Справа № 1-кс/593/423/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" грудня 2025 р. м. Бережани

Слідчий суддя Бережанського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні в залі Бережанського районного суду Тернопільської області клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в межах досудового розслідування матеріалів, що внесені до ЄРДР за №0000230 від 26.08.2025р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України підозрюваному ОСОБА_4 . Із клопотання вбачається, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000230 від 26.08.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.09.2025 ОСОБА_6 у травматологічному відділенні КНП «Бережанська центральна міська лікарня» Бережанської міської проведено операцію з видалення кістково-хрящевого екзостосу медіального метафізу проксимальної частини лівої гомілкової кістки.

У подальшому, в обідню пору 16.09.2025, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 звернувся у травматологічне відділення КНП «Бережанська центральна міська лікарня» Бережанської міської ради для отримання медичних послуг з реабілітації.

В цей час та у вищезазначеному місці, а саме у приміщенні ординаторської травматологічного відділення КНП «Бережанська центральна міська лікарня» Бережанської міської ради за адресою: вул. Б.Хмельницького, 52, м.Бережани Тернопільського району Тернопільської області, у присутніх лікаря ортопед-травматолога, завідувача травматологічного відділення КНП «Бережанська центральна міська лікарня» Бережанської міської ради ОСОБА_7 , який з 01.01.2025 відповідно Наказу № 299-К від 31.12.2024 перебуває у займаній посаді та згідно ч.1 примітки ст. 364 КК України, є службовою особою, який вступивши у злочинну змову із лікарем ортопед-травматологом хірургічного відділу, завідувачем відділення реабілітації КНП «Бережанська центральна міська лікарня» Бережанської міської ради ОСОБА_4 , який з 12.02.2024 відповідно до Наказу № 99-К від 12.02.2024 перебуває у займаній посаді та згідно ч.1 примітки ст. 364 КК України, є службовою особою, виник злочинний умисел на отримання неправомірної вимоги.

З цього приводу, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що проходження реабілітації належить до безоплатних медичних послуг, передбачених договором № 1132-E125-P000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеним між КНП «Бережанська ЦМЛ» БМР та Національною службою здоров`я України, висловив ОСОБА_6 вимогу, що у разі надання їм 10000,00 гривень, йому буде забезпечено проходження реабілітації в умовах стаціонару з оформленням усієї необхідної медичної документації.

ОСОБА_6 , розуміючи незаконність зазначених вимог та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним діянням, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності та бажаючи викрити незаконні дії групи осіб, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів та почав діяти під їхнім контролем.

Так, 17.09.2025 о 13:00 год. ОСОБА_4 , порушуючи свої професійні обов`язки, діючи із порушенням покладених на нього функціональних обов`язків, які передбачені посадовою інструкцією, тобто не так, як цього вимагають інтереси його професійної діяльності, вступивши у злочинну змову з ОСОБА_7 , перебуваючи у кабінеті ординаторської на 2-му поверсі КНП «Бережанська ЦМЛ» БМР (стаціонар) за адресою: вул. Б.Хмельницького, 52 м.Бережани, діючи з прямим умислом, переслідуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на особисте збагачення, з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 10000,00 гривень, як неправомірну вигоду для себе та ОСОБА_7 , за організацію проходження ним реабілітації в умовах стаціонару та оформлення необхідних медичних документів.

16 жовтня 2025 року т.в.о. заступника начальника СВ ВП №1 Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просить його задоволити.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просять клопотання задоволити частково, захисник ОСОБА_5 просить суд не накладати обов`язку підозрюваному ОСОБА_4 не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, оскільки дитина підозрюваного хворіє та є потреба її відвозити до медичного закладу, у підтвердження своїх пояснень суду було надано відповідні медичні документи.

Зазначена підозра ОСОБА_4 ґрунтується на зібраних у ході досудового розслідування доказах:

- рапорті начальника СКП ВП №1 Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 17.09.2025 про кримінальне правопорушення;

- заяві ОСОБА_6 від 17.09.2025 про те, що завідувач травматологічного відділення ОСОБА_7 та завідувач відділення реабілітації ОСОБА_4 КНП «Бережанська центральна міська лікарня» Бережанської міської ради хочуть отримати від ОСОБА_6 неправомірну вигоду за організацію направлення його на реабілітацію;

- протоколах допиту свідка ОСОБА_6 від 16.09.2025 та від 17.09.2025, відповідно до яких, 16.09.2025 перебуваючи в ординаторській травматологічного відділення КНП «Бережанська ЦМЛ» завідувач травматологічного відділення ОСОБА_7 вступивши у злочинну змову із завідувачем відділення реабілітації ОСОБА_4 , висловив ОСОБА_6 вимогу, що у разі надання їм 10000,00 гривень, йому буде забезпечено проходження реабілітації в умовах стаціонару з оформленням усієї необхідної медичної документації. 17.09.2025 о 13:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись у кабінеті ординаторської на 2-му поверсі КНП «Бережанська ЦМЛ» БМР одержав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 10000,00 гривень, як неправомірну вигоду для себе та ОСОБА_7 за надання вищезазначених послуг ОСОБА_6 ;

- виписці із медичної карти стаціонарного хворого реабілітаційного відділення №0007108 від 01.10.2025, у якій зазначено, що ОСОБА_6 перебував на стаціонарі у реабілітаційному відділенні в період з 17.09.2025 по 01.10.2025;

- протоколом огляду покупця та вручення йому грошових коштів перед початком проведення контролю за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту від 17.09.2025, відповідно до якого ОСОБА_6 було вручено заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в сумі 10000 гривень;

- протоколі проведення контролю за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту від 17.09.2025, відповідно якого 17.09.2025 о 13:00 год ОСОБА_4 у приміщенні службового кабінету КНП «Бережанська ЦМЛ» отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 10000,00 гривень;

- протоколом обшуку від 16.10.2025, проведеного за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 під час проведення якого виявлено та вилучено грошові кошти, медичну документацію, зокрема 2 купюри номіналом по 500 гривень - КД7661605 та КВ7441022, які 17.09.2025 ОСОБА_4 отримав як неправомірну вигоду від ОСОБА_6 ;

- інші зібрані матеріали кримінального провадження.

Слідчим суддею Бережанського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , 17.10.2025р. до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави, терміном 60 діб. У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_4 покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, терміном до 15.12.2025р., а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідком сторони обвинувачення ОСОБА_6 ;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

17 жовтня 2025 року ОСОБА_4 звільнений з-під варти з ІТТ №1 (м.Бережани) ОП ГУНП в Тернопільській області, у зв`язку з внесенням застави.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Аналізуючи матеріали досудового розслідування сторона обвинувачення приходить до висновку про необхідність продовження строку дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки заявлені при застосуванні запобіжного заходу ризики, визначені

п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України на сьогодні об`єктивно наявні та продовжують мати місце, а відтак виправдовують подальше покладення на підозрюваного згаданих обов`язків, тому є підстави для продовження строку дії покладених обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Враховуючи, що за вчинення корупційних злочинів законодавцем виключено можливість застосування вимог ст. ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання, невідворотність покарання за вказаний злочин вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від суду.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Наведені вище обставини дають підстави вважати, що усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від суду, а у випадку скасування покладених на нього обов`язків та повернення органом ДМС паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії № НОМЕР_1 що дійсний до 09.04.2031, може стати можливістю покинути ним територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зважаючи на викладене та військову агресію російської федерації проти України, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях, зазначені обставини створюють додаткові можливості для залишення території України підозрюваним, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Зазначені обставини свідчать про необхідність продовження покладених на ОСОБА_4 обов`язків, задля унеможливлення можливостей переховуватися від суду та перешкоджати здійсненню досудового розслідування, що є вагомою підставою для продовження обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, наявний обґрунтований ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Поряд з цим, у випадку не продовження обов`язку щодо заборони спілкуватися із свідками, в тому числі через довірених осіб, він може незаконно впливати на осіб, яким відомі обставини кримінального правопорушення і які за його проханням можуть спотворювати наявну інформацію, яка має значення для суду.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, серед іншого, ґрунтується на показаннях свідка ОСОБА_6 , який на даний час безпосередньо в суді не допитаний. Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 володіє інформацією про його місце проживання, знає суть показань, які він надав органу досудового розслідування, а від так останній як особисто так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідка з метою дачі ним неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ним від явки до суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду а також його результати.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них, зазначений ризик не зменшився, так як наразі жоден з свідків не допитаний в ході судового розгляду та до проведення такого допиту вони можуть змінити свої показання на користь підозрюваного.

Таким чином, вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відтак, вищеописані обставини є достатніми для переконання того, що не продовження строків дії раніше покладених на ОСОБА_4 обов`язків не зможе запобігти доведеним і наголошеним ризикам та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового засідання.

Так, відповідно до положень ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження.

З огляду на викладене, наявні правові підстави для продовження

ОСОБА_4 строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194

КПК України, які завершуються 15.12.2025р.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до п. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою вказаної статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно ч. 1 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглянувши матеріали клопотання, дослідивши докази по вказаних матеріалах, заслухавши думку учасників справи, суд приходить до переконання, що дане клопотання підлягає до задоволення частково, оскільки підозрюваним не порушувалося обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, а станом на даний момент виникли об`єктивні обставини /хвороба малолітньої дитини/, а тому необхідно, виключити із покладених обов`язків обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду та продовжити строк дії покладених ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 17.10.2025 року обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 , терміном на 2 (два) місяці - тобто до 12.02.2026 року (включно) в частині, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідком сторони обвинувачення ОСОБА_6 ; залишити на зберіганні в УДМС у Тернопільській області свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176 - 178, 194, 195, 199 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити частково.

Продовжити строк дії покладених ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 17.10.2025 року обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Любомль Любомльського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , терміном на 2 (два) місяці - тобто до 12.02.2026 року (включно) в частині, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідком сторони обвинувачення ОСОБА_6

- залишити на зберіганні в УДМС у Тернопільській області свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1