Справа №591/8880/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/388/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши, у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Суми, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 серпня 2025 року, якою до підозрюваного ОСОБА_6 застосована запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 серпня 2025 року, на задоволення клопотання слідчого 4-го СВ (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_8 , до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 5 ст. 407 КК України, ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави на строк до 01 жовтня 2025 року включно.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави.

Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 в повному обсязі визнав обставини, викладені у повідомленій йому підозрі, заявляв, що бажає продовжувати службу в лавах ЗСУ, просив визначити йому заставу та зобов`язувався виконувати усі покладені на нього обов`язки.

Однак, як вказує апелянт, зазначене слідчим суддею при прийнятті оскаржуваної ухвали враховано не було, при тому, що за умови визначення застави та сплати її підозрюваним, останній продовжував би службу та перебував під контролем командування.

Про призначення вказаного кримінального провадження до апеляційного розгляду його учасники, а саме, підозрюваний ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_7 та прокурор були повідомлені завчасно у передбачений Законом спосіб.

До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 звернулась до суду з заявою, в якій просила провести судове засідання за її відсутності, з додатковим зазначенням того, що апеляційні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Прокурор, також, надіслав до суду заяву, в якій просив здійснити апеляційний розгляд без його участі.

З врахуванням вищезазначеного, а також тих обставин, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища підозрюваного і захисник не наполягала на обов`язковій участі останнього при розгляді поданої нею в його інтересах апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд у відсутності учасників даного провадження, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України.

А тому, заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу, вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Так, з матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0004623 від 30 грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за фактом відсутності в умовах воєнного стану на службі без поважних причин військовослужбовця.

У вказаному кримінальному провадженні 04 серпня 2025 року, в порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_6 і в цей же день повідомлено йому про підозру за вищевказаною статтею.

В рамках вказаного кримінального провадження до слідчого судді звернувся слідчий з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також тим, що застосування саме такого запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При розгляді поданого слідчим клопотання, слідчим суддею було встановлено, що долученими до нього доказами підтверджується обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні тяжкого злочину, за який, у разі доведеності вини, останньому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі та визнано доведеними ризики, передбачені п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказував слідчий у клопотанні, з огляду на те, що підозрюваний є особою, раніше судимою, звільнений умовно-достроково саме для проходження військової служби, йому можуть бути відомі свідки у справі, а також інша важлива інформація, яка може бути використана ним для продовження неправомірних дій.

Саме за наявності вказаних обставин, слідчий суддя і дійшов висновку, що запобігти вищевказаним ризикам можливо за умов застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою без визначення застави, що забезпечать його належну процесуальну поведінку та задовольнив подане слідчим клопотання, з чим колегія суддів погоджується в повному обсязі та ставити під сумнів правильність такого висновку підстав не вбачає.

При цьому, правильність таких висновків слідчого судді доводами апеляційної скарги жодним чином не спростовано, і з огляду на фактичні обставини злочину, за яким ОСОБА_6 повідомлено про підозру, посилання захисника на те, що у разі визначення застави, останній буде виконувати усі покладені на нього обов`язки, є непереконливими.

Інших доводів, які б свідчили про можливість визначення підозрюваному розміру застави при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апелянтом не наведено і таких обставин під час апеляційного розгляду даного провадження встановлено не було.

Крім того, колегія суддів зауважує, що не визначення підозрюваному застави не суперечить положенням ч. 4 ст. 183 КПК України і у даному випадку, слідчий суддя скористався визначеним законом правом, взявши до уваги особливий характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , що знайшло своє відображення в оскаржуваній ухвалі

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею було надано належну оцінку усім обставинам провадження, з якими закон пов`язує вирішення питання запобіжного заходу та визначення застави, а висновок про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу без права внесення застави, є належним чином обґрунтованим та вмотивованим.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06 серпня 2025 року, якою до підозрюваного ОСОБА_6 застосована запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4