Справа № 277/1657/24
УХВАЛА

іменем України

"08" вересня 2025 р. селище Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів, заяву начальника Звягельського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Степанівка Ємільчинського району Житомирської області, жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, необруженого, засудженого 23.12.2024 Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 337 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень,

ВСТАНОВИВ:

До Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшла заява начальника Звягельського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про вирішення питання визнання виконавчого листа таким, який не підлягає виконанню, який виданий судом 17.07.2025.

Заява вмотивована тим, що ОСОБА_4 засуджений 23.12.2024 Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 357 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень. Вирок набрав законної сили 23.01.2025 та був направлений на виконання до Звягельського РС № 2 ДУ «Центр пробації» у Житомирській області.

Ухвалою суду від 06.03.2025 засудженому надано розстрочку виплати несплаченого штрафу в розмірі 5100 грн 00 коп., певними частинами на 5 (п`ять) платежів зі сплатою щомісячно по 1020 грн 00 коп, але не пізніше 06 серпня 2025 року.

Заявник вказує, що засудженим було сплачено 2040 грн, тому сума несплаченого штрафу складає 3060 грн. Однак, судом виданий виконавчий лист від 17.07.2025 на повну суму штрафу в розмірі 5100 грн. Тому, начальник Звягельського РС №2 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області просить суд визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню та видати новий виконавчий лист на суму 3060 грн.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 23.12.2024 ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень 00 коп.

Даний вирок набрав законної сили 23.01.2025 та перебуває на виконанні Звягельського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області.

Ухвалою суду від 06.03.2025 засудженому надано розстрочку виплати несплаченого штрафу в розмірі 5100 грн 00 коп., певними частинами на 5 (п`ять) платежів зі сплатою щомісячно по 1020 грн 00 коп, але не пізніше 06 серпня 2025 року.

Матеріалами справи підтверджено, що засудженим сплачено штраф в загальному розмірі 2040 грн, зокрема: 21.03.2025 в розмірі 1020 грн, 24.04.2025 - в розмірі 1020 грн (а.с.129-130).

17 липня 2025 року судом виданий виконавчий лист про стягнення з засудженого ОСОБА_4 штрафу в розмірі 300 (триста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Згідно ч. 1 ст. 53 КК України штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Засудженим вирок не виконано, вказаний штраф ОСОБА_4 не сплатив. Станом на дату розгляду заяви сума несплаченого штрафу становить 3060 грн.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 ст. 533 КПК України передбачено, що вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Частини 1 та 2 ст. 534 КПК України вказують, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Згідно з ч. 3 ст. 535 КПК України у разі, якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено, що суд під час виконання вироків, має право вирішувати - інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку передбачений ст. 539 КПК України, зокрема частиною першою визначено, що за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань судом вирішуються питання, які виникають під час та після виконання вироку.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави,що регламентовано пунктом 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012.

19 грудня 2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення виконання покарання у виді штрафу та громадських робіт» прийнятий 20 листопада 2024 року за № 4081-ІХ. Вказаним Законом внесені зміни до Кримінально-виконавчого кодексу України.

Відповідно до ст. 26 КВК України (в редакції від 19 грудня 2024 року) засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Статтю 26 КВК України доповнено частиною п`ятою згідно із Законом України № 4081-IX від 20 листопада 2024 року, відповідно до якої, у разі несплати штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, або якщо судом було відмовлено у задоволенні подання про розстрочку виплати штрафу, або у разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати у строк виплати чергового платежу уповноважений орган з питань пробації через один місяць після закінчення строку сплати штрафу або чергового платежу звертається до суду із заявою про видачу виконавчого листа. Виконавчий лист, виданий судом, надсилається уповноваженим органом з питань пробації до органу державної виконавчої служби для стягнення штрафу в порядку, визначеному законом.

У разі повернення органом державної виконавчої служби виконавчого листа у зв`язку з неможливістю стягнення штрафу уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, якими призначено покарання у виді штрафу, стягувачем є уповноважений орган з питань пробації.

Оскільки чинним КПК України не врегульовано питання внесення змін до виконавчого листа, який виданий під час розгляду кримінального провадження, суд вважає, що за аналогією закону застосуванню підлягають норми ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Вказані підстави для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, зазначені у постановах Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц (провадження № 61-1592св17), від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права. У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11.

З аналізу вказаних норм вбачається, що виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню у двох випадках: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22.

Таким чином, судом у даній справі не встановлено процесуально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Щодо виконання вироку засудженим частково, то суд зазначає, що обов`язок, який добровільно виконаний боржником поза межами виконавчого провадження, у відповідності до змісту норм статті 432 ЦПК є матеріально-правовою підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Судом встановлено, що після набрання вироком законної сили засудженим було сплачено штраф в загальному розмірі 2040 грн, зокрема: 21.03.2025 в розмірі 1020 грн, 24.04.2025 - в розмірі 1020 грн (а.с.129-130).

17 липня 2025 року судом виданий виконавчий лист про стягнення з засудженого ОСОБА_4 штрафу в розмірі 300 (триста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Враховуючи часткову сплату засудженим штрафу у розмірі 2040 грн 00 коп, вимога заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в частині, у зв`язку із добровільним виконанням засудженим вироку, є обґрунтованою, відповідає вимогам закону і підлягає задоволенню.

Таким чином, виконавчий лист, виданий судом 17.07.2025, слід визнати таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення штрафу в розмірі 2040 грн.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 432 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати виконавчий лист, виданий Ємільчинським районним судом Житомирської області 17 липня 2025 року у справі №277/1657/24, про стягнення з засудженого ОСОБА_4 штрафу в розмірі 300 (триста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень, таким, що не підлягає виконанню частково, а саме в частині стягнення штрафу в розмірі 2040 (дві тисячі сорок) гривень 00 коп.

Виконавчий лист, виданий Ємільчинським районним судом Житомирської області 17 липня 2025 року у справі №277/1657/24, в частині стягнення з засудженого ОСОБА_4 штрафу в розмірі 3060 (три тисячі шістдесят) гривень 00 коп - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1