Справа № 396/1520/25
Провадження № 1-кп/396/197/25
УХВАЛА
23.10.2025 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Ганнівка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, не одружений, на утримані малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , освіта базова загальна середня, який проходить службу у Збройних Силах України за мобілізацією на посаді стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, раніше судимого, востаннє:
- 20.02.2024 Новоукраїнським районним судом за ст. 185 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном на 1 рік 6 місяців, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,
за ознаками суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
особи відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
Судом встановлено, що 02.03.2024 громадянин України ОСОБА_3 призваний до лав Збройних Сил України та відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.04.2024 року № 110 призначено на посаду стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , який прибув із військової частини НОМЕР_2 .
Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Таким чином, з моменту зарахування на посаду стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби Згідно ст. ст. 3, 65, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
Разом з тим, солдат ОСОБА_3 , 04.06.2025 року, близько 20 години (більш точного часу ні судом, ні в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи по АДРЕСА_1 в домоволодінні де проживає, на порушення вимог вищезазначеного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, умисне правопорушення в сфері злочинів проти життя та здоров`я особи, заподіяв легкі тілесні ушкодження за наступних обставин:
04.06.2025 року ОСОБА_3 близько 20 години спільно із ОСОБА_6 , з якою перебуває у близьких відносинах, повернулися з роботи до місця проживання ОСОБА_3 , домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . В подальшому між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, в ході якого у нього виник умисел на заподіяння останній тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 тримаючи в руках металевий прут та наніс ним один удар в область лівої ноги жінки. Від удару ОСОБА_6 впала на підлогу та ОСОБА_3 схопив її однією рукою за волосся, а іншою рукою наніс два удари в ліву частину обличчя та голови, а потім правою ногою наніс близько 5-ти ударів в область обличчя. Після того як ОСОБА_6 вивільнилася та намагалася втекти з будинку, ОСОБА_3 , металевим прутом наніс їй кілька ударів по правій нозі.
Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця у лобній ділянці, синця навколо лівого ока, синця навколо правого ока з переходом у виличну ділянку, синця у лівій щічній ділянці, ділянці носо-губного трикутника зліва і ділянці підборіддя зліва, синця по задній поверхні правого стегна, синця по задньо-зовнішній поверхні лівого стегна, синця по передній поверхні правої гомілки, садна у лівій виличній ділянці, субкон`юктивального крововиливу у ділянці лівого очного яблука, які відповідно до висновку судової-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 , примусових заходів медичного характеру та вважає, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Просив застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив обставини щодо вчиненого кримінального правопорушення.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 в судове засідання не з"явилась, через канцелярію суду подала заяву відповідно до якої просить суд справу слухати у її відсутність, вирішення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 залишилпа на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлялась належним чином, через канцелярію суду подала заяву відповідно до якої просить провести розгляд справи без її участі.
Безпосередньо дослідивши докази подані під час судового розгляду, оцінюючи їх в сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Так в судовому засіданні було досліджено письмові докази, які підтверджують наявність у діях ОСОБА_3 ознак інкримінованого суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та письмові докази, які характеризують особу відносно якого заявлено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, а саме:
- висновок експерта № 40 від 09.06.2025 року;
- протокол проведення слідчого експеременту від 09.06.2025 року та фототаблиця до протоколу проведення слідчого експеременту за участі потерпілої ОСОБА_6 ;
- висновок експерта № 51/40 від 09.07.2025 року;
- протокол огляду місця події та фототаблиця до протоколу огляду місця події від 06.06.2025 року;
- протокол огляду предмету та фототаблиця до протолу огляду предмету від 16.07.2025 року;
- постанова про визнання предметів речовим доказом та приєднання до кримінального провадження від 16.07.2025 року;
- висновком експерта за результатами проведення судової психіатричної експертизи №286 від 15.07.2025, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_3 в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає легкою розумовою відсталістю зі значними порушеннями поведінки, які вимагають лікувальних заходів (відповідно до МКХ-10, F-70.1). Не міг та не може ОСОБА_3 в повному обсязі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
Отже, в ході судового розгляду, судом шляхом повного і всебічного дослідження в судовому засіданні доказів, зібраних органом досудового розслідування, суд дійшов до висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у стані неосудності, оскільки, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи він не міг в повному обсязі усвідомлювати значення своїх дії та розумно керувати ними під час вчинення суспільно небезпечного діяння.
Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ч.1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Згідно ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інші психічні розлади, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок передбачений ч.1 ст. 125 КК України в стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід особі, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не обирався.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимогст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст.19,93,94 КК України, ст.ст.508,512,513 КПК України, суд -
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганнівка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
Речові докази, після набрання ухвалою законної сили, а саме:
- металевий прут, який зберігається в камері речових доказів Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд протягом 30 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо така скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, ухвала суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали складено 23.10.2025 року та оголошено учасникам провадження 23.10.2025 року о 16.30 годині.
Суддя: ОСОБА_1