Провадження № 1-кп/752/1367/25
УХВАЛА

03 грудня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 від 07 серпня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Голосіївським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

Ухвалою від 08 жовтня 2024 року у зв`язку з ухиленням від явки до суду ОСОБА_3 оголошено у розшук та надано дозвіл на її затримання для розгляду клопотання прокурора про обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

03 грудня 2025 року ОСОБА_3 з`явилась в судове засідання в режимі відеоконференції, а тому судове провадження було відновлено.

Прокурор підтримав клопотання про обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що остання обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме обвинувачена може продовжити переховуватись від суду, знищити сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, котрі ще не були допитані в судовому засіданні.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання прокурора. Вказав, що обвинувачена не переховувалась від суду. У зв`язку з бойовими діями не може виїхати з території АРК, де на даний час проживає. Після того, як ц неї з`явилась відповідна можливість, самостійно звернулась з клопотанням про участь в судовому розгляді в режимі відео конференції.

Обвинувачена підтримала захисника. Повідомила, що хоче повернутися на материкову частину України, проте у зв`язку з бойовими діями наразі не має такої можливості. Від суду не ухилялася, в судові засідання не з`являлася, оскільки не знала, що потрібно з`явитись.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується ;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, яке є тяжким злочином.

В межах судового розгляду судом не закінчено з`ясування фактичних обставин кримінального провадження та перевірку їх доказами, не досліджено документи сторони обвинувачення, не допитано свідків та саму обвинувачену.

Враховуючи характер інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка не має міцних соціальних зв`язків на підконтрольній Україні території, будучи обізнаною про здійснення судового розгляду відносно неї, виїхала на тимчасово непідконтрольну Україні територію АРК, перестала виходити на зв`язок, у зв`язку з чим була оголошена у розшук, суд вважає що у кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме обвинувачена з обґрунтованою ймовірністю може переховуватись від суду, а також незаконно впливати на свідків, які ще не були допитані безпосередньо в судовому засіданні.

Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду і стороною обвинувачення закінчено збір доказів, тому наведеного у клопотанні прокурора ризику знищити сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, суд не вбачає.

При цьому суд вважає, що наявним у кримінальному провадженні ризикам, на даний час, можливо запобігти шляхом обрання відносно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, який в умовах перебування обвинуваченої на тимчасово непідконтрольній Україні територію АРК та участі в судових засіданнях в режимі відеоконференції може забезпечити дієвість кримінального провадження та належне виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 177, 179, 183, 194, 331, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Обрати відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши обвинувачену прибувати за кожною вимогою до суду та на підставі ст. 194 КПК України виконувати наступні обов`язки:

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;

-утримуватися від позапроцесуального спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків визначити до 31 січня 2026 року включно.

Контроль за виконанням обвинуваченою обов`язків покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченій, що в разі невиконання обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1