УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0003054

ВСТАНОВИЛА

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0003054.

За обставин викладених у клопотанні, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_5 , задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва та накладено арешт, серед іншого, на автомобіль марки «Lexus LX 600», реєстраційний номер НОМЕР_1 , помер кузова: Ј НОМЕР_2 , з метою збереження речових доказів.

Метою накладення арешту було збереження автомобіля як речового доказу після «ДТП», яка мала місце 25.08.2025 по вул. Глибочицька, 71 у м. Києві.

Так вказана вище ДТП відбулася за наступних обставин: під час прямолійного руху автомобіля марки «Lexus LX 600» по вул. Глибочицька, 71 у м. Києві, на його траєкторію руху виїхав автомобіль марки «Nissan Maximта», з яким і відбулося зіткнення.

Автомобіль марки «Lexus LX 600» перед ДТП перебував у технічно справному стані, а саме: педаль гальма була пружна та при натисканні поверталася в попереднє положення, колеса на оберти керма реагували відповідно, шини були встановлені відповідно до сезону, жодних несправностей будь-яких частин автомобіля не було.

Місце ДТП мало місце на ділянці дороги, яка не була регульованою і на ній проводились ремонтні роботи, у зв`язку з чим рух на цій ділянці здійснювався умовно по одній смузі в обох напрямках.

25 серпня 2025 року ОСОБА_6 , у користуванні якого перебував автомобіль марки «Lexus LX 600», рухався по вул. Глибочицькій зі сторони вул. Нижній Вал у напрямку вул. Січових Стрільців зі швидкістю приблизно 40 км/год в потоці транспорту та напрямку руху не змінював, оскільки проїзна частина біля будинку по вул. Глибочицькій, 71 є прямою без заокруглень.

У зв`язку з чим адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.09.2025 у справі №761/37950/25 на автомобіль марки «Lexus LX 600» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_3 .

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі з підстав в ньому наведених, зазначив, що необхідні слідчі дії з автомобілем та експертизу було проведено, вважав, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба.

Уповноважений прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений, в той же час на електронну пошту суду від прокурора надійшов лист про розгляд клопотання за його відсутності.

Слідча суддя заслухавши думку представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, дійшла до наступного висновку.

Слідчою суддею встановлено, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003054.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2025 року у справі №761/37950/25 накладено арешт на автомобіль марки «Lexus LX 600» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, заходи забезпечення кримінального провадження завжди пов`язані із застосуванням примусу у кримінальному процесі. Процесуальний примус у кожному конкретному випадку застосовується у контексті мети, способів, підстав та умов для застосування конкретних заходів примусу.

Клопотання прокурора, яке слугувало підставою арешту майна заявника, мотивоване тим, що накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки вказане майно відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Статтею 84 КПК України імперативно передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Стаття 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Представником власника майна наведено достатньо підстав, які б свідчили про недоцільність продовження застосовування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на автомобіль марки «Lexus LX 600» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_3 .

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

На підставі викладеного, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідча суддя дійшла висновку про можливість скасування арешту з вищевказаного автомобіля, що належить ОСОБА_4 , якій на момент ДТП не керував належним йому транспортним засобом, останньому про підозру повідомлено не було, враховуючи доводи представника власника майна, якій зазначив, що необхідні слідчі дії з автомобілем марки «Lexus LX 600» реєстраційний номер НОМЕР_1 проведено, а також проведено експертизу, таким чином заявником доведено відсутність потреби в арешті вказаного автомобіля станом на теперішній час, з огляду на те, що досягнуто відповідних цілей кримінального провадження, та подальше утримання органом досудового розслідування автомобіля марки «Lexus LX 600» реєстраційний номер НОМЕР_1 , є неспівмірним, у зв`язку із чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309,372, 376, 532, КПК України слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.09.2025 справа №761/37950/25 на автомобіль марки «Lexus LX 600» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1