Справа № 138/3333/25
Провадження №11-сс/801/960/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

при секретаря ОСОБА_5

прокурора в режимі відеоконференції ОСОБА_6

підозрюваної в режимі відеоконференції ОСОБА_7

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_8

перекладача в режимі відеоконференції ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ) адвоката ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14 листопада 2025 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кишинів, Республіка Молдова, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , громадянки Республіки Молдова та Румунської Республіки, з середньою освітою, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 114? ч. 1, 332 ч. 3 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14 листопада 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_12 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження № 0000451, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2025 року за ознаками ст. 114? ч. 1, 332 ч. 3 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ).

Застосовано до ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій 13.11.2025 оголошено підозру за ст. 114? ч. 1, 332 ч. 3 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів у межах строку досудового розслідування до 11 січня 2026 року без визначення застави.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя вказав, що прокурором під час розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, внаслідок чого дійшов висновку про необхідність застосування виключного запобіжного заходу, яким є тримання під вартою.

Водночас вирішуючи питання про визначення застави слідчий суддя урахуванням оголошеної підозри за ч. 1 ст. 114? КК України, вчиненої під час дії воєнного стану, та з посиланням на положення абз. 3 ч. 4 ст. 183 КК України дійшов висновку про недоцільність визначення застави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14.11.2025 через істотні порушення кримінального процесуального закону та невідповідність висновків фактичним обставинам провадження. Просить винести своє рішення, яким застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у розмірі 50 (п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду клопотання слідчим суддею не враховано вимоги ст. 187 КПК України щодо оцінки в сукупності всіх обставин, зокрема відсутність даних про попереднє притягнення до кримінальної відповідальності, позитивну репутацію (характеристику), наявність утриманців (двох неповнолітніх дітей та бабусі). На переконання захисника такі дані про особу підозрюваної поряд із застосуванням виняткового запобіжного заходу дають підстави для визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Позиції учасників судового провадження.

Підозрюваний ОСОБА_7 та її захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній та просили задовольнити її в повному об`ємі.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваної підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали, слідчим суддею зазначені вимоги закону дотримано та висновки щодо застосування виключного запобіжного заходу, викладені в ухвалі, належним чином умотивовані.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Оскільки ухвала слідчого судді в частині обґрунтованості підозри, доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також щодо застосування виключного запобіжного заходу стороною захисту не оспорюються, тому висновки слідчого судді в цій частині апеляційним судом не перевіряються.

З огляду на доводи та вимоги апеляційної скарги захисника суд апеляційної інстанції перевіряє висновки слідчого судді про відсутність підстав для визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Проте ч. 4 ст. 183 КПК України встановлює винятки з цього правила та зазначає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, з-поміж інших щодо злочину, передбаченого, з-поміж інших, статтею 114? КК України.

Системний аналіз зазначених норм дозволяє дійти висновку про те, що за наявності обґрунтованої підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого статтею 114? КК України, вирішення питання про визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу, належить до дискреційних повноважень слідчого судді, проте з обов`язковим урахуванням підстав та обставин, передбачених ст. 177, 178 КПК України та рішення слідчого судді про визначення або не визначення застави має бути належним чином умотивовано.

Суд також виходить з того, що положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені застави: обставини кримінального правопорушення, особливий характер справи, майновий стан підозрюваного, його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб, масштаб його фінансових операцій, дані про особу підозрюваного, встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК, «професійне середовище» підозрюваного, шкода, заподіяна кримінальним правопорушенням, тощо.

У будь-якому випадку визначаючи альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя з метою запобігання установленим ризикам та забезпечення виконання особою процесуальних рішень, повинен покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, які об`єктивно можливо перевірити, зокрема, і передбачені п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК не відлучатися із населеного пункту, у якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або роботи.

У цьому провадженні під час апеляційного розгляду установлено, що підозрювана ОСОБА_13 відповідно до наданого стороною захисту договору оренди житла від 21.11.2025 на час досудового розслідування та судового розгляду проживатиме у АДРЕСА_2 , про що під час судового розгляду підтвердила підозрювана та зазначила, що має намір усіляко сприяти встановленню об`єктивних обставин провадження.

Такі обставини у разі внесення підозрюваною чи іншим заставодавцем визначеної судом застави цілком здатні забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Сукупність цих обставин з урахуванням особи підозрюваної на даному етапі кримінального провадження виправдовують застосування до останньої виключного запобіжного заходу із визначенням застави.

Стосовно розміру альтернативного запобіжного заходу суд зазначає, що за змістом ч. 1 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

За визначенням, що міститься у ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Частиною четвертою ст. 182 КПК установлено, що розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Кримінальні правопорушення, передбачені ст. 114? ч. 1, 332 ч. 3 КК України, за якими ОСОБА_7 оголошено підозру, відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів.

Розмір застави для різних категорій кримінальних правопорушень (злочинів) визначений п. 1-3 абз. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, та з-поміж інших, щодо осіб, підозрюваних у вчиненні тяжкого злочину, встановлений у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому застава в жодному разі не виконує функції покарання особи або ж відшкодування збитків, адже обрання цього заходу не означає доведення її вини, натомість її розмір повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в такому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Кримінальний процесуальний закон саме на слідчого суддю (суд) покладає обов`язок під час визначення розміру застави перевіряти, чи він не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Розмір застави повинен бути встановлений з урахуванням належної особі власності, якою вона може безперешкодно і без шкоди для близьких розпоряджатися для внесення застави, її майнового і сімейного стану.

Таким чином необхідно виокремити обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу у вигляді застави та визначенні її розміру, серед яких: спосіб життя наприклад, періодичність перетину кордону, наявність у підозрюваного соціальних зв`язків поза межами країни тощо; сім`я та особи на утриманні для призначення застави суд обов`язково повинен врахувати наявність на утриманні непрацездатних осіб або дітей; наявність або відсутність у підозрюваного постійного місця роботи або законних джерел доходу (розмір офіційної заробітної плати, надходження від дивідендів, депозити в банках тощо); житло наявність у підозрюваного власного житла або такого, яке він законно орендує.

За приписами ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Застосовані загальні принципи щодо обґрунтування тримання підозрюваного під вартою та визначення розміру застави наведені, зокрема, в рішенні у справі «Корбан проти України» від 04 липня 2019 року, де йдеться про те, що гарантія, передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок передбачуваного злочину, а лише присутність обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти. Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і для вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених обвинуваченому, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави.

Також у рішенні у справі «Істоміна проти України» від 13.01.2022 (заява 23312/15) Суд вважав, що, зосереджуючись на розмірі шкоди, не здійснивши ретельної оцінки всіх відповідних факторів, у тому числі її спроможність сплатити визначений розмір застави, і відсутність задовільного пояснення, чому застава була визначена у такому надзвичайно великому розмірі, національні суди не дотрималися зобов`язання навести відповідне та достатнє обґрунтування для своїх рішень про визначення розміру застави, як вимагає пункт 3 статті 5 Конвенції.

Натомість у даному провадженні встановлено, що підозрювана сама виховує двох малолітніх дітей, має на утриманні непрацездатну матір, та при цьому з метою виконання процесуальних рішень винаймає житло на території міста Вінниці.

Такі установлені дані на переконання суду дають підстави для визначення застави у максимальному у розмірі, визначеному для тяжких злочинів, оскільки можлива перспектива втрати застави у випадку її неявки до органу досудового розслідування чи суду буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити її бажання втекти.

Керуючись ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ) адвоката ОСОБА_11 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14 листопада 2025 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 114? ч. 1, 332 ч. 3 КК України скасувати.

Клопотання старшого слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_12 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження № 0000451, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2025 року за ознаками ст. 114? ч. 1, 332 ч. 3 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ) задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 114? ч. 1, 332 ч. 3 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів у межах строку досудового розслідування до 11 січня 2026 року.

Визначити ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ) заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Застава може бути внесена як самим підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Вінницького апеляційного суду: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 42257550; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Рахунок отримувача: UA0083601; Призначення платежу: застава за підозрювану ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), справа № 138/3333/25, провадження № 11-сс/801/960/2025.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави на ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ) покласти обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована або проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю;

- здати на зберігання свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ) положення ч. 8 ст. 182 КПК України про те, що якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрювану ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ) визначити термін їх дії, відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, на строк дії даної ухвали.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Вінницька установа відбування покарань №1».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Вінницька установа відбування покарань №1» негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваної ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ) з-під варти, про що повідомити Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ) вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Копію ухвали направити до Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» для виконання.

Ухвала є остаточною та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: