Справа № 702/267/25
Провадження № 1-кп/702/83/25
ВИРОК
16.09.2025 м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Монастирище Черкаської області, громадянин України, інваліда третьої групи, одруженого, має середньо-спеціальну освіту, який має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, місце державної реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених: ч. 2 ст. 125, ч.1 ст. 185 КК України,
17.03.2025 близько 11 год., обвинувачений ОСОБА_5 знаходився на третьому поверсі гуртожитку по вул.Соборна, 109 в м. Монастирище Уманського району Черкаської області, де поруч із кімнатою № 322 помітив велосипед та дерев`яний табурет, які вирішив викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою таємного викрадення чужого майна та використання його в особистих цілях, скориставшись відсутністю власника, шляхом вільного доступу, таємно в умовах та період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України № 26/2025 від 14.01.2025, здійснив крадіжку велосипеда, чорно-червоного кольору вартістю 4813 грн., а також табурета коричневого кольору вартістю 217 грн., після чого залишив місце вчиненого злочину та розпорядився викраденим майном а власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 5030 грн.
Крім того, 17.03.2025 ОСОБА_5 перебував в кімнаті АДРЕСА_2 , де спільно зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 спілкувались та вживали алкогольні напої. Цього ж дня, приблизно о 19 годині, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпочалась словесна суперечка, яка переросла в конфлікт в ході якого в останнього, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у кімнаті АДРЕСА_2 , зі столу узяв у свої руки електронну портативну плиту та здійснив нею один удар в область голови ОСОБА_4 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді забитої рани лобної частини голови справа, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тим самим вчинив діяння, що має ознаки фізичного насильства як форми домашнього насильства відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 125, ч.4 ст. 185 КК України, визнав в повному обсязі, підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень, які зазначені в обвинувальному акті. Заявив про щире каяття у вчиненому. Обвинувачений пояснив, що на цей час він не підтримує фактичних сімейних стосунків з потерпілою ОСОБА_4 .
Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила обставини вчинення кримінального правопорушення зазначені в обвинувальному акті, претензій до обвинуваченого не має, просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. На адресу суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, претензій до обвинуваченого не має, просила призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.
Учасники кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, а також стосовно судових витрат та речових доказів.
За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинувачений є винним в обсязі пред`явленого обвинувачення, та його дії вірно кваліфіковані:
за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану;
за ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Перевіркою даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину та середньо-спеціальну освіту, за місцем проживання характеризується формально, є інвалідом третьої групи.
Згідно доповіді органу пробації визначено на середньому рівні ризик вчинення обвинуваченим повторного правопорушення та ризик небезпеки для суспільства.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття а також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставинами, які обтяжують покарання суд визнає вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах а також його вчинення у стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а також принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації, а також враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є: за ч. 4 ст. 185 КК України, тяжким злочином, за ч. 2 ст. 125 КК України - кримінальним проступком, особу винного, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також позиції потерпілих, які претензій до обвинуваченого не мають.
При цьому суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання щодо обвинуваченого, за наведених обставин, на теперішній час можливе шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 4 ст. 185 КК України та у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.
Виходячи з викладеного, у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, наявності пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що забезпечити виправлення обвинуваченого можливо без реального відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених обов`язків органами пробації протягом іспитового строку, тому на підставі ст. 75 КК України, слід звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків передбачених п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
При цьому суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого обмежувального заходу передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України як направлення його для проходження програми для кривдників, оскільки неправомірні дії обвинуваченого відносно потерпілої ОСОБА_4 мали одноразовий характер в результаті побутового конфлікту, який виник на фоні спілього вживання алкогольних напоїв. Крім того обвинувачений та потерпіла, на час розгляду справи, припинили фактичні сімейні стосунки.
Питання про речові докази та процесуальні витрати по вказаному кримінальному провадженню суд вирішує на підставі ст. 100, 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.125, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:
за ч. 4 ст. 185 КК України, - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі,
за ч. 2 ст. 125 КК України - у виді штрафу розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:
1) періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 2387 грн. 70 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи.
Речові докази: велосипед чорно-червоного кольору та табурет коричневого кольору вважати повернутим потерпілій ОСОБА_6 , згідно наданої розписки.
Речовий доказ: портативну електроплитку вважати повернутою потерпілій ОСОБА_4 , згідно наданої розписки.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1