У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних у сфері транспорту СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000842 від 26.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що 26.10.2025 року, близько 06:30 год., ОСОБА_5 (військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 Збройних Сил України, солдат, кулеметник 2 взводу 2 роти 3 батальйону), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по автодорозі Н-12 сполученням «Суми-Полтава» з боку селища Диканька у напрямку до міста Полтава, та проїжджаючи в районі 168 км, поблизу села Тахтаулове Полтавського району Полтавської області скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , котра вибігла на проїзну частину дороги справа наліво в недозволеному для переходу місці. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 від отриманих травм загинула на місці пригоди.

26.10.2025 року відомості про дану подію внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000842 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.3 ст.286-1 КК України.

У період часу з 07 год. 50 хв. по 11 год. 05 хв. 26.10.2025 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на 168 км автодороги Н-12 «Суми-Полтава» поблизу села Тахтаулове Полтавського району Полтавської області слідчим виявлено та вилучено автомобіль TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , котрий зберіг на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди (механічні пошкодження), у результаті якої пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці пригоди.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 автомобіль TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 .

Вищевказаний транспортний засіб вилучений та направлений на зберігання на спецмайданчик ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, вулиця Кременчуцька, 2-В.

26.10.2025 року постановою слідчого вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000842.

З метою проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, подальшого використання вилученого автомобіля під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину, а також запобігання можливості втрати майна та його відчуження третім особам, слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 . Таке обмеження права власності буде відповідати завданням кримінального провадження, співрозмірним з огляду на обставини кримінального провадження.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій розгляд клопотання просив проводити без його участі. Клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник власниці майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 надіслав до суду заяву, в якій розгляд клопотання прохав проводити без його участі та без участі ОСОБА_7 . При вирішенні клопотання покладався на розсуд суду.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує із змісту клопотання, метою накладення арешту на автомобіль TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Встановлено, що постановою слідчого від 26.10.2025 року вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Слідчим доведено, що автомобіль TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , є доказом злочину, зберігає на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, отриманих унаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тобто відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту щодо вказаного майна надасть можливість провести із ним необхідні органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, отримані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, зокрема, встановленню обставин, що вирішуються в ході досудового розслідування, з`ясуванню обставин механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди та встановленню причинного зв`язку між діяннями особи та наслідками, які настали, що неможливо встановити без дослідження транспортного засобу, на якому залишилися сліди кримінального правопорушення.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1