Провадження № 11-сс/811/3171/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2025 року про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2025 року, постановити нову ухвалу, якою скаргу задоволити, зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові внести відомості до ЄРДР згідно повідомлення від 14.10.2025.

В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ухвала є незаконною, тому підлягає скасуванню.

В якості доводів заяви про вчинення злочину наведено обставини про те, що СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000146.

В межах вказаного кримінального провадження у ОСОБА_7 було вилучено майно, на яке згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.01.2019р. було накладено арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як стало відомо з реєстру судових рішень, слідчий ОСОБА_8 за погодження з прокурором ОСОБА_9 звернулися до слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області з клопотанням про скасування арешту з майна, накладеного згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.01.2019, а також надання дозволу Державній установі «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України» на реалізацію вказаного майна.

ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_10 від 29.12.2022 у справі №157/1664/22 задоволено клопотання слідчого, погодженого з прокурором; скасовано арешт на майно, в т.ч. скасовано арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді від 08.01.2019.

Також ухвалою слідчого судді надано дозвіл ДУ «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України» на реалізацію вказаного майна.

Тобто, ухвалою слідчого судді скасовано арешт та здійснено розпорядження щодо реалізації майна, яке було вилучено у ОСОБА_7 , який є власником та був володільцем вилученого майна.

Дізнавшись про існування ухвали слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_10 від 29.12.2022 у справі №157/1664/22, вказану ухвалу було оскаржено в частині наданого дозволу на реалізацію майна.

Постановою Верховного Суду від 27.03.2025 у справі №157/1664/22 скасовано ухвалу Волинського апеляційного суду від 07.01.2025; сформовано правові позиції щодо оскарження «неоскаржуваної» ухвали суду.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 07.04.2025 скасовано ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 29.12.2022 ОСОБА_10 ; призначено новий розгляд клопотання в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду клопотання в суді першої інстанції за заявою слідчого ОСОБА_8 за погодженням з прокурором ОСОБА_9 залишено без розгляду.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 18.06.2025 ОСОБА_11 у справі №157/1664/22 скасовано арешт з майна ОСОБА_7 .

На даний момент вказана ухвала залишається невиконаною, вилучене майно не повертається.

Враховуючи викладене, в інтересах ОСОБА_7 подано до Камінь-Каширської окружної прокуратури та СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області клопотання про невідкладне повернення ОСОБА_7 тимчасово вилученого майна.

Не зважаючи на приписи ухвали слідчого судді та звернення представника власника (володільця) майна, майно не повертається.

Вважає, що в діянні слідчого ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_9 по відношенню до вилученого у ОСОБА_7 майна як речових доказів у кримінальному провадженні наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, а також ч.2 ст.382 КК України. Вказані кримінальні правопорушення полягають у зверненні з клопотанням до слідчого судді за відсутності такої компетенції та вчинення усіх можливих дій, спрямованих на незаконне відчуження майна та позбавлення особи власності; невиконання ухвали слідчого судді від 18.06.2025, якою скасовано арешт.

Також зауважує, що після звернення з повідомленням про злочин таке було скеровано до Волинської обласної прокуратури для розгляду, а Волинською обласною прокуратурою вказане повідомлення скеровано для розгляду до Камінь- Каширської окружної прокуратури.

Саме Камінь-Каширською окружною прокуратурою надано відповідь, що повідомлення переадресовано начальнику Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області.

Тобто, повідомлення про діяння слідчого, прокурора, слідчого судді, що на думку заявника містять ознаки злочину, скеровано для розгляду через окружну прокуратуру до начальника Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області.

Вказаний спосіб та порядок розгляду повідомлення про злочин не відповідає вимогам ст.214 КПК України, а також завданню кримінального провадження.

ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 , прокурор у судове засідання не з`явились. Адвокат ОСОБА_12 в телефонному режимі просив розглядати апеляційну скаргу без його участі, уподальшому надіслав заяву, в якій зазначив, що у зв`язку із неможливістю участі у судовому засіданні розгляд справи проводити за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Частина 1 ст. 333 КПК України визначає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Як слідує з матеріалів скарги, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав скаргу до Личаківського районного суду м. Львова на бездіяльність ТУ ДБР, розташованого у м. Львові щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його повідомленням від 14.10.2025.

З наявного у матеріалах справи листа керівника Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_13 вбачається, що відомості до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 не внесено.

Таким чином органом досудового розслідування, який прийняв рішення про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР за повідомленням адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 є Третій слідчий виділ (з дислокацією у м. Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові

24 жовтня 2025 року адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність ТУ ДБР, розташованого у м. Львові щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його повідомленням від 14.10.2025.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2025 року в задоволенні зазначеної скарги відмовлено.

На переконання колегії суддів, постановляючи зазначене рішення, слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до вимог п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України є підставою для його скасування.

Так, пунктом 1 ч.1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

Поряд з цим, глава 26 КПК України, яка регулює порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, не містить прямої вказівки щодо територіальної підсудності вказаних скарг.

Однак чинний кримінальний процесуальний закон, регулюючи порядок кримінального провадження на території України, оперує таким поняттям як «місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування». Зокрема, п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України встановлено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Таким чином, територіальна юрисдикція суду визначається територією, в межах якої знаходиться орган досудового розслідування, незалежного від зареєстрованого місцезнаходження органу досудового розслідування як юридичної особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Отже, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

Із матеріалів скарги слідує, що органом досудового розслідування, який прийняв рішення про відмову у внесені відомостей до ЄРДР за повідомленням адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 є Третій слідчий відділ (з дислокацією у м. Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові. Вказаний орган досудового розслідування знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Кривий Вал, 29 та, відповідно, перебуває поза межами територіальної юрисдикції Личаківського районного суду м. Львова.

За таких обставин, оскільки судовий контроль у кримінальному провадженні здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, розгляд даної скарги має здійснюватись судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться Третій слідчий відділ (з дислокацією у м. Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові.

Однак, на порушення вказаних вимог, слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова дана скарга була прийнята до провадження та розглянута, чим допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що, за результатами апеляційного розгляду, має наслідком скасування прийнятого рішення.

При цьому викладені в ухвалі слідчого судді висновки про підставність невнесення відомостей до ЄРДР колегією суддів не перевіряються, оскільки, за відсутності результатів розгляду скарги слідчим суддею уповноваженого кримінальним процесуальним законом суду, така перевірка буде передчасною.

З огляду на наведене, ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2025 року підлягає скасуванню, а матеріали скарги скеруванню до суду першої інстанції для прийняття рішення в порядку глави 26 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 406, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2025 року, про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань скасувати.

Матеріали скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 направити до Личаківського районного суду м. Львова для прийняття рішення в порядку глави 26 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4