УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2025 (справа № 127/35439/25), в рамках кримінального провадження № 0000148 внесеного до ЄРДР 31.07.2024, за фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2025 (справа № 127/35439/25), в рамках кримінального провадження № 0000148 внесеного до ЄРДР 31.07.2024.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000148 від 31.07.2024, відомості по якому внесенні до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 325 КК України.

17.11.2025 слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/35439/25 постановив ухвалу, якою задовольнив клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_5 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000148 щодо майна, яке було вилучено 07.11.2025 в тому числі на автомобіль марки та моделі «КІА SPORTAGE», 2020 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Кримінальне провадження № 0000148 внесене до ЄРДР 31.07.2024 здійснюється за фактом розтрати грошових коштів службовими особами ТОВ «Еко Нова», які здійснюють утилізацію небезпечних медичних відходів комунальних закладів охорони здоров`я Вінницької області за відсутності дозвільних документів.

Так, орган досудового розслідування вважає, що у діях посадових осіб ТОВ «Еко Нова» наявні ознаки незаконного поводження з небезпечним медичними відходами, в порушення порядку поводження із такими відходами а саме їх збирання, перевезення та зберігання із порушенням ліцензійних умов, що може призвести до екологічної катастрофи та поширення масових інфекційних хвороб серед жителів Вінницької області.

Звертаємо увагу шановного суду, що ТОВ «Еко Нова» () засноване у 2013 році із основним видом діяльності за кодом 38.21 оброблення та видалення безпечних відходів, яке включає діяльність щодо поводження з відходами.

У 2014 році було отримано Ліцензію Міністерства екології та природних ресурсів України, якою дозволено операції у сфері поводження з небезпечними відходами (збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізація).

Також, відповідно до Витягу рішення Укртрансбезпеки дозволено вид робіт пов`язаний з перевезенням небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями.

Отже господарська діяльність ТОВ «Еко Нова» здійснюється за наявності дозвільних документів.

Орган досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000148 внесеному до ЄРДР 31.07.2024, здійснює розслідування за фактом порушення санітарних правил і норм щодо запобігання інфекційним захворюванням та масовим отруєнням злочин передбачений ч. 1 ст. 325 КК України.

Об`єктивна сторона злочину полягає у діянні пов`язаному з порушенням правил та норм установлених з метою запобігання епідемічним та іншим інфекційним захворюванням, а також масовим неінфекційним захворюванням (отруєнням) і боротьби з ними, у наслідках поширення цих захворювань або створенні такої загрози та причинному зв`язку між діянням і наслідками.

Порушення правил та норм проявляється в ігноруванні умов і обставин виникнення і поширення масових захворювань, отруєння серед населення. Діяння, за які передбачена відповідальність за ст. 325 КК України полягає, зокрема, у: невиявлені бацилоносіїв; незнищенні домашніх тварин, що є джерелами інфекції, або заражених продуктів харчування; невжиті заходів із карантинізації та обсервації осіб, які перебували у контакті з хворими носіями заразного захворювання; незакритті ввезення та вивезення вантажів і пасажирів в окрему місцевість; непідкоренні розпорядженню про госпіталізацію; ухиленні від обов`язкових протиінфекційних щеплень.

Злочином вважається недотримання вищезазначених правил і норм, що спричинило або могло спричинити поширення епідемічних та інших інфекційних захворювань і масових неінфекційних захворювань (отруєнь) населення.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, орган досудового розслідування вважає, що представники ТОВ «Еко Нова» () порушують правила зберігання та транспортування медичних відходів.

Відповідно до наказу МОЗ № 1827 «Порядок управління медичними відходами, у тому числі вимоги щодо безпечності для здоров`я людини під час утворення, збирання, зберігання, перевезення, оброблення таких відходів» від 31.10.2024 керівники медичних закладів зобов`язані організувати систему управління медичними відходами. Це включає їхній збір, сортування, тимчасове зберігання, облік та передачу ліцензованому оператору для подальшого знешкодження.

Отже заклади охорони здоров`я, як організація по утворенню відходів здійснюють збір, сортування тимчасове зберігання та передачу ліцензованому перевізнику.

Перевізник, яким є ТОВ «Еко Нова» () несе відповідальність за транспортування.

Звертаємо вашу увагу, що за нібито порушення які пред`являються представникам ТОВ «Еко Нова» () може наступати лише адміністративна відповідальність за ст. 82 КУпАП.

У даному випадку відповідальність повинен нести заклад охорони здоров`я, який здійснив дії по збиранню, сортуванню відходів, а не перевізник.

Автомобіль марки та моделі «КІА SPORTAGE», 2020 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 було придбано за власні кошти 22.12.2020 та тимчасово надавався ОСОБА_6 для використання у побутових питаннях.

Отже, на переконання заявника та його представника, автомобіль марки та моделі «КІА SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , не має ніякого відношення до кримінального провадження № 0000148 внесеного до ЄРДР 31.07.2024 і не може бути визнаний речовим доказом в розумінні ст. ст. 98, 99 КПК України.

ОСОБА_6 постійно має при собі документи господарської діяльності підприємства ТОВ «Еко Нова» (), оскільки працює представником у Вінницькій області і не має постійного місця роботи.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не має будь-якого процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0000148 внесеному до ЄРДР 31.07.2024.

Майно ОСОБА_4 не підлягає спеціальній конфіскації, оскільки не вбачається, що воно: набуте внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; було предметом кримінального правопорушення; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканність права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 2 КПК України).

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди, завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб та розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За таких обставин, на думку заявника та її представника, майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не підлягає спеціальній конфіскації, оскільки не вбачається, що воно набуто внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна.

Крім того, матеріали кримінального провадження № 0000148 від 31.07.2024 не містять жодних доказів того, що майно ОСОБА_4 на яке накладено арешт, одержане внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

Також, за змістом ч. 4 ст. 96-2 КК України слідчий суддя на підставі достатності доказів повинен встановити, що ОСОБА_4 , як третя особа набула таке майно від підозрюваного безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 ч. 1 цієї статті.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 р.). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 р. у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 р. у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

Варто відзначити позицію, висловлену ВССУ в Узагальненнях судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 року. Так, відповідно до аб. 3 підп.2 п.2.6., щодо осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи вищевикладене, на думку заявника та її представника, вказане майно автомобіль «КІА SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 не може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, адже воно не зберігає на собі його сліди та не містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

На підставі вищевикладеного, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 просив слідчого суддю клопотання задовольнити та скасувати арешт, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2025 (справа № 127/35439/25), в рамках кримінального провадження № 0000148 внесеного до ЄРДР 31.07.2024, в частині транспортного засобу марки «КІА SPORTAGE», 2020 року випуску, білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 ..

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав за обставин викладених у ньому та просив слідчого суддю передати вказаний транспортний засіб власнику ОСОБА_4 на відповідальне зберігання з правом користування.

Власник майна ОСОБА_4 під час судового розгляду клопотання підтримала, слідчому судді пояснила, що ОСОБА_6 являється батьком її дитини, вона підтримує з ним дружні стосунки та вона періодично надавала йому свій автомобіль у користування.

Під час судового розгляду слідчий ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання, слідчому судді пояснила, що діяльність якою займається ТОВ «Еко Нова» та ОСОБА_6 у складі вказаного підприємства являється перевезення медичних відходів, що в свою чергу потребує відповідної ліцензії, якої вказане підприємство на момент розгляду клопотання про накладення арешту на майно не мало, разом з тим, в ході проведення слідчих дій, у тому числі негласних слідчих розшукових дій, які на даний час є розсекреченим, було встановлено, що ОСОБА_6 користувався вказаним транспортним засобом на постійній основі, в тому числі перевозив на вказаному автомобілі медичні відходи, наразі в рамках даного кримінального провадження призначено на проводиться ряд експертиз, в ході якого у експерта може виникнути необхідність у проведенні огляду транспортного засобу, скасування арешту може зашкодити об`єктивному та повному досудовому розслідуванню кримінального провадження, а тому просила слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено не обґрунтовано.

Слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що майно, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2025 (справа № 127/35439/25), в рамках кримінального провадження № 0000148 внесеного до ЄРДР 31.07.2024, є предметом вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі сліди правопорушення, є речовим доказом, а тому, з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, проведення необхідних експертиз, слідчий суддя вважає, що до вирішення питання по кримінальному провадженню та розгляду справи по суті, арешт майна скасуванню не підлягає.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що в клопотанні не доведено підстав вважати, що в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна відпала потреба, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна та повернення майна є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 169, 170 172, 174, 309, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2025 (справа № 127/35439/25), в рамках кримінального провадження № 0000148 внесеного до ЄРДР 31.07.2024 відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя