ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/5348/25

Номер рядка у звіті 254

03 грудня 2025 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000591 від 13.11.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петровський Драбівського р-ну Черкаської обл., громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, гранатометника механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 08.12.2023 Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 5 ст. 407 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовому званні «молодший сержант», перебуваючи на посаді гранатометника механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, без мети збуту, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999 та ст. ст. 1,2, 3, 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 та ст. ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори», 13.11.2024 близько 11.00 год., перебуваючи на узбіччі дороги за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка 55, знайшов три фольгові згортки з порошкоподібною речовиною, які згідно висновку судової експертизи № СЕ-19/124-24/16552-НЗПРАП від 21.11.2024, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса якого становить 1. 211 г. та діючи умисно, цілеспрямовано помістив до лівої кишені куртки, тим самим незаконно придбав для власного вживання без мети збуту, де зберігав до 15.37 год. 13.11.2024 до зупинення працівниками поліції поблизу будинку № 8 вул. Шевченка в с. Гельмязів Черкаської обл. та в ході затримання під час проведення його особистого обшуку було виявлено та вилучено вказану психотропну речовину.

Він же, в середині серпня 2025 року, перебуваючи в адміністративних межах м. Золотоноша Черкаської області на узбіччі дороги, незаконно, без мети збуту, з метою особистого вживання, незаконно придбав, зірвавши рослини коноплі, що росли самосієм, які відповідно до висновків експертів № СЕ-19/124-25/13361-НЗПРАП від 15.09.2025 містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, масою 340. 72 г. та № СЕ-19/124-25/13360-НЗПРАП від 19.09.2025 містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, масою 28.07 г., які в подальшому, без мети збуту, перевіз на громадському транспорті із м. Золотоноша Черкаської області до навісу, що розташований по вул. Козацька 59 в с. Привітне Золотоніського р-ну Черкаської обл., де зберігав їх до моменту виявлення та вилучення 06.09.2025 у період часу з 08.38 год. до 09.32 год. працівниками Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області під час обшуку.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за: ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту; ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Частинами 2,3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акта прокурором долучено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироці суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», п.53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України»).

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту; незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, є доведеною поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушенняиненні кримінального правопорушення.

Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке в силу вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особливості й обставини його вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, його відношення до вчиненого, на утриманні неповнолітніх дітей не має. Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку за попереднім вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 08.12.2023, яким останнього визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, який на момент вчинення нового кримінального правопорушення набрав законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Положення вказаної норми є імперативними, тобто обов`язковими для застосування. Таким чином, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків.

У разі ж вчинення нового кримінального правопорушення у період іспитового строку при звільненні від відбування покарання з випробуванням невідбутою частиною покарання є раніше призначене покарання в його повному обсязі, за винятком строку попереднього ув`язнення.

Згідно з приписами ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Частиною 3 ст.72 КК України визначено, що основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

При цьому положення ч.3 ст.72 КК України не тільки не виключають можливості застосування положень ст.ст.70,71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та за сукупністю вироків, але й прямо вказують на необхідність такого застосування. У той же час ч.3 ст.72 КК України передбачає не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а лише неможливість складення цих покарань з іншими видами покарань при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень або за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу із застосуванням положень ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків з призначенням остаточного покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим. Саме таке покарання відповідатиме вимогам ст.ст.50, 65 КК України та принципу пропорційності, оскільки є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та буде відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, не ставитиме особистий і надмірний тягар для обвинуваченого, що узгоджується та відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 17.08.2021 у справі № 185/10985/19.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн..

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 08.12.2023 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн..

Згідно з ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі обраховувати з моменту його фактичного затримання після набрання даним вироком законної сили.

Речові докази: психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 211 г., наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, загальною масою 374,81 г., які зберігаються в кімнаті речових доказів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз у розмірі 5953,30 грн.

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1