У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/2270/25

провадження № 1-кс/0285/1354/25

20 жовтня 2025 року м. Звягель

Слідча суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання слідчого Слідчого відділення Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Замшани Ратнівського району Волинської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

який підозрюється у вчиненні кримінальногоправопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, внесеногодо Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 04.04.2025 (далі - ЄРДР),

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.11.2025.

Із клопотання слідує, що в провадженні СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 197-1, ст. 356, ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до наказу НААН № 96-К від 25.03.2022 ОСОБА_4 призначено на посаду виконуючого обов`язки директора ДП ДГРихальське ІСГ Полісся НААН з 28.03.2022. Таким чином, ОСОБА_4 , виконуючи обов`язки директора наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками та відповідно до положень ч. 3 ст. 18 КК України та п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою, а відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України Про запобігання корупції є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

11.08.2023 Кабінетом міністрів України видано розпорядження №697-Р, відповідно до якого прийнято рішення про передачу єдиних майнових комплексів державних підприємств, установ, організацій із сфери управління уповноважених органів (самоврядних організацій) до сфери управління Фонду державного майна України (далі ФДМУ), зокрема єдиного майнового комплексу ДП ДГРихальське ІСГ Полісся НААН.

19.09.2023 ФДМУ затверджено акт приймання-передачі єдиного майнового комплексу ДП ДГРихальське ІСГ Полісся НААН із сфери управління ФДМУ на виконання розпорядження Кабінету міністрів України від 11.08.2023 №697-Р на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відомостей з Єдиного реєстру об`єктів державної власності без виїзду на підприємство.

Після цього, 28.10.2024 відповідно до наказу ФДМУ №2464 затвердженого статуту ДП Рихальське, відповідно до якого останнє є правонаступником в частині майна, землі, майнових і немайнових прав та зобов`язань ДП ДГРихальське ІСГ Полісся НААН.

Згідно наказу ФДМУ від 28.02.2025 № 337 прийнято рішення про звільнення виконувача обов`язків директора ДП Рихальське ОСОБА_4 з 28.02.2025 та призначено ОСОБА_6 виконувачем обов`язків директора ДП Рихальське з 01.03.2025 про що 05.03.2025 відповідна інформація була внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В той же час, ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог наказу ФДМУ від 28.02.2025 № 337, не погоджуючись із рішенням щодо свого звільнення, фактично самовільно продовжив виконувати обов`язки директора ДП Рихальське, при цьому не допустив новопризначеного виконувача обов`язків директора вказаного підприємства ОСОБА_6 до здійснення управління господарською діяльністю ДП Рихальське

Так, враховуючи факти відсутності надходження грошових коштів від ТОВ Батьківщина в якості розрахунків, згідно умов договору купівлі-продажу №01/11-2023 від 01.11.2023 за поставлене ДП ДГРихальське ІСГ Полісся НААН та в подальшому ДП Рихальське молоко коров`яче незбиране, 30.05.2025 між ДП Рихальське (постачальник) в особі керівника ОСОБА_6 та ТОВ РИХАЛЬСЬКИЙ ЗАВОД СУХОГО МОЛОКА (покупець) в особі виконавчого директора ОСОБА_7 укладено договір поставки № 34 щодо поставки молока коров`ячого першого гатунку, згідно умов і в порядку, передбаченому останнім, зокрема здійснення оплати покупцем поставленого товару вже на інший розрахунковий рахунок ДП Рихальське доступ до якого міг здійснюватися ОСОБА_6 як уповноваженою службовою особою вказаного підприємства.

Враховуючи вказані обставини ТОВ РИХАЛЬСЬКИЙ ЗАВОД СУХОГО МОЛОКА, починаючи з 12.06.2025 припинило приймати молоко у ТОВ БАТЬКІВЩИНА за договором поставки № 28 від 01.01.2025, яке останнє в свою чергу отримувало ДП Рихальське за договором купівлі-продажу № 01/11-2023 від 01.11.2023 та відповідно перераховувати грошові кошти в якості оплати за поставлений товар.

Таким чином, за вказаних вище обставин, в період червня 2025 року та не пізніше 16.06.2025 у ОСОБА_4 , якому було достовірно відомо про укладення між ТОВ БАТЬКІВЩИНА (постачальник) та ТОВ ШУМСЬКИЙ МАСЛОЗАВОД (покупець) договору поставки молока коров`ячого незбираного № 18/06/25 від 18.06.2025, з корисливих мотивів виник злочинний умисел направлений на вчинення розтрати, шляхом зловживання своїм службовим становищем, чужого майна, яке в силу продовження самовільного виконання ним обов`язків директора ДП Рихальське, перебувало у його віданні, а саме молока коров`ячого незбираного на користь ТОВ БАТЬКІВЩИНА під виглядом продовження здійснення відвантаження вказаного товару на виконання умов договору купівлі-продажу № 01/11-2023 від 01.11.2023 для його подальшого постачання ТОВ БАТЬКІВЩИНА контрагенту ТОВ ШУМСЬКИЙ МАСЛОЗАВОД.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на розтрату чужого майна, а саме належного ДП Рихальське молока коров`ячого незбираного, шляхом зловживання своїм службовим становищем з корисливих мотивів в період червня-липня 2025 року, перебуваючи за місцем знаходження ДП Рихальське ОСОБА_4 , усвідомлюючи той факт, що оплата за поставлений товар ТОВ БАТЬКІВЩИНА здійснюватися не буде, діючи в порушення вимог наказу ФДМУ від 28.02.2025 № 337, умов договору поставки № 34 від 30.05.2025, підписав та завірив печаткою ДП ДГРихальське ІСГ Полісся НААН видаткові накладні на відпуск товару, як постачальник, які передавав відповідальним за відпуск продукції працівникам ДП «Рихальське» для організації її подальшого відвантаження на ТОВ БАТЬКІВЩИНА.

Продовжуючи діяти в межах свого злочинного умислу, зловживаючи своїм службовим становищем з корисливих мотивів, починаючи з 19.06.2025 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем знаходження ДП Рихальське, продовжуючи самовільно виконувати обов`язки директора ДП Рихальське надав вказівки бригадирам МТФ №1 ОСОБА_8 та МТФ №2 ОСОБА_9 , які не були обізнані про злочинний умисел ОСОБА_4 , виготовляли товарно-транспортні накладні та спеціалізовані товарні накладні на перевезення молочної сировини, а також прподовжували відвантаження продукції на ТОВ БАТЬКІВЩИНА за договором купівлі-продажу № 01/11-2023 від 01.11.2023.

В подальшому, на виконання вказівки ОСОБА_4 , який самовільно діяв, як виконуючий обов`язки директора ДП Рихальське в період з 19.06.2025 по 31.07.2025 бригадири МТФ №1 ОСОБА_8 та МТФ №2 ОСОБА_9 , які відповідно до своїх посадових обов`язків не повинні були перевіряти здійснення оплати за договорами поставки на виконання умов договору купівлі-продажу № 01/11-2023 від 01.11.2023 без подальшої оплати товару покупцем, відвантажили молоко коров`яче незбиране за видатковими накладними, виданими ДП Рихальське у транспортний засіб ТОВ БАТЬКІВЩИНА, який виконував доставку продукції до ТОВ ШУМСЬКИЙ МАСЛОЗАВОД за договором поставки № 18/06/25 від 18.06.2025.

Таким чином, ОСОБА_4 , зловживаючи своїм службовим становищем, вчинив розтрату чужого майна, яке належить ДП «Рихальське» та перебувало у його віданні, а саме молока коров`ячого незбираного, на користь ТОВ «БАТЬКІВЩИНА», у загальній кількості 132 131 кг, на загальну суму 2 180 161, 00 грн., під приводом здійснення поставки вказаної продукції, без подальшої оплати, що відповідно до примітки до ст. 185 КК України є особливо великим розміром.

По даному факту відкрито кримінальне провадження в рамках якого 16.10.2025 ОСОБА_4 оголошено підозру.

16.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечили щодо застосування цілодобового домашнього арешту з підстав викладених у письмових запереченнях, зокрема захисник посилався на відсутність обґрунтованої підозри, а також відсутності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та просили відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, перелік яких визначено ст.177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.

Встановлено, що в провадженні поліції перебувають матеріали кримінального провадження №0000023 від 04.04.2025, в рамках якого 16.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру в умисних діях, які виразились у розтраті чужого майна, яке перебувало у його віданні, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненій в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах з кваліфікацією за ч. 5 ст. 191 КК України.

«Розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б могли переконати об`єктивного, неупередженого спостерігача у тому, що відповідна особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Вона передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (практика Європейського суду, рішення «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства»).

Право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначено в законі (рішення КСУ від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011), з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина.

Сукупність матеріалів судової справи, наданої суду стороною обвинувачення під час розгляду зазначеного клопотання, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_4 підозрюється. Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Слідчий суддею встановлено, що ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України є обґрунтованим, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що певним чином мінімізує можливість застосування заохочувальних приписів КК України у разі постановлення обвинувального вироку (призначення покарання більш м`якого, ніж визначене санкцією статті, звільнення від відбування покарання тощо) та підвищує імовірність настання ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Разом з тим, слідчим доведено, наявність ризику передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, отримання офіційної документації, що має значення речового доказу у кримінальному провадженні, то не виключено, що ОСОБА_4 може знищити, сховати, спотворити будь-які із речей та документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Підозрюваний може вчиняти спроби спілкуватися із свідками, та повідомляти останнім про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, про необхідність знищити та приховати інші докази, про існування яких стороні обвинувачення наразі не відомо, що не виключає ризиків, передбаченого п.3 та 4 ч.1 ст.177 КПК України.

З огляду на викладене, враховуючи наявність принципу безпосередності дослідження показань учасників кримінального процесу, слідчий суддя вважає, що підозрюваний може вчиняти спроби впливу на свідків кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів показань останніх.

У відповідності до статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, враховую особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Враховуючи обставини вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 і за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років; докази, на які посилається у клопотанні слідчий, вважаю, що на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт, зможе дієво запобігти ризику, встановленому п. п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного іншого запобіжного заходу.

В поданомуклопотаннідоведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а тому воно підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.131, 132, 181, 193-196, 369-372КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати вказане місце проживання за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 листопада 2025 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі, якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органу досудового слідства чи суду без поважних причин або не повідомить про причини своєї неявки, або порушить покладені на нього даною ухвалою обов`язки, слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого більш тяжкого запобіжного заходу.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її проголошення органом Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Час проголошення повного тексту ухвали 22.10.2025 року о 16:00 год.

Слідча суддя ОСОБА_1