ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 - захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000155 від 25.04.2025 за ч. 2 ст. 114-2 КК України, задоволено клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Полтавській області ОСОБА_9 та застосовано щодо підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працездатного, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою встановлено рахувати з 17 вересня 2025 року з 17 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. 14 листопада 2025 року.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, наявність повідомлення про підозру, тяжкість вчиненого, наявність ризиків, визначених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 - захисник в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави у помірному розмірі.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, який не відноситься до особливо тяжких злочинів, а пред`явлена підозра є недостатньо обґрунтованою.

Вказує, що слідчим суддею не взято до уваги те, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, має молодий вік 18 років, і в соціальному значенні ще фактично дитина.

Зазначає, що жодний ризик, передбачений статтею 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений, а також не обґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні.

Просить врахувати наявність тісних соціальних зв`язків з батьками, зареєстроване місце проживання та вважає, що ОСОБА_7 перебуваючи під домашнім арештом виконає свої процесуальні обов`язки як підозрюваного.

Позиції інших учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги захисника та просили її задовольнити. Прокурор ОСОБА_6 просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Мотиви суду.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Як вбачається із клопотання слідчого, СВ УСБУ в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 25.04.2025 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 15.04.2025, у громадянина України ОСОБА_7 , який будучи обізнаним щодо факту збройної агресії РФ проти України, усвідомлюючи, що з початку збройної агресії РФ її спеціальні органи та їх представники ведуть розвідувальну та підривну діяльність, в т.ч. і з використанням можливостей різноманітних соціальних мереж, інтернет-месенджерів, в т.ч. і «Telegram», знаючи про дію на всій території України режиму воєнного стану, з корисливих мотивів, виник злочинний умисел на поширенні інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

Так, ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_1 , через мобільний додаток месенджер - «Telegram», зареєстрований на ім`я « ОСОБА_10 » ( ОСОБА_11 ), id НОМЕР_2 , почав співпрацю з невстановленою в ході досудового розслідування особою, яка використовує обліковий запис в месcенджері - «Telegram» - « ОСОБА_12 », має ідентифікатор id: НОМЕР_3 , підписаний як « ОСОБА_13 » (станом на 28.04.2025).

29.05.2025 ОСОБА_7 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на поширення інформації про розташування Збройних Сил України, на виконання завдання, отриманого в мобільному додатку мессенджеру - «Telegram» від невстановленої досудовим розслідуванням особи з обліковим записом « ОСОБА_12 », здійснив виїзд з м. Горішні Плавні Кременчуцького району Полтавської області до с. Великий Тростянець Полтавської області з метою здійснення відеозвіту відкритої ділянки місцевості поблизу в/ч НОМЕР_4 за відповідними координатами.

В ході виконання вищевказаного завдання 29.05.2025, в період часу з 11 години 46 хвилин по 11 годину 51 хвилин, повідомив в мобільному додатку мессенджеру - «Telegram» невстановленій досудовим розслідуванням особі з обліковим записом « ОСОБА_12 », інформацію щодо знаходження на території АДРЕСА_3 в/ч НОМЕР_4 , а також зробив фото та відео місцевості на якому зображена в/ч НОМЕР_4 в пункті постійної дислокації з штатними засобами радіолокації, за відповідними координатами розміщення в/ч НОМЕР_4 .

У відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України, Головним управлінням розвідки Міністерства оборони України, Службою безпеки України та в офіційних джерелах країн-партнерів вищевказана інформація про розташування Національної гвардії України не поширювалась.

Тобто ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив в умовах воєнного стану поширення інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

17.09.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

17.09.2025 старший слідчий СВ УСБУ в Полтавській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді із клопотанням про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке цього ж дня було задоволено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. The United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Обгрунтованість підозри доводиться зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: повідомленням відділу контррозвідки УСБУ в Полтавській області про виявлення ознак кримінального правопорушення; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколами оглядів; протоколом обшуку; відповідями оперативного підрозділу на доручення слідчого, які є достатніми для того, щоб переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг вчинити інкриміновані йому дії.

В той же час, їх оцінка з приводу достатності та допустимості для доведення вини підозрюваного не проводиться, оскільки дане питання вирішується судом при розгляді справи по суті.

Також слідчий суддя обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які колегія суддів вважає доведеними, а саме: через усвідомлення втрати свободи, за скоєння ним злочину, підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ніде не працює та не має постійного заробітку; може впливати на свідків, з метою зміни показань на свою користь, а також вийти на зв`язок із невстановленими співучасниками вчинення злочину, з якими перебуваючи на свободі зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів та засобів вчинення кримінального правопорушення.

Наведені у клопотанні слідчого дані, які належним чином перевірені слідчим суддею, дають підстави для застосування до ОСОБА_7 одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Слідчим суддею також перевірено можливість застосування відносно ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, проте дійшов висновку про їх недостатність з огляду на вчинений злочин та наведені ризики, з чим погоджується і колегія суддів.

Так, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти існуючим ризикам, а обрання більш м`якого запобіжного заходу, може спричинити перешкоджання встановленню об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні та не буде відповідати суспільному інтересу, який превалює над повагою до свободи особистості.

З приводу доводів захисника про молодий вік ОСОБА_7 слід зазначити, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 114-2 КК України відноситься до злочинів проти основ національної безпеки України, яке в умовах воєнного стану, відбиття військової агресії та захисту територіальної цілісності держави, несе значну суспільну небезпечність, а підозрюваний є повнолітньою особою та за своїм віком має усвідомлювати характер своїх дій та їх наслідки.

В той же час, захисником не наведено таких відомостей про особу ОСОБА_7 , які б свідчили на користь зменшення ймовірності настання існуючих ризиків, а тому менш суворий запобіжний захід, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігти доведеним ризикам.

Враховуючи наведені обставини, а також у відповідності до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, колегія суддів не вбачає підстав для визначення підозрюваному застави.

З огляду на викладене, ухвала слідчого судді є законною та належним чином вмотивованою, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 - захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2025 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4