ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3787/25 Справа № 192/2301/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

17 грудня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час розгляду кримінальних проваджень № 0000515, № 0000045 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2025 року щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз: - 25.08.2021 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 07.08.2024 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2025 року ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання: - за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік; - за ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 років; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_10 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

Обвинувачений ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу на вищевказаний вирок.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до ОСОБА_10 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, строк якого спливає 18 грудня 2025 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою до набранням вироком законної сили, оскільки ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу, а саме, переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати, так як ОСОБА_10 обвинувачується, в тому числі, у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, негативно характеризується за місцем проживання, не має міцних соціальних зв`язків, під час судового розгляду провадження перебував у розшуку, після звільнення 07.08.2024 року з виправної колонії на шлях виправлення не став, оскільки повторно вчинив умисні злочини.

Обвинувачений ОСОБА_10 , захисник ОСОБА_9 , потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається, у разі визнання особи винуватою, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Згідно із ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий, у цьому кримінальному провадженні перебував у розшуку, не працює, не має постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків, а тому на сьогоднішній день не відпали ризики визначені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим заявлені ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу, не зменшилися, продовжують існувати, і виправдовують продовження тримання його під вартою, і це свідчить про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків у кримінальному провадженні, окрім того, колегія суддів враховує те, що на цей час продовжує існувати вирок суду першої інстанції, яким встановлена вина обвинуваченого та призначено покарання, а тому, з урахуванням наведеного, наявні підстави для продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_10 від вартою до набрання вироком законної сили.

При цьому колегія суддів враховує, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Руслан Яковенко проти України» Суд зазначив, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити.

Керуючись ст. 199, 331, 405 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до набрання вироком законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4