Справа № 674/970/25
Провадження № 1-кп/674/118/25
УХВАЛА

іменем України

17 листопада 2025 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі колегії суддів: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 18.12.2024 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1, ч.4 ст.408 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.4 ст.408 КК України,

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 подала клопотання про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинуваченим.

В обґрунтування клопотань зазначає, що строк застосованих до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжних заходів закінчується 22.11.2025. На теперішній час продовжують існувати ризики передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме кожен із обвинувачених може переховуватися від суду з метою уникнення покарання за вчинені кримінальні правопорушення; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_8 висловили думку щодо можливості призначення більш м`якого запобіжного заходу або визначення розміру застави. Також захисник зазначив, що немає доказів ухилення обвинуваченого від суду і наявні позитивні характеристики під час проходження обвинуваченим військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_9 також висловили думку щодо можливості призначення більш м`якого запобіжного заходу.

Дослідивши матеріали клопотань, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Частиною 3 ст.199 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд з`ясовує, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК України, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24.09.2025 обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою до 22.11.2025 включно, без визначення застави.

Враховуючи тяжкість можливого покарання у разі визнання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 винуватими у вказаних вище злочинах, серед яких є особливо тяжкі злочини з відповідними санкціями, вік, стан здоров`я обвинувачених, щодо яких відсутні відомості, які б перешкоджали триманню їх під вартою, зазначене може свідчити про наявність ризику їх переховування від суду з метою уникнення відповідальності.

При оцінці ризиків переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

За обставин даного кримінального провадження також є підстави вважати, що обвинуваченіможуть знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, оскільки більшість доказів злочинної діяльності, в якій обвинувачуються ОСОБА_6 і ОСОБА_7 зафіксовано в їх листуваннях через мобільні додатки, до яких вони матимуть доступ у разі перебування поза межами установи триманння під вартою, тому продовжує існувати ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

Також суд погоджується з доводами прокурора про існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинувачених незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки на даний час не всі свідки по даному кримінальному провадженню допитані, чи можливої зміни ними своїх попередніх показів у суді. Показання свідків, які можуть бути допитані надалі, відповідно до ч.2 ст.84 КПК України є процесуальними джерелами доказів і можуть відігравати ключову роль у встановленні предмета доказування у кримінальному провадженні. Кримінальне процесуальне законодавство (ст.ст.23, 224 КПК України) передбачає, що показання свідків мають сприйматися судом безпосередньо в судовому засіданні. Відтак ризик впливу на свідків залишається актуальним на етапі судового розгляду до моменту, коли суд отримає та дослідить їхні показання.

Обставини інкримінованих кримінальних правопорушень та спосіб їх вчинення свідчать про можливість обвинуваченими продовжити вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а також обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, тому продовжують існувати ризики, передбачені п.п.4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, відповідно до ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме - тримання під вартою.

Враховуючи, що заявлені ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати, не зменшились, суд дійшов до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку обвинувачених, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити їх належну процесуальну поведінку. З урахуванням наведеного суд вважає за доцільне продовжити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 15.01.2026 включно.

Відповідно до абз. 8 ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи кваліфікацію злочинів, в яких обвинувачуються ці особи, наявність наведених вище ризиків, суд вважає за недоцільне визначати розмір застави кожному з обвинувачених.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 369-372 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 15.01.2026 включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 15.01.2026 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та надіслати до Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий: суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3