Єдиний унікальний номер 728/2378/25
Номер провадження 1-кп/728/165/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження, відомості про яке 08.08.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000232, стосовно обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмач Чернігівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, освіта передвища, не одружений, дітей на утриманні немає, особою з інвалідністю не являється, раніше не судимого в силу положень статті 89 Кримінального кодексу України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України (далі також КК України),

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про таке.

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1. ОСОБА_3 02.03.2025 близько 06 год 00 хв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в гаражному приміщенні розташованому по вул. Перемоги в м. Бахмач, Ніжинського району Чернігівської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході сварки, з метою спричинення тілесних ушкоджень умисно завдав один удар євровилкою, попередньо розкрутивши її на кінці електричного шнура, в область голови ОСОБА_5 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка виражалась садном правої скроневої ділянки, забійною раною та гематомою м`яких тканин лівої тім`яної ділянки, крововиливом у м`які мозкові оболонки та забоєм речовини лівої тім`яної долі головного мозку з формуванням внутрішньомозкової гематоми в цьому місці, які за ступенем тяжкості, як такі, що привели до розвитку загрозливого для життя явища у вигляді компресійно-дислокаційного синдрому, в комплексі відносяться до ушкоджень небезпечних для життя і за цією ознакою кваліфікуються як тілесні ушкодження тяжкого ступеня тяжкості.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

2. Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та пояснив, що вони з потерпілим ОСОБА_5 підтримували і підтримують дружні відносини.

Зазначав, що у день події вони знаходилися з потерпілим у гаражі, оскільки займалися ремонтом автомобіля. Точний дати не пам`ятає, але зазначає, що це було навесні 2025 року. Вказував, що вони разом вживали алкоголь і між ними виникла сварка. У нього в цей час у руках була болгарка і він, розкрутивши на кабелі живлення її вилку, наніс згаданою вилкою удар по голові потерпілому ОСОБА_5 .

Наголошував, що спеціально в голову потерпілому він не цілився і після нанесеного удару помітив на голові у останнього сліди крові. Після цього допоміг витерти голову, вони випили ще по чарці і потерпілий на велосипеді поїхав додому.

У вчиненому щиро розкаявся, вказав, що допомагав і допомагає наразі потерпілому з лікуванням, просив суворо не карати, зазначив, що більше подібного не вчинить.

ІІІ. Позиція потерпілого.

3. Потерпілий ОСОБА_6 під час судових дебатів зазначив, що він пробачає обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки між ними дійсно існують давні і дружні стосунки. Крім того, обвинувачений погодився відшкодувати завдану шкоду та допомагає йому матеріально з лікуванням і реабілітацією. Просить не застосовувати до обвинуваченого реальне покарання.

ІV. Оцінка Суду.

4. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі також КПК України) Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

5. Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження викладені у формулюванні обвинувачення, визнаного Судом доведеним (див. пункт 1).

6. Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

7. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання.

8. Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень:

- щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним своїх діянь шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись;

- активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень виражається в тому, що винний добровільно у будь-якій формі своїми активними діями надає допомогу органам досудового розслідування або суду у з`ясуванні тих обставин його вчинення, що мають істотне значення для повного його розкриття. Так, учасниками судового провадження не заперечувалось, що на досудовому розслідуванні ОСОБА_3 розповів про час, місце вчинення інкримінованому йому кримінального правопорушення (злочину), назвав інші обставини вчиненого, що стало наслідком його швидкого розкриття, вказані обставини він підтвердив в судовому засіданні, чим сприяв встановленню істини у кримінальному проваджені..

9. Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України є вчинення особою кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

10. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і відповідно до статті 65 КК України враховує:

10.1. ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином;

10.2. враховує наслідки та обставини вчиненого (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

10.3. особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

10.4. наявність місця проживання та характеристики за місцем проживання, яка не містить негативної інформації про особу;

10.5. наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання;

10.6. те, що його судимість вважається погашеною;

10.7. його посткримінальну поведінку, а саме: беззастережне визнання ним своєї вини; надання зізнавальних показань; подання клопотання про дослідження доказів під час судового розгляду в порядку, передбаченому частиною третьою статті 349 КПК України.

10.8. позицію потерпілого.

11. За таких обставин, Суд доходить висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі у межах мінімальної санкції статті.

12. Проте Суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

13. При цьому, Суд, окрім наведених вище мотивів в даному конкретному випадку враховує індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, те що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого (частина друга статті 50 КК України).

14. У цій ситуації важливу роль відіграє і позиція сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 75 КК України у правовідносинах, що розглядаються.

15. Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_3 статті 75 КК України, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим правопорушенням та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

16. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

17. Цивільний позов по справі не заявлявся.

18. Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

19. Запобіжний захід, обраний стосовно ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання, вичерпав свою дію і обирати новий Суд підстав не вбачає.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України та, з урахуванням статей 50, 65 КК України, призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

2. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

3. Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_3 :

3.1. періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3.3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

3.4. виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

4. Початок іспитового строку ОСОБА_3 слід рахувати з моменту проголошення вироку.

5. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя

Бахмацького районного суду ОСОБА_1