УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 205/11254/24

провадження № 51-3508ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 ? адвоката ОСОБА_5 на вирок Новокодацького районного суду м. Дніпра від 09 грудня 2024 року і ухвали Дніпропетровського апеляційного суду від 14 травня 2025 року щодо ОСОБА_4 ,

встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.

Як убачається з касаційної скарги, її подано після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого ч. 2 ст. 426 Кримінальногопроцесуального кодексу України (далі - КПК).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 429 КПКкасаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала,

не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції

за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Касаційна скарга було сформована в системі «Електронний суд» 04 вересня 2025 року та відправлена в той же день.

Ухвалою Верховного Суду від 08 вересня 2025 року її було залишено без руху.

11 вересня 2025 року адвокат подав до суду нову редакцію касаційної скарги в якій просить поновити строк на касаційне оскарження, мотивуючи це тим, що засуджена: 1967 року народження;

в серпні - вересні 2025 року перенесла захворювання ГРВІ та травму кінцівок;

договір про надання правничої допомоги у суді касаційної інстанції уклала лише 03 вересня 2025 року.

Також захисник вказує на те, що повний текст ухвали апеляційного суду він отримав 19 травня 2025 року, а його підзахисна лише 04 червня 2025 року, а тому, оскільки пропущений строк є незначним, просить його поновити.

Суд, перевіривши доводи щодо поновлення строку касаційного оскарження судових рішень, дійшов висновку про те, що підстав для поновлення цього строку немає, а касаційну скаргу захисника слід повернути.

Так, згідно з ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

За приписами ч. 2 ст. 113 цього Кодексу процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.

Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску

з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним,

а його вирішення покладається на розсуд суду.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до указаних вище положень ч. 2 ст. 426 КПК для будь-якого суб`єкта касаційного оскарження (крім засудженого, який перебуває під вартою) строк на касаційне оскарження зазначених вище судових рішень сплив 15 серпня 2025 року.

На думку Суду, з огляду на вказані причини пропуску не вбачається обґрунтованих підстав для поновлення захиснику строку касаційного оскарження судових рішень, оскільки вік, хвороба і травма засудженої не є беззаперечними поважними причинами пропуску захисником строку касаційного оскарження, які б виправдовували втручання у принцип юридичної визначеності.

Посилаючись на укладання договору про надання правової допомоги у суді касаційної інстанції лише 03 вересня 2025 року, адвокат не бере до уваги, що правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити розгляд кримінальних проваджень впродовж розумного строку, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.

У зв`язку з цим укладення договору з захисником або отримання доручення Центром надання вторинної правової допомоги для захисту особи після закінчення строку на касаційне оскарження не може розглядатися як достатня правова підстава для поновлення строку на касаційне оскарження.

Крім того, з доданих судових рішень вбачається, що захисник ОСОБА_5 приймав участь у справі щодо ОСОБА_4 , як у суді першої, так і у суді апеляційної інстанцій та разом з засудженою був присутній під час постановлення ухвали апеляційного суду і висловлювали суду свою позицію.

Також адвокат зазначає про отримання рішення апеляційного суду засудженою лише 04 червня 2025 року, однак не бере до уваги, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Колегія суддів Верховного Суду звертає увагу на те, що захисник та засуджена є окремими самостійними суб`єктами касаційного оскарження.

Тому доводи захисника про те, що засуджена отримала ухвалу апеляційного суду 04 червня 2025 року, не можуть впливати на дотримання строку на касаційне оскарження захисником, як окремим самостійним суб`єктом касаційного провадження, оскільки такі доводи стосуються лише ОСОБА_4 .

За таких обставин Суд вважає, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційну скаргу адвоката ОСОБА_5 слід повернути у зв`язку з поданням її після закінчення строку касаційного оскарження та відсутністю підстав для його поновлення.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд,

постановив:

Відмовити захиснику ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_4 , у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Новокодацького районного суду м. Дніпра від 09 грудня 2024 року і ухвали Дніпропетровського апеляційного суду від 14 травня 2025 року щодо ОСОБА_4 і повернути йому касаційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3