№ 1-кс/756/3118/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року місто Київ

Слідча суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2025 року за №0002265, за підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Херсон, громадянин України, здобув повну середню освіту, офіційне не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

1. Зміст поданого клопотання

1.1. 03 листопада 2025 року до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2025 року за №0002265, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

1.2. У клопотанні слідчий просить продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 33 календарних дня, тобто у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0002265 від 11.09.2025, який продовжено до 12 грудня 2025 року включно, без визначення застави.

2. Позиції сторін кримінального провадження.

2.1. У судовому засіданні прокурор підтримав викладені у клопотанні доводи й просив продовжити строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, а саме до 12 грудня 2025 року включно, без визначення застави.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив розглянути можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як домашній арешт або визначити розмір застави.

2.3. Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні покладався на розсуд суду.

3. Мотиви та оцінка слідчої судді.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК України встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч. 1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція частини 2 статті 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать (1) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до статті 199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення прокурора, слідча суддя, доходить таких висновків.

3.1. Щодо набуття статусу підозрюваного

Запобіжний захід на стадії досудового розслідування може застосовуватися тільки до особи, яка має статус підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 76-279 КПК України, повідомлено про підозру та особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Як встановлено слідчою суддею, 12 вересня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

3.2. Щодо наявності обґрунтованої підозри

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідча судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_4 міг вчинити саме інкримінований йому злочини. При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, в межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме у грубому порушенні громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство) із застосування предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, пов`язане з опором представникові влади, який виконує свої обов`язки з охорони громадського порядку.

Зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, встановлено, що 11.09.2025, приблизно о 17 годині 00 хвилин, неподалік житлового будинку за адресою: м. Київ, просп. Володимира Івасюка, 8, корпус 7? в салоні транспортному засобі марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , перебував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який гучно слухав музику в громадському місці.

У подальшому, проходячи повз ОСОБА_4 , з вказаного приводу, а саме з причини порушення тиші та спокійної обстановки у громадському місці, сусідами вказаного будинку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було здійснено зауваження ОСОБА_4 , на яке він, керуючись раптово виниклим умислом на вчинення грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганстві) із застосування предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, відреагував на вказане зауваження нецензурною лайкою із погрозами застосування насильства щодо вказаних осіб, демонструючи при цьому палицю.

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_9 здійснив виклик служби «102» з метою припинення порушення громадського порядку ОСОБА_4 11.09.2025, приблизно о 17 год. 19 хв. наряд реагування Оболонського РВ УПО в м. Києві № 560 у складі старших сержантів поліції ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, перебуваючи на добовому чергуванні та пересуваючись на службовому т.з. марки «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 із знаками розпізнавання та проблисковими маячками, прибули на виклик ОСОБА_9 , за адресою: м. Київ, просп. Володимира Івасюка, 8, корпус 7.

У вказаний час співробітники поліції виявили в салоні транспортному засобу марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , який і надалі гучно слухав музику, тобто продовжував порушувати громадський порядок, а саме тишу та спокій пересічних громадян у громадському місці, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Підійшовши до вказаного авто, старший сержант поліції ОСОБА_10 , з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_4 , представився та попросив останнього надати підтверджуючі особу документи. Також старший сержант поліції ОСОБА_10 повідомив, що наряд поліції прибув на виклик у зв`язку із скаргою на дії ОСОБА_4

11.09.2025, приблизно о 17 год. 20 хв., за адресою: м. Київ, просп. Володимира Івасюка, 8, корпус 7, ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел на вчинення грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганстві) із застосування предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, керуючись зневажливим ставленням до громадського порядку, існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, що полягало у грубому порушенні громадського порядку, спокої пересічних громадян, ігноруючи правила поведінки у суспільстві, усвідомлюючи що перед ним представник влади, взяв у руки із салону вказаного авто предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а саме металеву палицю, та, демонструючи вказаний предмет, погрожуючи його застосування для нанесення тілесних ушкоджень, наблизившись до старшого сержанта поліції ОСОБА_10 , наніс нею декілька ударів по останньому.

Старший сержант поліції ОСОБА_10 внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 зазнав: забою лівої кисті, забійної садна між пальцевими проміжками лівої кисті, забійної епідермальної рани бороди, забійної рани правого плеча.

У подальшому, перебуваючи за вказаною вище адресою у вказаний час, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на вчинення грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганстві) із застосування предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, керуючись зневажливим ставленням до громадського порядку, існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, вчинення вказаних хуліганських дій, з мотивів явної неповаги до суспільства, зневажливого ставлення до громадського порядку і існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, використовуючи раніше вказаний предмет, схожий на металеву палицю, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс нею не менше 5 ударів по службовому транспортному засобу марки «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 , чим пошкодив лобове скло, капот, боковину зліва, кліп решітки повітрозабірника, чим спричинив майнову шкоду на загальну суму 112 235,00 гривень.

Тим самим, ОСОБА_4 , реалізував свій злочинний умисел на вчинення грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганстві) із застосування предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у грубому порушенні громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство) із застосування предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, пов`язане з опором представникові влади, який виконує свої обов`язки з охорони громадського порядку, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

При цьому, відповідні обставини вчинення кримінального правопорушення, які враховані при оцінці обґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри, встановлені слідчою суддею на підставі досліджених, під час судового засідання, копій документів:

- показами потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від 12.09.2025;

- довідкою з КНП «КМКЛ №8» та довідкою № 1283 з Київської міської клінічної лікарні №12 відносно тілесних ушкоджень ОСОБА_10 ;

- показами свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від 12.09.2025;

- оглядом місця події від 11.09.2025, що було проведено за адресою: м. Київ, просп. Володимира Івасюка, 8, поблизу корпусу 7;

- трьома протоколами огляду предметів від 12.09.2025;

- показами свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 11.09.2025;

- показами свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , від 11.09.2025;

- показами свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , від 11.09.2025;

- показами свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , від 11.09.2025;

- показами свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від 11.09.2025;

- показами свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , від 12.09.2025;

- показами свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , від 11.09.2025;

- протоколом затриманням ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Оцінивши вказані документи в їх сукупності з доводами клопотання та заслухавши учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України за викладених у клопотанні обставин.

3.3.Щодо наявності ризиків

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Сторона обвинувачення в судовому засіданні вказувала на ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

3.3.1. Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду

Слідча суддя вважає, що ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду є реальним, враховуючи тяжкість і характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, тому, з метою уникнення покарання, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Таким чином, вказана обставина свідчить про необхідність запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3.2. Щодо ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні

Ризик є те, що йому відомі дані цих осіб (останньому та його захиснику вручались копії матеріалів провадження, у тому числі і протоколи допитів потерпілого та свідків у провадженні, у яких зазначені всі дійсні анкетні дані останніх та дійсні місця проживання, тому він достовірно усвідомлює, що даним свідкам та потерпілому відомі фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення та їхні покази є одним з основних джерел доказування. Тому існує ризик того, що підозрюваний шляхом погрози, підмовляння, підкупу може схиляти їх до дачі неправдивих показань, взагалі відмовити від участі у кримінальному провадженні, що вкрай негативно вплине на хід судового процесу в подальшому, та, як, наслідок, не притягнення винної особи до кримінальної відповідальності.

У тому числі враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення кримінального правопорушення, характер інкримінованого злочину, що в сукупності свідчить про ймовірність свідомої поза процесуальної поведінки ОСОБА_4 .

3.3.3. Щодо наявності ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаного ризику прокурор обґрунтовує тим, що відносно дій підозрюваного також проводиться досудове розслідування в провадженні № 0000132 від 09.09.2025, за ч.4 ст.296 КК України, що свідчить про систематичне порушення підозрюваним норм поведінки, права та моралі.

Отже, слідча суддя дійшла висновку про наявність зазначених ризиків.

3.4. Щодо наявності інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідча суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності також існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, вагомість наявних доказів у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення, особу підозрюваного, відсутність постійного джерела доходу, соціальні зв`язки підозрюваного, а також майновий стан та інші.

Будь-якої інформації, що свідчить про наявність в підозрюваного ОСОБА_4 хвороб, які б перешкоджали перебуванню його в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор», немає.

Наведені, на думку суду, обставини свідчать про те, що у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого правопорушення, існування ризиків (пункти 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків. Отже, наявні достатні підстави для застосування запобіжного заходу такого, як - тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом.

Установлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_4 такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою є, наразі, необхідним для запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам, як встановлено і неможливість застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу. Крім того, існують об`єктивні чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Отже, на даному етапі кримінального провадження продовження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Враховуючи наведене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

3.5. Щодо альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Підозрюваному не може бути обрано більш м`який запобіжний захід, як - то, наприклад, домашній арешт, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, знаходячись під домашнім арештом може продовжити свою злочинну діяльність, в зв`язку з чим підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного у зв`язку із відсутності письмових зобов`язань осіб, які заслуговують на довіру суду.

Особисте зобов`язання не може бути застосоване у зв`язку із тим, що перебування підозрюваного на волі не сприятиме виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування та руху кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства.

За скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, обставини, встановлені під час розгляду клопотання, стадію судового провадження, майновий та соціальний стан підозрюваного, слідча суддя не вбачає підстав для обрання альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Крім того, підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що немає можливості внести заставу.

Таким чином, ураховуючи те, що вирішення питання застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави є правом суду, слідча суддя вважає можливим при постановленні ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 не визначати розмір застави.

При цьому, слідча суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись статтями 7, 31, 177, 178, 181, 194, 199, 331, 350, 369-372, 376, 395 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

1. Клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2025 року за №0002265, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України - задовольнити.

2. Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 12 грудня 2025 року включно, у межах строку досудового розслідування.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.

Ухвала підлягає негайному виконанню, а останнім днем строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є 12 грудня 2025 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1