Справа № 442/7622/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1047/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судових засідань ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 жовтня 2025 року про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , засудженого 27.11.2018 Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 6 років 4 місяців позбавлення волі,

з участю прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

оскарженою ухвалою в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про звільнення умовно-достроково від відбування покарання відмовлено.

Не погоджуючись із даною ухвалою, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржену ухвалу скасувати і задоволити його клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що ухвала є незаконною, вказує, що він відбув більшу частину призначеного йому покарання, є учасником бойових дій і у разі його умовно-дострокового звільнення бажає продовжити службу в ЗСУ, звертає увагу, що непогашених дисциплінарних стягнень не має.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, виступ прокурора ОСОБА_7 , який заперечив проти апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи та оглянувши матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення щодо ОСОБА_6 дотримано.

Статтею 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений довів своє виправлення і після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до статті 537 КПК України умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст.81 КК України застосовується суддею районного (міського) суду за місцем відбуття покарання засудженим за спільним поданням органу, що відає відбуванням покаранням, і спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх, а також за особистим клопотанням засудженого, його захисника.

Сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого ОСОБА_6 , яка передбачена в ч.2 ст. 81 КК України, являється основною умовою при застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Як вбачається, із матеріалів справи, вироком Самбірського міськрайонного суду Львіської області від 27.11.2018 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Як вбачається з наданої суду характеристики, затвердженої 10.10.2025 начальником державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40)» ОСОБА_8 , ОСОБА_6 засуджений за те, що на ґрунті неприязних відносин здійснив вбивство батька. Має постійне місце проживання. Має середньо-спеціальну освіту. Працює в установі на контрагентському об`єкті ПП ОСОБА_9 . Відсутній інтерес до настільних чи інших ігор з метою отримання матеріальної чи іншої вигоди. Матеріально не залежний від сім`ї чи друзів. Самооцінка адекватна. Мали поодинокі випадки вживання алкоголю до засудження. Застосовував насильство, щодо свого батька. Визнав вину. За час перебування установі 10 разів заохочувався у виді подяки, зокрема: 24.06.2019, 30.09.2019, 28.12.2019, 30.06.2020, 29.12.2020, 05.05.2021, 24.08.2022, 26.12.2022, 25.03.2024 та 20.03.2025. ОСОБА_6 за час перебування в установі мав 2 стягнення у виді догани ( 25.10.2023 за вживання алкоголю) та суворої догани (13.03.2024 за вилучення мобільного телефону).

У висновку щодо ступеня виправлення засудженого підкреслено те, що ОСОБА_6 довів своє виправлення. Разом з тим, у висновку вказано, що засуджений не довів своє виправлення та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, якщо отримав ? 64 балів та засуджений довів своє виправлення та може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, якщо отримав 65 балів. Натомість, в розділі Підсумок ОСОБА_6 встановлений загальний бал 62. Таким чином, ОСОБА_6 не довів свого виправлення.

Колегія суддів наголошує, що належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправно-трудової установи під час відбуття покарання, його належна поведінка та сумлінне ставлення до праці є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання, а не підставою для умовно-дострокового звільнення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його попередні судимості, поведінку в цілому та ставленні до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_6 , тяжкість вчиненого ним злочину, за який відбуває покарання, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, а відтак не заслуговує на застосування до нього умовно - дострокового звільнення та застосування положень ст. 81 КК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що поведінка засудженого, наявність у засудженого ОСОБА_6 за час відбування покарання заохочень та відсутність дисциплінарних стягнень свідчить про те, що засуджений почав ставати на шлях виправлення, а його належна поведінка була і є для нього обов`язком упродовж усього строку відбування покарання.

Враховуючи те, що основним критерієм умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, є не тільки відбуття певної частини покарання, а й ставлення до праці й сумлінна поведінка, ставлення до скоєного злочину, участь в суспільно-корисному житті колонії, програмах диференційованого впливу, суд вважає передчасним умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , як такого, що не довів своє виправлення.

Таким чином, суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази, пояснення як засудженого ОСОБА_6 так і представника ДУ ДВК №40, дані про особу засудженого, конкретні обставини справи, та на підставі цього прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою скасування чи зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено, відтак ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і її слід залишити без змін, а подану апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 жовтня 2025 року про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_6 залишити без змін, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4