Провадження № 1-кс/344/6557/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000333 від 24.04.2025,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000333 від 24.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 4 ст. 246, ч. 2, 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2, 3 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України, у якому ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України, а ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 підозрються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 , будучи впродовж 2018-2022 рр. залученим до протиправної діяльності, як виконавець злочинних дій організованої групи під керівництвом службових осіб ДП «Кутське лісове господарство» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , пов`язаних із проведенням незаконних рубок деревини на територіях природно-заповідного фонду НПП «Гуцульщина» шляхом зловживання службовим становищем, у березні 2022 року (більш точної дати не представилося за можливе встановити), у зв`язку із вступом ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на військову службу та неможливістю останніх вирішив продовжити займатись протиправною діяльністю.

З цією метою ОСОБА_6 , діючи як виконувач обов`язків начальника відділу лісового господарства, будучи працівником правоохоронного органу, з метою продовжити займатись тривалою злочинною діяльністю, направленою на незаконну порубку та реалізацію незаконно зрубаної деревини працівниками державної лісової охорони, маючи навики та досвід участі в діяльності організованої злочинної групи і володіючи відомостями про принципи організації і керівництва такою групою, вирішив створити та очолити нову злочинну групу та залучити до її складу нових учасників.

В процесі реалізації злочинного умислу та створення нової злочинної групи, ОСОБА_6 , з метою втілення протиправних схем незаконних рубок деревини, вирішив здійснювати їх шляхом перевищення службових повноважень, тобто явно виходячи за межі наданих йому законом повноважень, користуючись власним беззаперечним авторитетом, шляхом переконання у вигідності злочинної діяльності, не раніше 08.03.2022 та не пізніше 11.03.2022, залучив до своєї злочинної діяльності голову комісії з припинення ОСОБА_8 , який уповноважений був видавати спеціальні дозволи лісорубні квитки.

Поряд з цим, не раніше ніж 19.08.2022 та не пізніше ніж 28.09.2022

ОСОБА_6 залучив до своєї злочинної діяльності ОСОБА_5 інженера з лісокористування відділу лісового господарства ДП «Кутське ЛГ» який, виконуючи свої посадові обов`язки уповноважений був виписувати спеціальні дозволи лісорубні квитки, а саме для виписування лісорубного квитка № 72 від 28.09.2022.

У подальшому, не раніше ніж 03.11.2022 та не пізніше ніж 11.11.2022 ОСОБА_6 залучив до своєї злочинної діяльності ОСОБА_7 т.в.о. директора ДП «Кутське ЛГ», який, виконуючи вище зазначені посадові обов`язки уповноважений був видавати спеціальні дозволи лісорубні квитки.

Так, в результаті протиправної діяльності вказаної злочинної групи, упродовж травня 2022 року березня 2023 року на території об`єкту природно-заповідного фонду НПП «Гуцульщина», на підставі незаконно виданих та виписаних лісорубних квитків № 16 від 11.03.2022 серії ІФ ЛРК 017931, № 17 від 11.03.2022 серії ІФ ЛРК 017932, № 18 від 11.03.2022 серії ІФ ЛРК 017933, № 19 від 11.03.2022 серії ІФ ЛРК 017934, № 20 від 21.03.2022 серії ІФ ЛРК 017935, № 22 від 29.03.2022 серії ІФ ЛРК 017937, № 23 від 01.04.2022 серії ІФ ЛРК 017938, № 24 від 07.04.2022 серії ІФ ЛРК 017939, № 25 від 11.04.2022 серії ІФ ЛРК 017940, № 27 від 19.04.2022 серії ІФ ЛРК 017942, № 29 від 12.05.2022 серії ІФ ЛРК 017944, № 32 від 13.05.2022 серії ІФ ЛРК 017947, № 33 від 16.05.2022 серії ІФ ЛРК 017948, № 34 від 20.05.2022 серії ІФ ЛРК 017949, № 35 від 20.05.2022 серії ІФ ЛРК 017950, № 36 від 23.05.2022 серії ІФ ЛРК 017951, № 37 від 23.05.2022 серії ІФ ЛРК 017952, № 38 від 23.05.2022 серії ІФ ЛРК 017953, № 39 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК 017954, № 42 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК 017957, № 43 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК 017958, № 44 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК 017959, № 52 від 07.07.2022 серії ІФ ЛРК 017967, № 57 від 02.08.2022 серії ІФ ЛРК 017972, № 66 від 01.09.2022 серії ІФ ЛРК 017981, № 67 від 08.09.2022 серії ІФ ЛРК 017982, № 68 від 12.09.2022 серії ІФ ЛРК 017983, № 70 від 18.09.2022 серії ІФ ЛРК 017985, № 72 від 28.09.2022 серії ІФ ЛРК 017987, № 74 від 11.10.2022 серії ІФ ЛРК 017989, № 77 від 21.10.2022 серії ІФ ЛРК 017992, № 78 від 21.10.2022 серії ІФ ЛРК 017993, № 80 від 28.10.2022 серії ІФ ЛРК 017995, № 84 від 11.11.2022 серії ІФ ЛРК 017999, № 86 від 14.11.2022 серії ІФ ЛРК 018001, № 88 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК 018003, № 89 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК 018004, № 91 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК 018006, № 94 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК 018009, незаконно зрубано 13194 дерева, чим інтересам держави в сфері охорони навколишнього природного середовища спричинено екологічної шкоди на загальну суму 697 972 857, 5 (шістсот дев`яносто сім мільйонів дев`ятсот сімдесят дві тисячі вісімсот п`ятдесят сім гривень п`ятдесят копійок) грн., що є тяжкими наслідками, за наступних обставин до яких причетний ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_5 , як інженер з лісокористування відділу лісового господарства ДП «Кутське ЛГ», який був залучений до злочинної діяльності ОСОБА_6 , реалізовуючи спільний із учасниками групи злочинний намір, виконуючи заздалегідь відведену йому роль у злочинній діяльності їхньої злочинної групи, заздалегідь створеної останнім, переслідуючи спільний та єдиний із учасниками групи злочинний умисел, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб та з відома всіх учасників групи, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та дій інших учасників групи, з метою одержання неправомірної вигоди в інтересах ДП «Кутське ЛГ» у вигляді надходження грошових коштів від реалізації заготовленої на території НПП «Гуцульщина» без вилучення деревини, будучи ознайомленим із вимогами законодавства у сфері охорони і захисту лісу та описаними обставинами створення і функціонування НПП «Гуцульщина», 28.09.2022, як виконувач обов`язків начальника відділу лісового господарства ДП «Кутське ЛГ», порушуючи вимоги ст. ст. 19, 67, 69, 100 Лісового кодексу України, ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 9-1, 14, 21 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», Інструкції «Про застосування порядку установлення лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення» (далі Інструкція), затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища № 27 від 24.01.2008 та зареєстрованої Міністерством юстиції України 12.02.2008 за №117/14808, пунктів 4, 37 Правил поліпшення якісного складу лісів, пункту 3, 4 Положення про порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1992 року № 459, пункту 7 Положення про порядок установлення лімітів використання природних ресурсів загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1992 року № 459, виписав спеціальний дозвіл лісорубний квиток № 72 серії ІФ ЛРК 017987, на заготівлю деревини у порядку рубок формування та оздоровлення лісів (вибіркова рубка переформування), на території яку 23.08.2002 включено до складу НПП «Гуцульщина» без вилученням у ДП «Кутське ЛГ», без отримання ліміту на використання природних ресурсів в межах об`єкта природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, дозволу Управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА, наукового висновку науково-технічної ради НПП «Гуцульщина», щодо ліміту на використання природних ресурсів в межах вказаного національного природного парку.

Після цього, того ж дня, ОСОБА_8 , як голова комісії з припинення ДП «Кутське ЛГ», який наділений повноваженнями директора вказаного державного лісогосподарського підприємства, реалізовуючи спільний та єдиний із учасниками даною групи злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб із останніми та на виконання відведеної йому ролі, з метою одержання неправомірної вигоди в інтересах ДП «Кутське ЛГ» у вигляді надходження грошових коштів від реалізації заготовленої на території НПП «Гуцульщина» деревини, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та дій інших учасників групи, порушуючи вимоги ст. ст. 19, 67, 69, 100 Лісового кодексу України, ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 9-1, 14, 21 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», Інструкції, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища № 27 від 24.01.2008 та зареєстрованої Міністерством юстиції України 12.02.2008 за № 117/14808, пунктів 4, 37 Правил поліпшення якісного складу лісів, пункту 3, 4 Положення про порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1992 року № 459, пункту 7 Положення про порядок установлення лімітів використання природних ресурсів загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1992 року № 459, видав, шляхом підписання, спеціальний дозвіл лісорубний квиток № 72 серії ІФ ЛРК 017987, на заготівлю деревини у порядку рубок формування та оздоровлення лісів (вибіркова рубка переформування), на території яку 23.08.2002 включено до складу НПП «Гуцульщина» без вилученням у ДП «Кутське ЛГ», без отримання ліміту на використання природних ресурсів в межах об`єкта природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, дозволу Управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА, наукового висновку науково-технічної ради НПП «Гуцульщина», щодо ліміту на використання природних ресурсів в межах вказаного національного природного парку.

На підставі вказаного вище незаконно виписаного ОСОБА_5 та виданого ОСОБА_8 лісорубного квитка працівниками ДП «Кутське ЛГ», які не були обізнані із злочинними намірами членів злочинної групи та які не мали злочинного умислу на проведення незаконних рубок на території НПП «Гуцульщина» без вилучення, у період із 28.09.2022 та по 31.12.2022, на території виділу 2 кварталу 17 Космацького лісництва ДП «Кутське ЛГ», яка входить до складу НПП Гуцульщина без вилучення, незаконно зрубано 25 дерев породи бук, із яких 17 сироростуче, 7 дерев породи ялина, із яких 2 сироростучих, та 3 дерева породи ялиця, із яких 1 сироростуче.

Окрім цього, на підставі вказаного вище незаконно виписаного ОСОБА_5 та виданого ОСОБА_8 лісорубного квитка працівниками ДП «Кутське ЛГ», які не були обізнані із злочинними намірами членів злочинної групи та які не мали злочинного умислу на проведення незаконних рубок на території НПП «Гуцульщина» без вилучення, у період із 28.09.2022 та по 31.12.2022, на території виділу 3 кварталу 17 Космацького лісництва ДП «Кутське ЛГ», яка входить до складу НПП Гуцульщина без вилучення, незаконно зрубано 68 дерев породи дуб, із яких 37 сироростучих, 9 дерев породи ялина, із яких 4 сироростучих.

Внаслідок проведення ДП «Кутське ЛГ» незаконних рубок деревини на території НПП «Гуцульщина» без вилучення, відповідно до лісорубного квитка № 72 серії ІФ ЛРК 017987 державним інтересам у сфері охорони навколишнього природного середовища завдано екологічного збитку на суму 6318719 грн. (шість мільйонів триста вісімнадцять тисяч сімсот дев`ятнадцять гривень), що є тяжкими наслідками.

16 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції ч. 3 ст. 365 КК України десять років позбавлення волі.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: вилученими в результаті проведення обшуків у ДП «Кутське ЛГ» та філії «Кутське ЛГ» ДСГП «Ліси України» документами, відомостями, які містяться у протоколах допитів свідків, протоколах оглядів місцевості, розрахунками ДЕІ Карпатського округу розміру спричиненої екологічної шкоди, висновками за результатами проведення судових інженерно-екологічних експертиз, офіційними відповідями Міндовкілля, Управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА та НПП «Гуцульщина», а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1

ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки ОСОБА_5 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні досліджуваних злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, враховуючи діючий статус ОСОБА_5 як правоохоронця співробітника Державної лісової охорони та відповідно набуті ним зв`язки у колі співробітників правоохоронних органів та органів державної влади, останній має реальну можливість покинути територію України, використовуючи наявні у нього зв`язки на території України та використовуючи свої навички і вміння, у тому числі поза пунктами пропуску. Крім цього, ОСОБА_5 на даний час є обвинуваченим у кримінальних провадженнях № 0000118 та 0000170, за фактами вчинення злочинів у лісовій сфері, що може додатково створювати в останнього почуття неминучості притягнення до кримінальної відповідальності та у зв`язку із цим бажання переховуватися від органу досудового розслідування.

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_5 є діючим працівником філії «Кутське ЛГ» ДСГП «Ліси України» та продовжує спілкуватися із особами, причетними до вчинення даного злочину, а також із діючими та колишніми співробітниками ДП «Кутське ЛГ» .Таким чином, останній, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на показання вище вказаних осіб, що у свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду.

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки, як встановлено слідством, злочинна діяльність ОСОБА_5 має триваючий характер, а останній є схильним до вчинення кримінальних правопорушень, що підтверджується тим, що під час документування злочинної діяльності останнього у рамках кримінальних проваджень № 0000118 та 0000170, останній вчинив злочини, які досліджувався у цьому кримінальному провадженні.

На сьогоднішній день до органу досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. У зв`язку з цим, є неможливим застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Особисте зобов`язання не зможе запобігти вказаним ризикам, оскільки буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення пов`язаного з незаконним позбавленням волі.

При запобіжному заході у виді домашнього арешту підозрюваний усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Викладені обставини виправдовують обрання підозрюваному більш впливового, а не більш суворого виду запобіжного заходу.

З викладеного вище вбачається, про неможливість запобігання цих ризиків шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, у разі прийняття судом рішення про застосування як альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, просять суд визначити її розмір у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні посилаючись на недоведеність ризиків, просила врахувати характеризуючі дані підозрюваного, та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

Згідно з ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів клопотання вбачається, що 16 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: вилученими в результаті проведення обшуків у ДП «Кутське ЛГ» та філії «Кутське ЛГ» ДСГП «Ліси України» документами, відомостями, які містяться у протоколах допитів свідків, протоколах оглядів місцевості, розрахунками ДЕІ Карпатського округу розміру спричиненої екологічної шкоди, висновками за результатами проведення судових інженерно-екологічних експертиз, офіційними відповідями Міндовкілля, Управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА та НПП «Гуцульщина», а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 246 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Однак, прокурором жодним чином не доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зі змісту ст. 131-132 КПК України встановлено, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

У відповідності до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Аналізуючи доводи прокурора щодо наявних ризиків, процесуальну поведінку підозрюваного, не вдаючись до оцінки доказів на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є домашній арешт, який згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Крім цього, ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Відтак, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання доведеним ризикам, вважаю, що до останнього достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому у період з 22:00 год. по 06:00 год. залишати житло, з покладенням на нього додаткових обов`язків, і саме такий запобіжний захід може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому у період з 22:00 год. по 06:00 год. залишати житло за адресою: Івано-Франківська область, Косівський район, с. Вижній Березів.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця служби;

- утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді діє до 15 листопада 2025 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному відділу поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1