пр. № 1-кс/759/7610/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 07.08.2025 у кримінальному провадженні №0001078 від 28.03.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на повідомлення про підозру ОСОБА_7 , складене ст. слідчим СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 та погоджене прокурором у даному кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 07.08.2025 у кримінальному провадженні №0001078 від 28.03.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно даної скарги, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 просила скасувати повідомлення ОСОБА_7 про підозру від 07.08.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України в рамках кримінального провадження №0001078 від 28.03.2024 та зобов`язати слідчу ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_3 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні №0001078 від 28.03.2024 про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_7 .

У скарзі захисник посилається на незаконність та необґрунтованість повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вказаному кримінальному провадженні як таку, що не відповідає вимогам ст.ст. 276-278 КПК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені в ній факти та обставини, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення скарги поклалися на розсуд суду.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали провадження за скаргою, дійшов до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального закону, в статті 24 КПК України, де вказано, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення.

Право підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.

Відповідно до правової позиції, сформульованої Верховним Судом у постанові від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Тобто, для повідомлення особи про підозру має бути склад кримінального правопорушення та достовірні, належні, допустимі, а в сукупності достатні докази для повідомлення особи про підозру.

У КПК України немає конкретного переліку підстав для скасування повідомлення про підозру. Однак, з аналізу положень статей 276-278 КПК України можна виділити три види підстав для скасування повідомлення про підозру:

1) неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру;

2) порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру;

3) необґрунтованість підозри.

Під час розгляду скарги слідчим суддею було встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Київській області, за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001078 від 28.03.2024.

Згідно повідомлення старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 07.08.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до оскаржуваного повідомлення про підозру, ОСОБА_7 повідомлений про те, що він, підозрюється у тому, що, будучи на посаді в.о. Генерального директора ТОВ «БаДМ», в умовах воєнного стану, своїми злочинними діями протиправно розтратив майно ТОВ «БаДМ» на загальну суму 3 710 500 (три мільйони сімсот десять тисяч п`ятсот) гривень, що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та згідно примітки 4 до ст. 185 КК України становить особливо великі розміри, на користь третіх осіб шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, внаслідок чого завдав майнової шкоди ТОВ «БаДМ».

Згідно ст.ст. 276-278 КПК України вбачається, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та відповідно до положень ч. 3 ст. 17 КПК, ч. 1 ст. 47 та ч. 1 ст. 94 КПК - наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.

Таку перевірку слідчий суддя здійснює виключно з метою судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів особи у кримінальному провадженні.

Встановлення ж двомісячного строку, після якого дозволяється оскаржити повідомлення про підозру у вчиненні злочину, має на меті надати строк, за збігом якого слідчий суддя зможе встановити чи укріпилася така підозра, чи стала спростованою. Саме тому лише після спливу цього строку є доцільним та можливим здійснити судовий контроль за наявністю достатніх доказів для підозри.

Тобто, слідчий суддя досліджує не самі докази, а лише їх наявність та вагомість.

Слідчий суддя погоджується з позицією захисника щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_7 підозри з огляду на наступне.

Положення кримінально-процесуального законодавства не містять визначення змісту поняття «підозра», проте системний аналіз змісту норм КПК України свідчить, що підозра є складовим елементом процедури притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки саме з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення розпочинається кримінальне переслідування такої особи (п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України). Визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, згідно з практикою ЄСПЛ «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні «Murray v. the United Kingdom».

Разом з тим, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до вимог п. 6 ст. 277 КПК України повідомлення про підозру має містити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Слідчий суддя, проаналізувавши зміст повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 07.08.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, приходить до висновку, що воно не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, текст повідомлення про підозру за своїм змістом містить загальний перелік норм кримінального законодавства щодо статусу службової особи, положень ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», які регламентують підстави та порядок укладення правочинів, а також положень Статуту ТОВ «БаДМ».

Однак, текст повідомлення про підозру не містить зазначення конкретних дій ОСОБА_7 , які на думку слідчого та прокурора являються протиправними й підпадають під ознаки відповідних статей Кримінального кодексу України.

Виходячи із аналізу змісту повідомлення про підозру, який не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати в можливій причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, натомість у стороннього спостерігача може виникнути обґрунтований сумнів у тому, що ОСОБА_7 безпосередньо вчиняв дії, які полягають у розтраті ним, як в.о. Генерального директора ТОВ «БаДМ», в умовах воєнного стану, майна ТОВ «БаДМ» в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Так, ОСОБА_7 , як в.о. керівника ТОВ «БаДМ», підозрюється у тому, що підписав не пізніше 23.02.2023 одноособово від імені ТОВ «БаДМ» договір пожертви № 1 від 23.02.2023, укладений між ТОВ «БаДМ» (Пожертвувач) з Благодійною організацією «Благодійного фонду «ОПТИВІТА УКРАЇНА» (Обдаровуваний), та у період з квітня по грудень 2023 року з банківського рахунку ТОВ «БаДМ» на банківський рахунок БО «БФ «ОПТИВІТА УКРАЇНА» було перераховано 3 710 500 гривень.

Однак, у повідомленні про підозру не зазначено:

- яким чином ОСОБА_7 були порушені конкретні майнові права ТОВ «БаДМ» чи будь-кого з його учасників;

- у чому саме полягає «шкода» як для самого товариства, так і для учасника, зокрема, потерпілого у даному провадженні.

Вказана підозра фактично підміняє корпоративний конфлікт (спір між учасниками товариства) кримінально-правовою оцінкою.

Так, у межах господарської справи № 904/2596/24 суди трьох інстанцій (господарський суд Дніпропетровської області, Центральний апеляційний господарський суд, Касаційний господарський суд) встановили, що договір пожертви № 1 від 23.02.2023 не є правочином із заінтересованістю, дії директора (в.о.Генерального директора) з укладення договору і здійснення платежів були правомірними, здійсненими в межах повноважень, збитки ТОВ «БаДМ» від укладення договору пожертви та перерахування коштів - відсутні.

В підозрі, попри наявність цих судових рішень, не наведено жодного контраргументу, не надано жодної нової обставини, яка б спростовувала висновки господарських судів.

Сторона обвинувачення як на доказ обґрунтованості підозри посилається на висновок науково-правової експертизи Інституту держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 04.06.2024, однак вказаний висновок не є доказом у розумінні ст. 84 КПК України, оскільки не відноситься до жодного із передбачених ч. 2 ст. 84 КПК джерел доказів. Цей висновок має оціночний, консультативний характер, а не фактичний, суперечить висновкам трьох інстанцій господарських судів у справі №904/2596/24.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру від 07.08.2025 ОСОБА_7 є необґрунтованим, складеним з порушенням вимог ст. 277 КПК України, тому зазначена обставина є підставою для скасування повідомлення про підозру.

Щодо вимог про внесення відповідних даних до ЄРДР, то слід зауважити, що Положення «Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення» передбачає, що внесення відомостей до Реєстру здійснюється Реєстратором з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про: дату скасування повідомлення про підозру - невідкладно, але не пізніше 24 годин після набрання рішенням слідчого судді законної сили. Отже, зазначений обов`язок є імперативним і виникає в силу закону, а тому немає підстав для додаткового судового зобов`язання у цій частині.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 111-112, 276-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 07.08.2025 у кримінальному провадженні № 0001078 від 28.03.2024 - задовольнити частково.

Скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 07.08.2025 у кримінальному провадженні № 0001078 від 28.03.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В іншій частині - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1