ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

перекладача - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001508 від 29.10.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Момот Тиндинського району Амурської області. рф, громадянина Республіки Азербайджан, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.04.2025 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України та кримінальних проступків, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 357 КК України, -

встановив:

ОСОБА_6 , дуючи в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача від 24.02.2022 року №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-ІХ, дію якого згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2024 року №3891-ІХ, продовжено з 12.08.2024 року строком на 90 діб, вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, 22.10.2024 року у період із 17:00 год. по 18:00 год., ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні залізничного вокзалу, що за адресою: м. Одеса, Привокзальна площа, 2, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, імітуючи факт падіння, притулився до потерпілої ОСОБА_7 та в цей час із її сумки таємно викрав мобільний телефон марки «Motorola», моделі «Moto G7», в корпусі чорного кольору, з ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , вартістю 2600 грн. та гаманець синьо-червоного кольору (який для потерпілої матеріальної цінності не становить), після чого залишив місце скоєння кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_6 одразу після крадіжки майна потерпілої ОСОБА_7 , залишивши територію залізничного вокзалу, що за адресою: м. Одеса, Привокзальна площа, 2 та перевіривши вміст гаманця, виявив у ньому окрім особистих документів платіжні банківські картки, емітовані АТ КБ «Приват банк» із № НОМЕР_3 та із № НОМЕР_4 , та продовжуючи діяти із єдиним, корисливим умислом на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пересвідчившись шляхом покупки та розрахунку викраденими банківськими картками, що на карткових рахунках є грошові кошти, в період часу із 22:03 год. 22.10.2024 року по 16:27 год. 23.10.2024 року шляхом розрахунку вищевказаними банківськими картками у торгівельних та аптечних закладах м. Одеси, а також шляхом зняття готівки за допомогою банкоматів, таємно викрав грошові кошти, що належать потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 36106,45 грн.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_7 спричинено майнову шкоду на загальну суму 38706,45 грн.

Також, 22.10.2024 року ОСОБА_6 одразу після крадіжки майна потерпілої ОСОБА_7 залишивши територію залізничного вокзалу, що за адресою: м. Одеса, Привокзальна площа, 2, перевіривши зміст гаманця та виявивши в ньому банківські картки, емітовані АТ КБ «Приват банк» з № НОМЕР_3 та із № НОМЕР_4 , які згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 року, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 року, є офіційними документами, тобто електронними платіжними документами, засобом доступу до банківського рахунку та усвідомлюючи, що зазначені банківські картки належать певній фізичній особі і що на карткових рахунках можуть бути розміщені грошові кошти, маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння ними (привласнення), переслідуючи при цьому корисливий мотив - заволодіння грошовими коштами, розміщеними на карткових рахунках, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, не вживаючи будь-яких заходів для їх повернення, заволодів ними.

Крім того, 22.10.2024 року, ОСОБА_6 одразу після крадіжки майна потерпілої ОСОБА_7 залишивши територію залізничного вокзалу, що за адресою: м. Одеса, Привокзальна площа, 2, перевіривши зміст гаманця та виявивши в ньому паспорт громадянина України № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є універсальним документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство, діючи умисно, усвідомлюючи, що цей документ належить потерпілій та засвідчує важливі факти і події в її житті і втрата якого суттєво утруднює реалізацію прав, свобод і законних інтересів потерпілої, маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння ним (привласнення), усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, не вживаючи заходів його повернення, заволодів ним.

Також, 27.10.2024 року в період часу із 07:00 год. по 09:00 год., знаходячись парку «Преображенський», що у м. Одеса, у процесі спільного вживання алкогольних напоїв, в тому числі разом із потерпілою ОСОБА_8 , скориставшись алкогольним сп`янінням останньої, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно із сумки потерпілої викрав грошові кошти в сумі 6000 гривень та зі столу мобільний телефон потерпілої марки «Xiaomi», моделі «13 Lite», в корпусі блакитного кольору, із ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 та з сім-картками мобільних операторів ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ України» з номерами НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , вартістю 16 999 грн.

Продовжуючи свої умисні, корисливі дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , який окрім іншого майна потерпілої також викрав банківські картки, емітовані АТ КБ «Приват банк» з № НОМЕР_10 та з № НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_8 , залишивши територію Преображенського парку та пересвідчившись шляхом покупки та розрахунку викраденою банківською картою, емітованою АТ КБ «Приват банк» з № НОМЕР_10 , що на картковому рахунку є грошові кошти, в період із 09:44 год. 27.10.2024 року по 10:15 год. 29.10.2024 року шляхом розрахунку вищевказаною банківською карткою у торгівельних закладах м. Одеси, а також шляхом зняття грошових коштів за допомогою банкоматів, таємно викрав грошові кошти, що належать потерплій ОСОБА_8 на загальну суму 15 719 грн.

Таким чином, внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_8 спричинено майнову шкоду на загальну суму 38718 гривень.

Крім того, 27.10.2024 року в період часу із 07:00 год. по 09:00 год., ОСОБА_6 знаходячись у парку «Преображенський», що у м. Одеса, у процесі спільного вживання алкогольних напоїв, в тому числі разом із ОСОБА_8 , скориставшись алкогольним сп`янінням потерпілої, в процесі крадіжки її майна, у сумці останньої виявив, окрім грошових коштів, банківські карти, емітовані АТ КБ «Приват банк» з№ НОМЕР_10 та з № НОМЕР_11 , які згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 року, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 року, є офіційними документами, тобто електронними платіжними документами, засобом доступу до банківського рахунку та усвідомлюючи, що зазначені банківські картки належать потерпілій і що на карткових рахунках можуть бути розміщені грошові кошти, маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння ними (викрадення), переслідуючи при цьому корисливий мотив - заволодіння грошовими коштами, розміщеними на карткових рахунках, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно викрав їх.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, не оспорюючи при цьому обставин злочинів, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, зазначивши, що на даний час він зробив для себе позитивні висновки та вирішив припинити злочинну діяльність.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, водночас надали до суду заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності, у зв`язку із чим суд, з`ясувавши думку учасників провадження вважає за можливе судовий розгляд здійснити за відсутності потерпілих.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , доказів, що характеризують особу останнього, а також доказів та документів, що стосуються речових доказів, процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_6 відповідаючи на питання прокурора, захисника та суду, дав суду показання, що повністю розуміє суть пред`явленого у цій справі обвинувачення за кожним епізодом злочинної діяльності та підтверджує всі обставини, які викладені в обвинувальному акті. Обвинувачений зазначив, що погоджується із вартістю викраденого майна. Також, ОСОБА_6 пояснив, що поведінку свою оцінює критично, до скоєного ставиться негативно та розкаюється у вчиненому.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд з урахуванням того, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжений і діє до наявного часу, вважає доведеною винність ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії:

- за епізодом від 22.10.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану;

- за епізодом від 22.10.2024 року за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів;

- за ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом;

- за епізодом від 27.10.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану;

- за епізодом від 27.10.2024 року за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисні корисливі злочини проти власності, які у відповідності до положень ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів (ч. 4 ст. 185 КК України) та кримінальні правопорушення проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, які у відповідності до положень ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків (ч.ч. 1, 3 ст. 357 КК України).

ОСОБА_6 має місце проживання, офіційно не працевлаштований, одружений, має двох малолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, дані щодо його перебування на обліку у лікаря психіатра відсутні, раніше судимий.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Крім того судом враховується, що потерпілі в рамках наявного кримінального провадження до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру не заявляли.

Таким чином, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини даного кримінального провадження, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого, тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, керуючись вимогами кримінального закону та передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства і у суду є підстави застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 покарання пов`язаного з позбавлення волі.

З урахуванням вказаних обставин, відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , того, що він хоча і щиро розкаявся у вчинених кримінальних правопорушеннях, обставини, що обтяжують його покарання відсутні, претензії з боку потерпілих також відсутні, але з урахуванням того, що він раніше судимий, що значно підвищує суспільну небезпеку його особи та свідчить про його стійке небажання стати на шлях виправлення, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно для його виправлення та припинення нових злочинів призначити покарання: за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі; за ч. 3 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі; за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі, визначивши його строк у цій справі у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень із застосуванням принципу повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд також враховує те, що кримінальні правопорушення за цим вироком він вчинив до ухвалення вироку Деснянським районним судом м. Києва від 22.04.2025 року, яким він засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк п`ять років, тому у цій справі йому слід призначити остаточне покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Вказані обставини справи дають підстави суду визначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в силу ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим. При цьому у силу другого речення ч. 4 ст. 70 КК частково відбуте ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком Деснянського районного суду м. Києва від 22.04.2025 року, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 04.11 2025 року, слід зарахувати в строк остаточно призначеного покарання за цим вироком.

На переконання суду таке покарання та принцип його призначення буде відповідати ступеню тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів та є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст.50 КК України.

В даному випадку, за переконанням суду, таке покарання та принцип його призначення повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки і не становитиме для нього особистого надмірного тягаря, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винному.

В силу ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №5259/24 від 12.11.2025 року у сумі 400 (чотириста) гривень, на залучення спеціаліста, згідно Акту №01.1-13/405з від 18.11.2024 року у сумі 240 (двісті сорок) гривень 99 (дев`яносто дев`ять) копійок, а всього з ОСОБА_6 слід стягнути документально підтверджених витрат у сумі 640 (шістсот сорок) гривень (дев`яносто дев`ять) копійок.

Питання про долю речових доказів, які визнані такими та долучені до матеріалів провадження постановами слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 від 11.11.2024 року та від 18.11.2024 року, суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України, зокрема речові докази: DVD-R диски, слід зберігати у матеріалах кримінального провадження, до якого вони долучені.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 375 КПК, суд -

ухвалив:

ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 185 КК України та кримінальних проступків, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

- ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_6 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за попереднім вироком Деснянського районного суду м. Києва від 22.04.2025 року, яким він засуджений до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, покаранням, призначеним за цим вироком у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши йому в силу другого речення ч.4 ст.70 КК у строк покарання, призначеного за цим вироком, частково відбуте ним покарання за попереднім вироком Деснянського районного суду м. Києва від 22.04.2025 року, який набрав законної сили 04.11.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи №5259/24 від 12.11.2025 року у сумі 400 (чотириста) гривень, на залучення спеціаліста, згідно Акту №01.1-13/405з від 18.11.2024 року у сумі 240 (двісті сорок) гривень 99 (дев`яносто дев`ять) копійок, а всього з ОСОБА_6 стягнути документально підтверджених витрат у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 99 (дев`яносто дев`ять) копійок.

Речові докази:

- DVD-R диски, - зберігати у матеріалах кримінального провадження, до якого вони долучені.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/11078/25

Номер провадження № 1-кп/522/2650/25

Головуючий суддя - ОСОБА_1