Справа № 932/9585/25
Провадження № 1-кс/932/3573/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 в інтересах Військової частини НОМЕР_1 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2025 року до Шевченківського районного суду міста Дніпра через систему «Електронний суд» надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах Військової частини НОМЕР_1 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, від 01 липня 2025 року про закриття кримінального провадження №0009919 від 12 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

В обґрунтування скарги представник заявника ОСОБА_3 посилається на те, що 18.07.2025 військовою частиною НОМЕР_1 від адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , було отримано супровідний лист №1, додатком до якого була зазначена копія постанови старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 01.07.2025 про закриття кримінального провадження №0009918 відносно ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 408 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Військовою частиною НОМЕР_1 постанова про закриття кримінального провадження не отримувалась. Вважає дії слідчого незаконними, а постанову про закриття кримінального провадження передчасною, з огляду на наступне. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.03.2023 № 23, ОСОБА_5 було зараховано до списків військової частини та призначено на посаду механіка-водія-електpика відділення управління взводу управління батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 31.03.2023 № 20-РС, ОСОБА_5 було звільнено із зазначеної посади та призначено на посаду водія взводу протитанкових ракетних комплексів роти протитанкових ракетних комплексів військової частини НОМЕР_1 . В період з 02.04.2024 по 19.04.2024 ОСОБА_5 знаходився на реабілітаційному лікуванні у КНП "Центральна міська лікарня" Кропивницької міської ради, після чого отримав відпустку на лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів і зобов`язаний був 06.07.2024 повернутись до військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до довідки №2302 від 04.06.2024, виданої гарнізонною військово лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_5 додаткового супроводу не потребував, а, отже, мав об`єктивну можливість після відпустки повернутись до місця проходження військової служби. Проте, після наданої відпустки, ОСОБА_5 до військової частини НОМЕР_1 , без повідомлення причин, не прибув. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06.07.2024 № 2868 за фактом неповернення ОСОБА_5 з лікувального закладу було призначене службове розслідування. Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 21.07.2024 № 2244, ОСОБА_5 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за самовільне залишення військової частини, а матеріали направлені до правоохоронних органів. На підставі заяви військової частини НОМЕР_1 , 12.09.2024 Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську/Донецька спеціалізована прокуратура у сфері оборони, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009918 відносно ОСОБА_5 були внесені відомості про скоєння ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України. Лише 29.07.2024 ОСОБА_5 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 для передачі до військової частини НОМЕР_1 засобами системи електронного документообігу (СЕДО) його свідоцтва про хворобу №2302 від 04.06.2024 (згідно з яким він був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку) та рапорту про звільнення з військової служби на підставі пп. "б" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу". ОСОБА_5 , подавши 29.07.2024 рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 (тобто, виявивши бажання особистого подання документів щодо оформлення звільнення), вже понад два місяці не перебував, а ні на лікуванні, а ні у відпустці, з огляду на що не дотримався встановленого порядку звільнення (прибути за місцем проходження служби, подати встановленим порядком (по команді) рапорт, висловити свою думку щодо бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України (як в рапорті, так і в аркуші бесіди), здати посаду та раніше отримане інвентарне майно), порушив порядок проходження військової служби та обов`язків військовослужбовця, що унеможливило прийняття позитивного рішення за його рапортом, адже в усному порядку йому повідомлялось про неможливість задоволення його рапорту, пропонувалось повернутись до військової частини та дотриматись процедури звільнення. ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 в якому просив визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не неприйнятті, у встановлений законом строк, рішення за результатом розгляду його рапорту від 29.07.2024; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про його звільнення з військової служби на підставі пп. б п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я). Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 у справі № 340/6237/24 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 було відмовлено. Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі відповідними Указами Президента України, правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу. Згідно з вимогами ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про оборону України", ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства. Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією солдат ОСОБА_5 повинен був керуватися вимогами ст.ст. 2, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, які вимагають окрім іншого, свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), у разі потреби відлучатись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття. Разом з цим, ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, а також нез`явлення з тією самою метою на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу, що прямо передбачено диспозицією ст. 408 КК України. З 06.07.2024, ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитись від проходження військової служби, не з`явився з відпустки до місця несення служби, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини НОМЕР_1 не приймав та про своє місцеперебування до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та, до сьогодні, незаконно перебуває за межами місця служби. Також слідчим, при прийнятті рішення про закриття відносно ОСОБА_5 кримінального провадження, не було враховано те, що наявність лікарського висновку про непридатність до військової служби не позбавляє військовослужбовця обов`язку вчасного повернення до військової частини і дотримання ним визначеної процедури звільнення. Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Винесена слідчим постанова, всупереч ч. 2 ст. 9 КПК України не може відповідати принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, з огляду на що просить її скасувати.

В судове засідання представник заявника ОСОБА_3 не з`явився, надав клопотання про розгляд скарги без його його участі, в якій заявлені вимоги підтримав.

Слідчому судді з ТУ ДБР у м. Краматорську надані матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0009919 від 12 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, клопотання про відкладення судового розгляду або про участь в судовому засіданні в режимі

Дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0009919 від 12 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, слідчий суддя доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 14.12.2011 р. №19-рп/2011 по справі про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини, завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний (стаття 2 КПК України). Положення КПК України регламентують діяльність органів державної влади та їх посадових осіб, яка стосується сфери публічно-правових відносин, що виникають внаслідок злочинних посягань, відповідальність за які встановлено в нормах кримінального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити кримінальне провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання ,надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого приймається виключно у формі постанови. Постанова слідчого, прокурора складається з обов`язкових частин, передбачених ч. 4 ст. 110 КПК України, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу.

Згідно з пунктом 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

З матеріалів кримінального провадження, досліджених в судовому засіданні, встановлено, що 12 вересня 2024 заяву командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, внесене до ЄРДР за №09919.

В якості доказів до повідомлення про кримінальне правопорушення представником АТ «УкрСиббанк» ОСОБА_8 до органу поліції надано акт службового розслідування про самовільне залишення частини, вчинене військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України.

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 був опитаний за обставинами кримінального правопорушення, пояснив, шо він перебував у відпустці за станом здоров`я в період з 19 квітня 2024 року по 18 травня 2024 року. 17 травня 2024 року йому видали направлення на ВЛК, яке він пройшов 04 червня 2024 року, був визнаний непридатним до військової служби. Прибути до військової частини за станом здоров`я він не міг, тому рапорт про звільнення подав через ТЦК.

В матеріалах кримінального провадження наявні

- копії довідки ВЛК №2302/Д від 04 червня 2024 року, згідно з якою солдат ОСОБА_5 на підставі статті 12-а графи ІІ Розкладу хвороб потребує звільнення від виконання службових обов`язків на 30 календарних днів (на строк, необхідний для оформлення та затвердження свідоцтва про хворобу, але не більше 30 календарних днів);

- копія свідоцтва про хворобу №2302щодо ОСОБА_5 , 1993 року народження, затвердженого Регіональною ВЛК 12 липня 2024 року, в п. 13 якого зазначено: «Постанова ВЛК про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальністю, тощо: На підставі статті 12-а графи ІІ Розкладу хвороб непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку»;

- копія рапорту водія роти ПТРК взводу ПТРК військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_9 командиру військової частини НОМЕР_1 від 29 липня 024 року, в якому він просить клопотання перед вищим командуванням щодо звільнення його з військової служби відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку гарнізонної військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_2 про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку»;

- копія листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_10 від 29 серпня 2024 року №11190, яким повідомляється, що рапорт ОСОБА_5 від 29 липня 2024 про звільнення з військової служби був відправлений ІНФОРМАЦІЯ_2 29 липня 2024 року о 16:22 засобами СЕДО вих. №1966/549. Відповіді від в/ч НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 не отримував;

- копія адміністративного позову ОСОБА_5 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання прийняти рішення, в якому він просив визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неприйняття у встановлений законом строк рішення за результатами розгляду поданого ОСОБА_5 рапорту від 29.072024 та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_5 з військової служби на підставі підпункту «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», а саме за станом здоров`я;

- копія рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року, яким в задоволенні позову ОСОБА_5 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання прийняти рішення відмовлено.

01 липня 2025 року старшим слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діяннях солдата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

При складанні постанови про закриття кримінального провадження слідчий обмежився переліченням встановлених обставин та норм діючого законодавства без надання їм належної оцінки та аналізу.

Так, слідчий зазначає: «Особа може бути визнана винною лише, якщо буде доведено, що нею вчинено суспільно небезпечне діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України. Склад кримінального правопорушення це сукупність встановлених законом юридично значущих об`єктивних та суб`єктивних ознак, що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як кримінальне правопорушення. Тому поза розумним сумнівом має бути доведено кожен з елементів складу злочину як ті, що утворюють об`єктивну сторону злочину, так і ті, що визначають його суб`єктивну сторону. Таким чином, за результатами проведеного досудового розслідування, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, орган досудового розслідування, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх взаємозв`язку приходить до висновку про їх достатність для прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленням відсутності в діяннях солдата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України».

Тобто, слідчим не вказано у постанові про закриття кримінального провадження, яка саме складова складу кримінального правопорушення (суб`єктивна сторона, суб`єкт, об`єктивна сторона, об`єкт), на його думку відсутня в даному випадку і якими саме доказами це підтверджується, і, як наслідок, слідчий суддя позбавлений можливості надати оцінку висновкам слідчого.

За таких обставин рішення, прийняте за результатами досудового розслідування, не може бути визнане законним та обґрунтованим, у зв`язку із чим скарга підлягає задоволенню, а постанова про закриття кримінального провадження - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах Військової частини НОМЕР_1 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, від 01 липня 2025 року про закриття кримінального провадження №0009919 від 12 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий судд ОСОБА_1