Справа № 571/2542/25
Провадження №1-кп/571/230/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року селище Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000206 від 20.08.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Корост, Сарненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, інваліда 3 групи загального захворювання, одруженого, на утриманні 4 неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 299 КК України,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

25 липня 2025 року близько 10-ї години, ОСОБА_3 перебуваючи на території домогосподарства, яке належить ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_1 , діючи умисно, зневажаючи загальноприйняті в суспільстві норми моралі щодо ставлення до тварин, в порушення ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006 №3447-ІV-ВР, яка передбачає заборону вчинення дій, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, із застосування жорстких методів його вчинення, використовуючи в якості знаряддя злочину сільськогосподарські вила, підійшов до собаки, яка на той час знаходилась на території вищевказаного домогосподарства та наніс один потужний удар сільськогосподарськими вилами в область черевної порожнини тварини. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , взявши до руки дерев`яну палицю, наніс ще один удар нею в область голови тварини.

В подальшому ОСОБА_3 , з метою приховування свого злочину, настромив на вила тіло тварини та, демонструючи свою зневагу до суспільства, демонстративно ніс її по вул.Набережна в с.Глинне, Сарненського району Рівненської області до річки «Ствига», що неподалік від місця його проживання, де її закопав.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , не оспорюючи фактичних обставин у справі підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті та доповнив, що указана собака поїла всю його домашню птицю, а в той день витягла з клітки кроля, що його дуже обурило. Негативно оцінює свій вчинок, повністю визнає свою провину, щиро розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд провів судовий розгляд із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.299 КК України, як жорстоке поводження з тваринами, що належать до хребетних, у тому числі з безпритульними тваринами, що призвело до загибелі тварини, вчинене з хуліганських мотивів.

Прокурор зазначив, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доводиться зібраними під час досудового розслідуванні доказами, які сторонами не оспорюються, тому судом не досліджувалися. Просить визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення та призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.299 КК України у виді двох років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування порання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік та покласти обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України. До набрання вироком законної сили запобіжні заходи не застосовувати, вирішити долю речових доказів згідно ст.100 КПК України.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України судом не встановлені.

Застосування примусового лікування обвинувачений не потребує, що підтверджується довідками КНП «Рокитнівська БЛІЛ» (к.п. а.с.85,86).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд виходить із встановленої статтею 50 КК України його мети, спрямованої на виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні 4 неповнолітніх дітей, є інвалідом 3 групи (к/п т.2 а.с.82,83), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (к/п а.с.91), пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин. Суд приходить до висновку про призначення покарання необхідного, достатнього для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень в межах санкції ч.1 ст.299 КК України, у виді обмеження волі, що буде відповідати тяжкості вчиненого та особі винного.

Враховуючи встановлені обставини у справі, особу винного, який позитивно характеризується, має на утриманні 4 неповнолітніх дітей, є інвалідом 3 групи, раніше не судимий, надав показання в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, не оспорюючи фактичних обставин у справі, та приходить до висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349,368-371,373-374,395 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1( один) рік.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати.

Цивільний позов не заявлено.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 21.08.2025 (к/п а.с.62-65).

Речові докази:

-мобільний телефон «Iphone 11» з абонентським номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, повернути власнику (к/п а.с.56-57,66);

-сільськогосподарські вила, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, знищити (к/п а.с.56-57,66);

-оптичний носій інформації «DVD+R» диск «Verbatim» для лазерних систем зчитування об`ємом 4.7Gb/120Min,16Х, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження, залишити у матеріалах справи (к/п а.с.38).

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1