№ 536/1150/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою приводу,-,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

05 січня 2026 року до суду надійшло клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого. В обґрунтування клопотання про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою приводу зазначено, що ухвалою суду від 03 липня 2025 року було надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії вказаної ухвали суду закінчився 03 січня 2026 року, до цього часу місце знаходження обвинуваченого не встановлено.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, санкція статті обвинувачення передбачає покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років або позбавлення волі на строк до трьох років. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого покарання, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування та судового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились і полягають у тому, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обвинувачений ухилився від явки в підготовче судове засідання, ухвали суду про його привід в судове засідання не виконані у зв`язку з його відсутністю за місцем мешкання, у зв`язку з чим обвинуваченого оголошено в розшук.

Також, як на думку прокурора існує ризик перешкоджання обвинуваченим кримінальному провадженню іншим чином. Так, на стадії досудового розслідування ОСОБА_4 систематично вчиняв дії спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню, оскільки останній за місцем фактичного проживання встановив перешкоду - шлагбаум, територію садової ділянки огородив високим парканом з воротами, які постійно зачинено на замок, вікна будинку забиті дошками. Ці факти вказують на вчинення ОСОБА_4 дій направлених на перешкоджанню кримінального провадження, зокрема порушення розумність строків його розгляду, що в свою чергу унеможливлює забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Окрім того, існує ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, і на обґрунтування вказаного ризику слід зазначити, що вироком Кременчуцького районного суду від 01.11.2021 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення скоєно ним після ухвалення відносно нього обвинувального вироку, що в свою чергу свідчить про наявність ризику вчинення нового кримінального правопорушення.

Також, наявним є ризик щодо незаконного впливу на потерпілу та свідків, в у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 знайомий із потерпілою ОСОБА_5 та свідками, проживає з ними по сусідству, застосовуючи заходи психологічного тиску може вливати на них з метою зміни своїх показань.

Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Враховуючи викладене, прокурор просить суд надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав надане клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таке клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно ч.2 та ч.3 ст.189 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

Положеннями ст.189 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 190 КПК України під час розгляду клопотань про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити: обґрунтованість підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини 4 ст. 189 цього кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

Так, в провадженні суду перебуває кримінальне провадження обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, яке у відповідності до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 червня 2025 року обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук.

03 липня 2025 року прокурором подано клопотання про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою приводу одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 03 липня 2025 року клопотання прокурора задоволено, надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказана вище ухвала суду не виконана до цього часу, оскільки органами досудового розслідування не встановлено місце знаходження обвинуваченого. Строк дії ухвали закінчився 03 січня 2026 року.

Відповідно до п. «с» ч.1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до частини 1 статті 183 КК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 ухиляється від суду, чим перешкоджає розгляду кримінального провадження, а тому з метою забезпечення судового розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення заявленого клопотання та надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На переконання суду, потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що він переховується від суду і в інший спосіб забезпечити його явку для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу неможливо.

Також, суд наголошує, що у відповідності до положень ст. 191 КПК України, затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Керуючись ст.ст. 183, 187-191 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою приводу - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Степанівка Семенівського району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали доручити Відділенню поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області та направити для контролю прокурору Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ч.6 ст. 191 КПК України зобов`язати уповноважених службових осіб після затримання обвинуваченого ОСОБА_4 негайно повідомити про це прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 КПК України доставити обвинуваченого ОСОБА_4 до Кременчуцького районного суду Полтавської області після затримання, але не пізніше 36 годин з моменту затримання.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу обвинуваченого ОСОБА_4 до суду, закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, добровільного з`явлення обвинуваченого до суду, про що суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

Строк дії ухвали шість місяців з дати постановлення, а саме до 05.07.2026 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 07 січня 2026 року.

СуддяОСОБА_1