Справа № 305/551/25
Провадження по справі 1-кп/305/255/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2025 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження, відомості про яке 03.10.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000623 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, раніше не судимої, на утриманні має чотирьох малолітніх дітей,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, з середньою освітою, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 361 КК України

ВСТАНОВИВ :

Фактичні обставини встановлені судом.

У травні місяці 2024 року, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, у період дії на території України правового режиму воєнного стану, домовилась з ОСОБА_4 , про спільне викрадення грошових коштів, належних ОСОБА_7 , шляхом здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за наступних обставин. Так, ОСОБА_5 15 травня 2024 року надаючи допомогу потерпілій ОСОБА_7 в знятті грошових коштів в банкоматі №А0600055 АТ «Ощадбанк», який розташований за адресою: м. Рахів, вул. Миру, 23, з банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , маючи доступ до мобільного телефону ОСОБА_7 «Еrgo» з наявною в ньому сім-карткою НОМЕР_2 , та банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , знаючи пін-код вказаної банківської картки, надала вказані банківські дані своїй знайомій ОСОБА_4 , яка у свою чергу на належному їй мобільному телефону марки «Iphone XS» IMEI1 НОМЕР_3 та IMEI2 НОМЕР_4 , з наявною в ньому сім-карткою НОМЕР_5 , здійснювала авторизацію в мобільному додатку Ощад24 шляхом уведення реквізитів банківської картки НОМЕР_1 , та номеру мобільного телефону потерпілої НОМЕР_2 , а також коду підтвердження, який було скеровано у вигляді «СМС» на телефон потерпілої, а ОСОБА_5 у цей момент маючи доступ до телефону потерпілої, підтвердила вхід в «Ощад24», надавши код з «СМС» повідомлення, який отримала з мобільного телефону потерпілої. У подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у період часу з 15.05.2024 року по 28.10.2024 року, діючи таємно, згідно до попереднього розподілу ролей, у відповідності до якого ОСОБА_4 за допомогою незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, перераховувала належні ОСОБА_7 грошові кошти у загальній сумі 247 930 грн., з банківської картки НОМЕР_1 , на банківські картки НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_9 , після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розпорядились вказаними грошовими коштами на власні потреби, шляхом їх зняття в банківських терміналах, та здійснення інших фінансових операції.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, що завдала значної шкоди потерпілому, вчинена в умовах воєнного стану.

Окрім того встановлено, що 15 травня 2024 року о 10:35 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, за попереднього змовою з ОСОБА_5 , за допомогою належного їй мобільного телефону марки «Iphone XS» IMEI1 НОМЕР_3 та IMEI2 НОМЕР_4 , з наявною в ньому сім-карткою НОМЕР_5 , та отримання інформації щодо банківської картки АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 належної ОСОБА_7 , переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі несанкціонованого втручання в роботу електронної платіжної системи, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням електронного платіжного засобу, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, втрутилася в автоматизовану систему АТ «Ощадбанк» шляхом незаконної авторизації банківської картки АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_7 , у процесінговій автоматизованій системі АТ «Ощадбанк», в результаті чого несанкціоновано отримала доступ до перегляду балансу банківського рахунку потерпілої ОСОБА_7 № НОМЕР_19 , тим самим не санкціоновано втрутилася в роботу електронного платіжного засобу від імені ОСОБА_7 .

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 361 КК України, тобто в несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у травні місяці 2024 року, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, у період дії на території України правового режиму воєнного стану, домовилась з ОСОБА_5 , про спільне викрадення грошових коштів належних ОСОБА_7 , за наступних обставин. ОСОБА_5 15 травня 2024 року надаючи допомогу потерпілій ОСОБА_7 в знятті грошових коштів в банкоматі №А0600055 АТ «Ощадбанк», який розташований за адресою: м. Рахів, вул. Миру, 23, з банківської картки АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 , маючи доступ до мобільного телефону ОСОБА_7 «Еrgo» з наявною в ньому сім-карткою НОМЕР_2 , та банківської картки АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 , знаючи пін-код вказаної банківської картки, надала вказані банківські дані своїй знайомій ОСОБА_4 , яка у свою чергу на належному їй мобільному телефону марки «Iphone XS» IMEI1 НОМЕР_3 та IMEI2 НОМЕР_4 , з наявною в ньому сім-карткою НОМЕР_5 , здійснювала авторизацію в мобільному додатку Ощад24 шляхом уведення реквізитів банківської картки НОМЕР_1 , та номеру мобільного телефону потерпілої НОМЕР_2 , а також коду підтвердження, який було скеровано у вигляді «СМС» на телефон потерпілої, а ОСОБА_5 у цей момент маючи доступ до телефону потерпілої, підтвердила вхід в «Ощад24», надавши код з «СМС» повідомлення, який отримала з мобільного телефону потерпілої. У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у період часу починаючи з 15.05.2024 року по 28.10.2024 року, діючи таємно, згідно до попереднього розподілу ролей, у відповідності до якого ОСОБА_4 за допомогою незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, перераховувала належні ОСОБА_7 грошові кошти у загальній сумі 247 930 грн., з банківської картки НОМЕР_1 , на банківські картки НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_9 , після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядились вказаними грошовими коштами на власні потреби, шляхом їх зняття в банківських терміналах, та здійснення інших фінансових операції.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, що завдала значної шкоди потерпілому, вчинена в умовах воєнного стану.

Окрім того встановлено, що 15 травня 2024 року о 10:35 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, за попереднього змовою з ОСОБА_5 , за допомогою належного їй мобільного телефону марки «Iphone XS» IMEI1 НОМЕР_3 та IMEI2 НОМЕР_4 , з наявною в ньому сім-карткою НОМЕР_5 , та отримання інформації щодо банківської картки АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 належної ОСОБА_7 , переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі несанкціонованого втручання в роботу електронної платіжної системи, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням електронного платіжного засобу, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, втрутилася в автоматизовану систему АТ «Ощадбанк» шляхом незаконної авторизації банківської картки АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_7 , у процесінговій автоматизованій системі АТ «Ощадбанк», в результаті чого не санкціоновано отримала доступ до перегляду балансу банківського рахунку потерпілої ОСОБА_7 № НОМЕР_19 , тим самим не санкціоновано втрутилася в роботу електронного платіжного засобу від імені ОСОБА_7 .

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 361 КК України, тобто в несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

За таких же обставин, 06.06.2024, 10.06.2024 року, 12.06.2024, 13.06.2024, 28.06.2024,02.07.2024, 05.07.2024, 06.07.2024, 12.07.2024, 13.07.2024, 15.07.2024, 02.09.2024, 04.09.2024, 05.09.2024, 06.09.2024, 07.09.2024, 09.09.2024, 10.09.2024, 11.09.2024, 12.09.2024, 13.09.2024, 14.09.2024, 15.09.2024, 16.09.2024, 17.09.2024, 18.09.2024,19.09.2024, 20.09.2024, 23.09.2024, 24.09.2024, 27.09.2024, 28.09.2024, ОСОБА_4 переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі несанкціонованого втручання в роботу електронної платіжної системи, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням електронного платіжного засобу, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, втрутилася в автоматизовану систему АТ «Ощадбанк» шляхом незаконної авторизації банківської картки, виданої на ім`я ОСОБА_7 , у процесінговій автоматизованій системі АТ «Ощадбанк», в результаті чого, повторно, несанкціоновано отримала доступ до перегляду балансу банківського рахунку потерпілої ОСОБА_7 № НОМЕР_19 , переказу його коштів з вказаного рахунку, тим самим не санкціоновано втрутилася в роботу електронного платіжного засобу від імені ОСОБА_7 .

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 361 КК України, тобто в несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчиненому повторно.

Допитана в ході судового слідства обвинувачена ОСОБА_4 вину свою у пред`явленому їй обвинуваченні визнала повінстю, щиро розкаялася та пояснила суду наступне. Так, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 написали їй повідомлення у месенджер, в якому попросили про те, що якщо потерпілій ОСОБА_7 надійдуть гроші, то їм треба допомогти перерахувати вказані кошти, на що ОСОБА_4 погодилась. Номер карти потерпілої їй надала ОСОБА_8 . Обвинувачена ОСОБА_4 , зайшовши в додаток «Ощад24», перераховувала належні ОСОБА_7 грошові кошти на різні банківські картки сумами по 2000 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочині визнала та пояснила наступне. У неї виникла ідея перераховувати кошти з карточки потерпілої ОСОБА_7 , про що вона написала ОСОБА_4 . З потерпілою вона зустрілась у м. Рахів та повідомила, що їй на карту надійшла виплата за смерть її внука- військового, після чого отримала пін код від карти, який в подальшому передала ОСОБА_4 . Також зазначила, що з загиблим військовим ОСОБА_9 вона проживала два роки у цивільному шлюбі.

Потерпіла ОСОБА_10 у судовому засіданні надала наступні пояснення. Вона виховувала свого внука ОСОБА_11 , який ріс без батьків, була його опікуном. Так, її внук відслужив у армії, в подальшому пішов на війну, де загинув. Мав дівчину ОСОБА_5 , з якою зустрічався час від часу. Після смерті внука ОСОБА_5 зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила, що на карту надійшли кошти - одноразова грошова допомога, яка надається у разі загибелі військового, у зв`язку з чим потерпіла ОСОБА_10 мала приїхати в м. Рахів і надати карточку, щоб їй допомогли зняти кошти, що остання і зробила. Через деякий час ОСОБА_10 звернулась до відділення «Ощадбанку», де їй повідомили, що у неї з карти знімають гроші. Завдана шкода склала 247 930 гривень, яка і досі не відшкодована.

Прокурор ОСОБА_3 у судових дебатах підтримав висунуте ОСОБА_4 обвинувачення, посилаючись на обставини викладені в обвинувальному акті та просив суд обрати останній покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років; в межах санкції ч.2 ст.361 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.79 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, поклавши на неї обов`язки, передбачені вимогами ст.76 КК України. Окрім цього, прокурор просив вирішити долю речових доказів.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 просив суд обрати ОСОБА_5 покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років; в межах санкції ч.2 ст.361 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнивши її від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, поклавши на неї обов`язки, передбачені вимогами ст.76 КК України.

Захисник ОСОБА_6 у судових дебатах зазначив, що ОСОБА_5 вину свою визнала, щиро розкаялася у скоєному. До кримінальної відповідальності притягується вперше. У зв`язку з чим, міру покарання, запропоновану прокурором підтримав. Також просив на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, поклавши на неї обов`язки, передбачені вимогами ст.76 КК України.

Досліджені судом докази та їх правова оцінка.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень суду надано наступні докази.

Так, згідно витягу з ЄРДР №0000623 від 03.10.2024 року, проведено реєстрацію кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 361 КК України відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.10.2024, ОСОБА_7 звернулася в поліцію з письмовою заявою про те, що невідомі особи в період з 02.09.2024 року по 24.09.2024 року шляхом шахрайських дій зняли грошові кошти у сумі 200 000 гривень з її банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 .

Відповідно до протоколу огляду мобільного телефону від 03.10.2024 року, об`єктом огляду є мобільний телефон марки «ergo» IMEI НОМЕР_20 , НОМЕР_21 з наявною в ньому сім-карткою НОМЕР_2 .

Як вбачається з довідки «Ощадбанку» від 02.10.2024 року, виданої ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_22 ), з її рахунку НОМЕР_19 здійснено 34 транзакції (кожна по 2 тисячі гривень) на банківські картки: № НОМЕР_15 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 .

З виписки по картковому рахунку НОМЕР_19 , якій належить ОСОБА_12 , за період з 01.12.2023 по 02.10.2024 вбачається, що на її картковий рахунок надходили кошти, а саме безготівкове зарахування на рахунок пенсії, безготівкове зарахування на рахунок одноразової грошової допомоги згідно наказу №1598 від 28.08.2024 тощо. Крім того, з вищезазначеного карткового рахунку знімалась готівка шляхом видачі через АТМ, переказувались кошти через мобільний банкінг.

Як вбачається з протоколу обшуку від 10.07.2024 року, в ході обшуку в житловому будинку АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено банківську карту НОМЕР_16 , мобільний телефон марки «Iphone 13 pro» IMEI1 НОМЕР_23 , 2 телефони «Redmi» та телефон чорного кольору у виключеному стані, упаковку з сім карти Київстар НОМЕР_24 , НОМЕР_25 .

Згідно протоколу огляду предметів та документів від 10.10.2024 року, об`єктом огляду є мобільний телефон марки «Iphone XS» IMEI1 НОМЕР_3 та IMEI2 НОМЕР_4 , з наявною в ньому сім-карткою НОМЕР_5 . На робочому столі наявний додаток «Монобанк» з картою № НОМЕР_13 , а також виявлені транзакції від « ОСОБА_13 » у різні дні та години сумами по 2000 гривень. У додатку «месенджер» наявний діалог з ОСОБА_14 , пропущенні дзвінки від останньої.

З довідки про рух коштів по картці від 10.10.2024 року вбачається, що на карту ОСОБА_4 за період з 30.09.2024 по 09.09.2024 надходили кошти від Sofiа Tomeniuk сумами по 2000 гривень.

Відповідно до протоколу огляду предметів та документів від 16.10.2024 року, об`єктом огляду є мобільний телефон марки «Redmi A2», IMEI1 НОМЕР_26 та IMEI2 НОМЕР_27 з наявною в ньому сім-карткою НОМЕР_28 . На робочому столі відсутні будь-які банківські додатки, повідомлення, що мали б значення для досудового розслідування не виявлено.

Згідно протоколу огляду документів від 08.11.2024 року, об`єктом огляду є DVD-диск, отриманий в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів у відділенні АТ «Ощадбанк», серед яких наявний файл з наявним договором на ім`я ОСОБА_7 , файл з копіями документів на ім`я ОСОБА_7 , наявна інформація щодо транзакцій по банківській карточці НОМЕР_1 , наявна інформація щодо ІР-адрес, з яких здійснювався вхід у додаток «Ощад24».

Відповідно до протоколу огляду документів від 12.12.2024 року, об`єктом огляду є DVD-диск, отриманий в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів у відділенні АТ «Універсалбанк», серед яких наявний файл з договором на ім`я ОСОБА_4 , файл з відомостями про місце проживання ОСОБА_4 ; файл в якому наявна інформація щодо транзакцій по банківській карточці НОМЕР_13 , файл, де наявна інформаційна карта ОСОБА_4 .

Рапортом оперуповноваженого 2-го відділу УПК Закарпатській області ДКП НП України від 21.11.2024 встановлено, що з банківської картки Ощадбанк № НОМЕР_1 , яка належить гр. ОСОБА_7 , відбулась зміна фінансового номеру; у період з 02.09.2024 року по 28.09.2024 року відбулось 188 авторизації в онлайн банкінгу з різних ІР адрес провайдера ПрАТ «Київстар». Окрім цього у період з 15.05.2024 по 30.07.2024 відбулось 145 авторизацій з ІР адрес, які належать провайдеру ТОВ «Мікротім».

Відповідно до протоколу огляду документів від 14.12.2024 року, об`єктом огляду є DVD-диск, отриманий в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів у відділенні АТ «Універсалбанк», серед яких наявний файл з наявною інформацією щодо транзакцій; файл з відомостями укладання договору ОСОБА_4 ; файл «паспорт», де наявна інформаційна картка ОСОБА_4 .

Згідно протоколу огляду документів від 09.02.2025 року, об`єктом огляду є DVD-диск, отриманий в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів у відділенні АТ «Універсалбанк», серед яких наявний файл НОМЕР_6, НОМЕР_7 , НОМЕР_8, з заявами ОСОБА_4 про відкриття рахунків, а також інформація про рух коштів по банківським картам НОМЕР_7 , НОМЕР_6 , НОМЕР_8 , НОМЕР_13 , НОМЕР_9 .

З протоколу огляду документів від 09.02.2025 року вбачається, що об`єктом огляду є DVD-диск, отриманий в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів у відділенні АТ КБ «ПриватБанк», серед яких наявний файл акети та фотографії клієнта ОСОБА_15 , фотографії з банкоматів, на яких зображено ОСОБА_8 , на деяких фото вона перебуває з ОСОБА_5 , виписка по банківській карті НОМЕР_12 , серед яких 18 транзакцій від банківської карти НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , виписка по банківській карті НОМЕР_15 , серед яких 53 транзакцій від банківської карти НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 .

Відповідно до протоколу огляду документів від 03.02.2025 року, об`єктом огляду є DVD-диск, отриманий в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів у відділенні АТ «Ощадбанк», серед яких наявний файл з наявним договором на ім`я ОСОБА_4 , з копіями документів на ОСОБА_4 , наявна інформація щодо транзакцій по банківській карті НОМЕР_17 , наявна інформація щодо ІР адрес, з яких здійснювався вхід у додаток «Ощад24», наявна інформація щодо транзакцій по банківській картці НОМЕР_17 , де наявне зарахування 1500 грн. від ОСОБА_7 .

Мотиви суду.

Дослідивши матеріали кримінального провадження у сукупності з доказами, наданими стороною обвинувачення, заслухавши пояснення обвинувачених, виступ прокурора та захисника обвинуваченого в ході судових дебатів, суд приходить до наступного висновку.

Учасниками кримінального провадження клопотання про визнання вказаних доказів неналежними та недопустимими не заявлялося, а тому досліджені судом наведені докази є допустимими та належними, та є такими, що відповідають процесуально суті викладеного у них.

Обираючи покарання обвинуваченим, суд зазначає наступне.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так й іншими особами.

Виходячи зі вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи вид та міру покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд враховує правові позиції Верховного Суду України, викладені у постановах щодо судової дискреції, у яких зазначено, що саме суду належать повноваження, надані йому державою обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про винну особу,справедливості й достатності обраного покарання.

Так, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК) ( 2341-14 ), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У справі «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою виконання покарання.

В судових дебатах прокурор ОСОБА_3 просив суд про призначення обвинуваченим покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, в той же час не мотивуючи конкретні підстави. Таке покарання має бути згідно п. 9 вищенаведеної постанови належним чином мотивоване.

Для звільнення особи від відбування основного покарання з застосуванням іспитового строку, суд повинен встановити достатні для цього підстави та детально з`ясувати фактичну тяжкість скоєного кримінального правопорушення та інші обставини справи.

Тільки вказані комплексні з`ясування підстав для застосування до винних ст.ст. 75,79 КК України може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення обвинуваченої особи без реального відбуття покарання. Однак, прокурором вказаних вимог не дотримано, покарання не аргументовано, а лише зазначено терміни обрання покарання та строки звільнення.

З таким покаранням суд не погоджується частково з наступних підстав.

ОСОБА_4 вину свою хоч і визнала частково, однак щиро розкаялася у скоєному, сприяла органам досудового розслідування у розкритті злочинів, позитивно характеризується, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, фактично тільки надавала консультативні вказівки ОСОБА_5 по зняттю грошових коштів, матеріальної вигоди за це не отримувала. Наведені судом підстави дають суду можливість застосування у відношенні неї ст. 79 КК України , тобто звільнення її від призначеного покарання з іспитовим строком з підстав наявності на її утриманні чотирьох малолітніх дітей.

Виходячи з наведеного, суд враховує обставини скоєного: ОСОБА_4 діяла на прохання ОСОБА_5 , виконувала другорядну роль, надаючи винятково консультативні поради, фактично грошові кошти не перераховувала та не отримувала, у неї відсутній стаж злочинної діяльності, глибоко усвідомлювала скоєне, щиро розкаялася у скоєному, що дає суду підстави не сумніватися у відбутті нею покарання з випробуванням.

Як ОСОБА_4 так і ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 361 КК України, але відповідно до вимог ст. 12 КК України, правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів, а ч. 2 ст. 361 КК України до нетяжких злочинів.

Як встановлено судом, фактично ініціатором злочинних дій була саме ОСОБА_5 , знаючи, що потерпіла ОСОБА_10 була опікуном свого онука, який загинув під час виконання військових дій та з яким обвинувачена з її слів проживала у фактичних шлюбних відносинах, про що відсутні жодні докази та про що заперечила сама потерпіла. ОСОБА_5 з метою особистого незаконного збагачення, обманним шляхом, заручившись підтримкою професійного фахівця у банківській сфері - ОСОБА_4 , шляхом маніпуляцій з банківською картою потерпілої, з використанням електронно-обчислювальної техніки фактично вкрала кошти, а саме грошову компенсацію, яка надається у разі загибелі військового,та яку на законних підставах держава Україна перерахувала ОСОБА_10 , яка як встановив суд є особою похилого віку - 28.03.1954 року народження, тобто має більше ніж 71 рік. Завдана шкода складає 247 930 гривень, яку ОСОБА_5 як обвинувачена сумарно внаслідок неодноразових транзакцій отримала з банківської карти потерпілої, привласнивши ці кошти, які витратила на власний розсуд. Станом на день проголошення судового рішення ОСОБА_5 завдану матеріальну шкоду не відшкодувала, системні обіцянки про повернення завданих злочинами збитків залишилися без виконання, що свідчить про небажання повернути кошти, а її каяття є удаваним, направленим на ухилення від реального покарання та не підтверджено жодними реальними діями.

ОСОБА_5 замість надання допомоги потерпілій ОСОБА_10 , схиливши на свій бік ОСОБА_4 , спільно викрали грошові кошти в банкоматі «Ощадбанк» в м. Рахів. Вказані кошти належали потерпілій, яка мала намір використати їх на встановлення пам`ятника загиблому на війні онуку та поліпшення житлово-побутових умов.

З часу надходження в суд даного кримінального провадження пройшло більше дев`яти місяців, потерпіла, яка є особою похилого віку, понесену матеріальну шкоду не отримала, що негативно відображається на її морально-психологічному стані, систематично хвилюється. ОСОБА_5 суспільно-корисною працею не займається, що унеможливлює відшкодування нею шкоди.

За таких обставин суд вважає за можливе та необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі.

Дослідженням наданих прокурором доказів, які характеризують особистість обвинуваченої ОСОБА_5 , судом встановлено, що остання на диспансерних обліках Рахівської районної лікарні не перебуває, позитивно характеризується за місцем свого проживання, незаміжня, дітей не має, згідно вимоги про судимість раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні також досліджено документи, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 . Так, згідно з довідкою Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягалася. Довідками, виданими КНП «Рахівська районна лікарня» ОСОБА_4 на обліку у психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває. Згідно довідками, виданими Богданською сільською радою, за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при обранні виду та міри покарання враховує як пом`якшуючі, та і згідно ст. 67 КК України обтяжуючі вину обставини.

Так, у відношенні ОСОБА_4 пом`якшуючими вину обставинами є наявність чотирьох малолітніх дітей, позитивна характеристика, щире каяття, сприяння у розкритті злочинів.

Пом`якшуючих вину обставин у відношенні ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставини, які на думку сторони обвинувачення обтяжували б покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою суд виключає, оскільки такі є кваліфікуючими ознаками ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 361 КК України.

Обставинами, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України у відношенні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину в умовах воєнного стану та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази відповідно до ст.100 КПК України, а саме: банківська карта Приват Банку № НОМЕР_16 , яку передано у кімнату зберігання речових доказів Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області - після набрання вироком законної сили слід повернути власнику ОСОБА_8 .

Запобіжний захід у відношенні обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту, обраний слідчим суддею Рахівського районного суду суд Закарпатської області 25.11.2024 року строком на 60 діб та в подальшому продовжений, закінчився 21.02.2025. Клопотань про обрання чи продовження запобіжного заходу не надходило.

Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням становить 247 930 гривень, які потерпілій ОСОБА_7 не відшкодовано.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватою у скоєнні кримінальних правопорушень та призначити їй покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 361 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,79 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, якщо протягом 3 (трьох) років вона не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

На підставі ч.2 ст. 76 КК України, додатково покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) попросити особисто в усній формі пробачення у потерпілої ОСОБА_10 ;

2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

ОСОБА_5 визнати винуватою у скоєнні кримінальних правопорушень та призначити їй покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 361 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Термін відбуття покарання ОСОБА_5 слід рахувати з моменту її фактичного затримання.

Після вступу вироку в законну силу речові докази: банківську карту Приват Банку № НОМЕР_16 , яку передано у кімнату зберігання речових доказів Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області - повернути власнику ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченими в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Копію вироку слід вручити негайно, після його проголошення, обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку та ознайомитися з журналом судового засідання.

Суддя: ОСОБА_1