він та ОСОБА_32 були у квартирі. ОСОБА_33 теж була у приміщенні квартири, оскільки там спала, потім прийшла ОСОБА_9 . ОСОБА_5 прийшов пізніше десь в обід біля 15:00 години. Всі разом вживали алкоголь. ОСОБА_7 заснув. Прокинувся близько 9 години і побачив ОСОБА_5 , який домагався ОСОБА_9 , ОСОБА_32 за неї заступився. За допомогою статиста ОСОБА_7 відтворив два удари кулаком правої руки в ліву частину тулуба ОСОБА_10 . ОСОБА_7 зазначив, що у ОСОБА_10 інших ушкоджень на той момент не було, однак останній жалівся на болі внутрішніх органів (диск на а.с.181).

2.2.17. Свідок ОСОБА_9 суду надала показання відповідно до яких, що 10.09.2024 року перебуваючи у помешканні за адресою АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_22 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та ОСОБА_24 , вживали алкогольні напої. В подальшому, обвинувачений почав чіплятися до ОСОБА_9 , вона вирвалася від нього і пожалілася ОСОБА_10 , який сказав, що захистить її. Вказала, що бачила як обвинувачений наніс ОСОБА_10 удари в голову та нижче по тілу. В подальшому ОСОБА_9 пішла з квартири з ОСОБА_22 по алкогольні напої. Коли вона повернулася, то ОСОБА_10 вже був мертвий. Скільки пройшло часу у її відсутності не пам`ятає. Зазначила, що ОСОБА_10 не жалівся, що був хворий, кожен день він не вживав алкогольні напої, вживав десь раз на тиждень. Вказала, що не бачила щоб ОСОБА_10 раніше падав, він був худшим за обвинуваченого.

2.2.18. Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що саме між ОСОБА_24 та обвинуваченим стався конфлікт в результаті якого останній завдав удару потерпілому. Локалізацію удару не бачив, однак по звуку може припустити, що по лиці. Після цього потерпілий присів, щоб він в подальшому вставав свідок не бачив, через деякий час пішов спати. Коли проснувся виявив ОСОБА_10 мертвим. Заначив, що йому не відомо про наявність конфліктів у ОСОБА_26 ще із кимось, видимих тілесних ушкоджень у потерпілого не було. Крім того зазначав про наявність у нього проблем із пам`яттю.

2.2.19. Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що 10.09.2024 року була разом із ОСОБА_9 на квартирі зранку. В приміщенні вказаної квартири знаходився ОСОБА_7 , ОСОБА_10 . Всі розпивали алкогольні напої. Вказала, що залишила квартиру з метою придбання алкогольних напоїв, коли повернулася, побачила, що ОСОБА_10 вже мертвий. Зазначила, що ОСОБА_10 був хворим, мав туберкульоз чи щось подібне до цього.

На запитання ОСОБА_5 вказала, що не бачила щоб він перебував разом із ОСОБА_9 в той день. В той же час на запитання суду пояснила, що в день події перебувала разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 на квартирі ОСОБА_7 , де вживали алкогольні напої. В подальшому з метою придбання напоїв залишила приміщення квартири, а коли повернулася, то нічого не бачила. Пояснила, що саме ОСОБА_9 бачила, що ОСОБА_10 помер, а вона цього не бачила.

2.2.20. Старший слідчий ОСОБА_14 суду повідомив, що у вересні 2024 року до нього надійшло кримінальне провадження за фактом смерті. Тіло ОСОБА_10 було скеровано на експертизу, де виявлено тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до смерті. Проведено допит ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , тобто осіб, які перебували на місці злочину, у приміщенні квартири, де було виявлено тіло ОСОБА_10 . Вказав, що було встановлено, що до скоєного може бути причетний ОСОБА_5 . В подальшому було проведено слідчі експерименти за участю ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Пояснив, що на момент огляду тіла ОСОБА_10 експертом СМЕ видимих тілесних ушкоджень не було виявлено. Лікарське свідоцтво про смерть отримано слідчим на наступний день, причиною смерті у свідоцтві зазначено, перелом ребра, розрив селезінки та крововилив. Вказав, що, йому подзвонили з чергової частини з дорученням про виклик, коли приїхав на місці були ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 і тіло ОСОБА_10 , яке лежало на підлозі. ОСОБА_7 розмовляв зі слідчим і був з ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_5 теж візуально був з ознаками алкогольного сп`яніння: хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Слідчий повідомив, що виклик свідків здійснювався на наступний день, коли було встановлено, що смерть не була природньою. Слідчий експеримент проводився за участю ОСОБА_7 в той час, коли він був тверезий, оскільки повідомив, що напередодні лікувався у медичному закладі та на даний час не вживає алкоголь. Зазначив, що не пам`ятає хто перший зайшов на місце злочину поліцейські чи лікарі.

2.2.21. Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_36 показала, що вона повністю підтримує висновки експерта № 638 від 01.11.2024 та №1244 від 30.10.2024 року. Пояснила, що враховуючи час зникання трупних плям смерть ОСОБА_10 наступила за 14-20 год. від моменту огляду. Зазначила, що тілесні ушкодження, через які у потерпілого відбулась масивна кровотеча, і як наслідок настала смерть, утворились незадовго до настання смерті, а саме від декількох до сорока хвилин. Всі тілесні ушкодження є прижиттєвими та можливо від ударів, завданих кулаком руки. Судовий експерт виключила можливість отримання тілесних ушкоджень внаслідок падіння чи настання смерті від хворіб, які були в анамнезі ОСОБА_10 . Крім того, переломи ребер та травма селезінки отримані в один проміжок часу з травмами голови потерпілого.

2.3. Докази сторони захисту:

2.3.1. В судовому засіданні допитана за клопотанням сторони захисту в якості свідка ОСОБА_37 повідомила, що 10.09.2024 року до неї зателефонувала ОСОБА_38 , яка зазначила, що у ОСОБА_7 сталася якась біда. ОСОБА_37 вказала ОСОБА_38 про те, що вона перебуває вдома. Оскільки ОСОБА_37 була не на роботі, то повідомила чергового відділення поліції у м. Тисмениця з метою перевірки обставин, які їй повідомила ОСОБА_39 .

2.3.2. Обвинувачений, за обставинами вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.125 КК України пояснив, що 31.08.2024 року прийшов до ОСОБА_7 на квартиру. В квартирі була ОСОБА_9 , яка лягла біля обвинуваченого. ОСОБА_5 сказав, щоб вона встала та вдарив її. Вказав, що ОСОБА_7 обвинувачений знає давно, він проживає у кв. АДРЕСА_3 . Зазначив, що конфлікт між ним та потерпілою виник через те, що потерпіла обзивала обвинуваченого. Вказав, що наніс потерпілій удар правою рукою по обличчю в той час коли вона стояла. Вину у вчиненому визнає, шкоду потерпілій не відшкодував.

Щодо обвинувачення за ч.2 ст. 121 КК України ОСОБА_5 вказав, що 10.09.2024 року прийшов до ОСОБА_7 у квартиру біля 15:00 години, там були ОСОБА_40 та ОСОБА_41 . В подальшому пішов здати телефон у ремонт. Повернувся у квартиру ОСОБА_7 біля шостої години, там був ОСОБА_10 , а ОСОБА_9 вийшла. Між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 відбувся конфлікт. ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_10 по обличчю, через деякий час побачив, що він помер. Перелякався, подзвонив до дружини, а вона подзвонила до поліції. Надалі приїхала поліція, взяли у нього показання та відпустили додому. Вказав, що під час події, яка відбулася 10.09.2024 року, ОСОБА_10 він побачив перший раз. ОСОБА_5 зазначив, що алкоголь тоді не вживав і інші теж не вживали при ньому. ОСОБА_10 обвинувачений вдарив по обличчю долонею. ОСОБА_10 сів на диван і сидів, він був випивший. В подальшому через 15-30 хв. обвинувачений побачив, що ОСОБА_10 почав хилитися з дивану, підійшов до ОСОБА_10 , а він вже не дихає. Крові у ОСОБА_10 не було, однак здається піна пішла з рота. Після цього почав будити сплячого ОСОБА_7 і повідомив його про те, що ОСОБА_10 помер. Вказав, що тіло ОСОБА_10 обвинувачений не рухав. Вказав, що у його присутності потерпілому ніхто не наносив тілесні ушкодження.

2.4. Оцінка наданих сторонами доказів, їх позицій, а також висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у пред`явленому обвинуваченні.

2.4.1. Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, адже ні підозра, ні обвинувачення не можуть відповідно до ч.3 ст.17 КПК України ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а сукупність зібраних доказів, суд оцінює з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

2.5. Висновки суду на підставі оцінки доказів щодо винуватості за ч. 2 ст. 125 КК України.

Як установлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 було оголошено обвинувачення за ч.2 ст.125 КК України за фактом того, що 31.08.2024, близько 23 години, кулаком правої руки наніс ОСОБА_9 декілька ударів у ділянки голови та грудної клітки, внаслідок чого завдав потерпілій тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Як встановлено з наданих доказів, зокрема показань, які надані потерпілою ОСОБА_9 , а також заяви про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , кулаком правої руки наніс потерпілій декілька ударів у ділянку обличчя. При цьому, як видно з висновку експерта, унаслідок дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_9 було спричинено легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Дані докази є належними, достовірними та в цілому достатніми для таких висновків.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_5 у судовому засіданні не оспорював вказаний факт, оскільки підтвердив перебування в зазначеному місці у вказану дату та час, а також виникнення конфлікту з потерпілою та учинення наведених дій щодо потерпілої.

Ураховуючи вказані висновки, на думку суду, в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

2.6. Висновки суду на підставі оцінки доказів щодо винуватості за ч. 2 ст. 121 КК України.

Як установлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 було оголошено обвинувачення за ч.2 ст.121 КК України, за фактом того, що 10.09.2024 близько 21 год під час перебування у приміщенні житлової кімнати, що за адресою: АДРЕСА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки щодо життя та здоров`я потерпілого, та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_10 декілька ударів кулаками рук в ділянку лівої бокової частини корпусу тіла, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді поєднаної закритої тупої травми грудної клітки та органів черевної порожнини з синцями в ділянці грудної клітки, повними поперечними переломами 10, 11-го ребра зліва по середній паховій лінії, крововиливом у м`які тканини грудної клітки в проекції переломів, розривами селезінки, крововиливами в черевну порожнину, прилеглу жирову клітковину та товщу селезінки, що призвело до масивної внутрішньої крововтрати, внаслідок спричинення яких останній через деякий час помер.

Під час розгляду кримінального провадження встановлено, що свідок ОСОБА_9 підтвердила вищевказані обставини, а саме, що 10.09.2024 року перебуваючи у помешканні за адресою АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_41 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , вживали алкогольні напої. В подальшому між нею та обвинуваченим виник конфлікт та оскільки за неї заступився ОСОБА_10 , то обвинувачений наніс йому удари в голову та нижче по тілу, після чого вона залишила приміщення квартири. Суд відхиляє посилання сторони захисту стосовно надання ОСОБА_9 неправдивих показів, з урахуванням того, що такі узгоджуються з іншими доказами у справі.

Так, допитаний свідок ОСОБА_7 теж зазначив, що саме між ОСОБА_10 та обвинуваченим стався конфлікт в результаті якого останній завдав удару потерпілому. Локалізацію удару не бачив, однак по звуку може припустити, що по лиці. Після цього потерпілий присів, щоб він в подальшому вставав свідок не бачив, через деякий час пішов спати, коли проснувся виявив ОСОБА_10 мертвим. Заначив, що йому не відомо про наявність конфліктів у ОСОБА_10 ще із кимось, видимих тілесних ушкоджень у потерпілого не було. Крім того, свідок зазначив, що має проблеми із пам`яттю.

Стосовно посилань сторони захисту щодо можливої зміни показів свідками, наданих при розгляді справи попереднім складом суду, то суд зазначає, що відповідно до ухвали суду від 03.06.2025 року, оскільки учасники кримінального провадження наполягали на новому проведенні процесуальних дій, суд відповідно до положень ст.319 КПК України постановив розпочати судовий розгляд з початку, при цьому докази досліджуються судом безпосередньо і суд оцінює ті показання свідка, які надані ним даному в судовому засіданні після складення відповідної присяги.

В той же час, судом було досліджено протоколи слідчих експериментів, проведених з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , а також проведено демонстрацію відеозаписів, що є додатками до останніх.

Так, окрім обставин, які ОСОБА_9 зазначила в показаннях суду, остання повідомила під час слідчого експерименту та продемонструвала, що саме в неї починався конфлікт з обвинуваченим з приводу того, що останній порвав їй футболку. Після того як ОСОБА_10 зробив ОСОБА_5 зауваження, останній наніс потерпілому два удари в голову та два удари в ділянку тулуба, а саме в ліву частину.

Щодо ОСОБА_7 , то останнім повідомлено під час слідчого експерименту та продемонстровано де саме він виявив труп ОСОБА_10 . Крім того вказав, що він, потерпілий, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та обвинувачений перебували у його квартирі і розпивали спиртні напої. Однак через конфлікт, який виник між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , потерпілому, який заступився за ОСОБА_9 , обвинуваченим було завдано два удари в бік. Яким чином і куди саме прийшлись удари свідок продемонстрував на статисту, а саме вказав, що вони були завдані у ліву частину тулуба. Після цього вказав, що ОСОБА_10 ліг, свідок теж заснув, а коли проснувся, то потерпілий вже був мертвий.

При цьому суд вважає необґрунтованими твердження сторони захисту щодо недопустимості протоколів слідчих експериментів, оскільки на їх думку, такі зводяться виключно до надання свідками показів, з огляду на наступне.

Звісно, за своїм змістом протокол слідчого експерименту не є допитом, однак під час слідчого експерименту особа повідомляє обставини та демонструє їх.

Так, як встановлено судом під час проведення слідчих експериментів, свідки демонстрували розміщення осіб в кімнаті, розміщення трупа потерпілого, а також яким чином та локалізацію нанесених ОСОБА_5 потерпілому тілесних ушкоджень.

Суд зазначає, якщо відомості повідомлені під час проведення інших процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як іншого окремого процесуального джерела доказів, зокрема протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати.

Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що слідчі експерименти були проведені відповідно до вимог ст. 240 КПК України, а відтак є належними та допустимими доказами.

Крім того, щодо показань свідка ОСОБА_42 , то суд зазначає, що остання плуталась у своїх показах, зазначила, що перебувала разом з ОСОБА_9 у приміщенні квартири ОСОБА_7 , де вживали спиртні напої. Однак, пояснила, що не бачила, щоб обвинувачений перебував разом із ОСОБА_9 , а також, що бачила як потерпілий лежав на підлозі коли помер. В подальшому на запитання суду зазначила, що ОСОБА_5 теж був у приміщенні квартири разом з ними, однак, що потерпілий помер не бачила, то їй сказала ОСОБА_9 , яка бачила його мертвим. Суд зазначає, що покази даного свідка суд оцінює критично, оскільки вони є суперечливими, оскільки ОСОБА_42 підчас свого допиту надавала протилежні показання на одні і ті ж питання.

Стосовно показань свідків ОСОБА_43 та ОСОБА_44 , то останні жодним чином не суперечать обставинам, зазначеним у оголошеному ОСОБА_5 обвинуваченні. Так, ОСОБА_45 зазначав виключно про порядок проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а ОСОБА_46 повідомила, що до неї у вечір події телефонувала співмешканка обвинуваченого, яка зазначила, що за місцем проживання ОСОБА_7 сталась біда.

Дані обставини жодним чином не підтверджують версію сторони захисту щодо невинуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення.

Також суд зазначає, що розбіжності у показаннях свідків щодо того хто з них повідомив працівників поліції про смерть ОСОБА_10 не можуть бути підставою для визнання їх показів в цілому недостовірними. Так суд враховує, з моменту події пройшов певний час, а ці обставини не входять до предмету доказування у даному кримінальному провадженні, оскільки не впливають ні на кваліфікацію діяння, ні на обставини вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, деталізуючи показання та встановлені судом обставини, суд констатує, що жоден зі свідків не повідомив про те, що ОСОБА_10 хто небудь окрім ОСОБА_5 наносив удари. Судом достовірно встановлено, що безпосередньо перед смертю потерпілого в квартирі перебували як потерпілий так і обвинувачений. Матеріали кримінального провадження не містять об`єктивних даних, які б вказували на те, що ОСОБА_10 перебував в квартирі вже маючи переломи 10,11 ребер по лівій середньо паховій лінії, крововилив у м`які тканини грудної клітки та розрив селезінки з розвитком внутрішньої крововтрати.

Так, суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту стосовно того, що потерпілий отримав тілесні ушкодження поза квартирою, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, і спростовуються висновком експерта.

Зокрема судом за клопотанням сторони захисту було викликано в судове засідання експерта ОСОБА_47 . Остання зазначила, що смерть ОСОБА_26 настала внаслідок травми грудної клітки та органів черевної порожнини з розривом селезінки та переломами ребер, що призвело до масивної внутрішньої кровотечі.

При цьому тілесні ушкодження, через які у ОСОБА_10 відбулась масивна кровотеча, і які знаходяться у прямому причинному наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого, утворились незадовго до настання смерті, а саме від декількох до сорока хвилин. Всі тілесні ушкодження є прижиттєвими та можливо від ударів, завданих кулаком руки. Судовий експерт виключила можливість отримання тілесних ушкоджень внаслідок падіння чи настання смерті від будь-якої хвороби, що була в анамнезі ОСОБА_48 . Крім того, переломи ребер та травма селезінки отримані в один проміжок часу з травмами голови потерпілого.

Сам же обвинувачений зазначив, що завдав ОСОБА_10 удар в голову, щоб хтось інший завдавав йому будь-яких ударів не бачив.

Отже, указані дані в їх сукупності та логічному взаємозв`язку доводять, що тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_20 помер, було заподіяно від кількох до сорока хвилин до його смерті, в один проміжок часу із ушкодженнями голови, тобто коли він перебував у квартирі разом із обвинуваченим, та за показаннями як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_7 і ОСОБА_9 ніхто інший окрім самого обвинуваченого ударів потерпілому не завдавав.

При цьому, оскільки судом встановлено, що обвинувачений наніс кілька ударів в ліву частину тулуба потерпілого один за одним, то відповідно виключив з обвинувального акту подвійне зазначення в різних абзацах обвинувального акту про нанесення таких ударів ОСОБА_5 .

Не визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд до уваги не приймає та розцінює це як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

Таким чином, дослідивши в судовому засіданні докази, з точки зору належності, допустимості, та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом, суд прийшов до переконання, що діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та винуватість якого підтверджено належними та допустимими доказами.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання за ч.2 ст.125 КК України, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання за ч.2 ст.121 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Спростованими є доводи захисника, що обвинувачений не перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вживання алкогольних напоїв ОСОБА_5 , а відтак і перебування у вказаному стані, підтвердили свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , це також було ними зазначено і під час проведеного слідчого експерименту.

З огляду на відсутність у кримінальному процесуальному законодавстві вказівки на певний вид доказів для підтвердження факту перебування особи в стані сп`яніння, ця обставина була встановлена судом на підставі оцінки здобутих фактичних даних, виходячи із загальних правил статей 84, 94 КПК. Наведена позиція корелюється з практикою Касаційного кримінального суду (наприклад, постанови від 15 березня 2018 року, 21 листопада та 3 грудня 2019 року, 11 лютого 2020 року; у справах № 372/2291/16-к, 564/590/17, 571/1436/15-к, 643/20474/15 відповідно).

4. Мотиви призначення покарання.

4.1.Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності,справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

4.2. Отже, обираючи вид та строк покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідки, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення відповідно до ст.12 КК України, є проступком та тяжким злочином. Одночасно суд враховує, що у наслідок учинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України настала смерть потерпілого, а проступку закрита тупа травма носа з переломом кісток носа зі зміщеннями відламків та порушенням функцій носового дихання. При цьому, потерпілій ОСОБА_9 завдана обвинуваченим шкода не була відшкодована.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що обвинувачений раніше судимий, відповідно до довідки за №16536 від 17.09.2025 року в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» не зверталася, амбулаторну допомогу не отримує, перебував на стаціонарному лікуванні з 21.09.2016 по 27.09.2016 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, по місцю проживання характеризується негативно, має постійне місце проживання, на утриманні 6 неповнолітніх дітей, з базовою середньою освітою, не працевлаштований, одружений.

Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 75 КК України при призначенні покарання, відсутні.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідно до вимог ст. 50 КК України, виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт строком на 200 годин, за ч. 2 ст. 121 КК України в виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців.

При цьому, ураховуючи учинення декількох кримінальних правопорушень, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого, остаточно слід призначити ОСОБА_5 покарання в виді позбавлення волі строком на строк 7 років 6 місяців.

Одночасно, згідно вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, призначено йому покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин.

Оскільки кримінальні правопорушення за даним вироком ОСОБА_5 вчинив до ухвалення вироку Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області від 17.12.2024, то остаточне покарання обвинуваченому слід призначати за правилами, передбаченими ч. 1, 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вищевказаного вироку, та визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. У даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При цьому, ОСОБА_5 було затримано 11.09.2024 року у порядку ст. 208 КПК України, та останній з 11.09.2024 року перебуває під вартою.

Ураховуючи наведене, відповідно до вимог ст. 377 КПК України, запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою слід залишити до набуття вироком законної сили без змін, бо окрім цього наразі, на думку суду, продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як то можливість переховуватися від суду, а також можливість учинення іншого кримінального правопорушення.

Крім того, оскільки обвинувачений перебував під вартою з 11.09.2024 року і до теперішнього часу, то слід зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 , починаючи з 11.09.2024 року до набуття вироком законної сили виходячи з того, що відповідно до ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, а строк відбуття покарання обвинуваченому слід рахувати з дня набуття вироком законної сили.

5.2. Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

5.3. Витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні становлять 3 786,40 грн та підлягають стягненню з обвинуваченого.

5.4. Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин;

за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2024, у виді у виді громадських робіт строком на 150 годин, більш суворим за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набуття вироком законної сили.

Зарахувати в якості відбутого за цим вироком покарання, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 , починаючи з 11.09.2024 року до дня набуття вироком законної сили, виходячи з положень ст. 72 КК України, що 1 (одному) дню попереднього ув`язнення відповідає 1 (один) день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді триманні під вартою - залишити без змін до набуття вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, які складаються з витрат на проведення експертизи сумі 3 786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн 40 коп.

Речові докази, а саме:

одяг потерпілого ОСОБА_10 , упакований у картонний ящик, який зберігається у ВП №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківськоо РУП ГУНП в Івано-Франківській області - знищити;

змиви речовин бурого кольору, поміщені у паперовий конверт, змиви долонь ОСОБА_5 поміщені в два паперові конверти, вирізка з рушника білого кольору із накладенням речовини бурого кольору, яку поміщено у паперовий конверт, п`ять слідів пальців рук, які поміщені в сейф пакет №365365, та зберігаються у ВП №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області - знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1