ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000198 від 21.03.2024 за апеляційною скаргою прокурора Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 , на вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 5 березня 2025р. та на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2025р., стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великоолександрівка Казанківського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, із базовою середньою освітою, не одруженого, дітей на утриманні не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18.12.2023 Казанківським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

-01.05.2025р. Казанківським районним судом Миколаївської області за ст.390-1 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України остаточно до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України;

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6

( в режимі відео конференції з ДУ « Снігурівська ВК №5»)

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі на вирок суду прокурор просить вирок в частині призначеного ОСОБА_6 покарання скасувати з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 6 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 18.12.2023 та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 7 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін. У ході апеляційного перегляду повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого та відомості про його судимості.

В апеляційній скарзі на ухвалу суду прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону й провадження щодо виправлення описки закрити.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді 5 ( п`яти ) років обмеження волі.

Згідно ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 18.12.2023 Казанківського районного суду Миколаївської області та призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 ( шість ) років 1 місяць.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду виправлено описку, допущену в вироку Казанківського районного суду Миколаївської області від 05.03.2025 року, а саме абзац перший резолютивної частини викладено в наступній редакції: " ОСОБА_6 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі ".

Узагальнені доводи апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі на вирок суду прокурор не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає зазначений вирок суду незаконним і таким, що підлягає скасуванню в частині призначення покарання з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі обвинуваченого через м`якість та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Пояснює, що ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України, санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Проте суд, в порушення вказаних вимог, призначив ОСОБА_6 покарання у виді 5 років обмеження волі. Водночас, передбачених законом підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом у вироку не навів та своє рішення не обґрунтував. Вказує, що призначивши ОСОБА_6 покарання у розмірі, не передбаченому санкцією вказаної статті, суд допустив неправильне застосування вимог закону України про кримінальну відповідальність та призначив покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання як за ч. 4 ст. 185 КК України, так і за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України є явно несправедливим через м`якість. Вказує, що судом сукупність усіх обставин, що характеризують даний злочин та особу обвинуваченого, залишена поза увагою при призначенні покарання ОСОБА_6 . Суд, хоча формально й зазначив, але належним чином не врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його обставини, не об`єктивно оцінив відомості про особу обвинуваченого.

Звертає увагу, що відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким. ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення тяжкого корисного злочину та до нього був застосований інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і знову продовжує вчиняти умисні корисливі злочини у період воєнного стану, а саме у надскладний період, коли українське суспільство згуртувалось і для виживання і для надання відсічі використовує власні матеріальні ресурси. Крім того, злочини скоєно відносно рідного батька, особи похилого віку, що є обтяжуючою вину обставиною. Зазначає, що суд належним чином не врахував, що ОСОБА_6 характеризується посередньо, стійких соціальних зв`язків та родини не має, будучи молодою працездатною особою ніде не працював, заходів до працевлаштування не вживав, не має офіційних джерел існування. Викрадені гроші витрачав, в тому числі, для оплати на ігрових онлайн сервісах «Ріn- Up». На думку сторони обвинувачення, вищенаведене свідчить, що вчинення злочинів є наслідком свідомо обраного ОСОБА_6 способу життя, який він змінювати не бажає, реального негативного ставлення до скоєного не виявляє та в дійсності свою злочинну поведінку не засуджує.

Не погоджується прокурор також, із врахованою судом обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , його щире каяття. Вказує, що із деліктної поведінки обвинуваченого, який будучи судимим, скоїв 10 епізодів крадіжки в період іспитового строку, завдану шкоду повністю не відшкодував, не вбачається такого суб`єктивного ставлення до вчиненого, як щире каяття, оскільки воно проявляється виключно у визнанні факту вчинення такого кримінального правопорушення.

Вважає, що обставини, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину та вказували б на зниження суспільної небезпеки самого обвинуваченого відсутні, відтак рішення суду про призначення ОСОБА_6 наближеного до мінімального покарання за сукупністю вироків є не лише невмотивованим, а й безпідставним та неправильним, таким, що не ґрунтується на загальних засадах призначення покарання, визначених ст. ст. 50, 65 КК України.

В апеляційній скарзі на ухвалу суду прокурор не погоджується з висновком суду щодо виправлення описки та вказує, що поняття «описки» слід розуміти як зроблену судом механічну (мимовільну, випадкову) граматичну помилку в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу. В даному випадку судом виправлено не описку, а фактично змінено суть судового рішення, оскільки він вніс зміни до резолютивної частини вироку від 05.03.2025 та ухвалою визнав ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначив покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, що є неприпустимим та законом не дозволяється.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом встановлено та визнано доведеним, що ОСОБА_6 19.03.2024 в денний час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 отримав у тимчасове користування від ОСОБА_8 для придбання продуктів харчування банківську платіжну картку АТ КБ Приватбанк № НОМЕР_1 та пін код до неї, належну останньому. В цей час, ОСОБА_6 будучи усвідомленим, що на рахунку ОСОБА_8 № НОМЕР_1 відкритого в АТ КБ Приватбанк маються грошові кошти, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з рахунку ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_6 після отримання вказаної банківської платіжної картки АТ КБ Приватбанк № НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, таємно, повторно, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, використовуючи викрадений ним раніше мобільний телефон марки Redmi 12С, належний ОСОБА_9 , та реквізити викраденої банківської платіжної картки № НОМЕР_1 , з рахунку НОМЕР_2 відкритого в АТ КБ Приватбанк на ім`я ОСОБА_8 , за яким закріплена вищевказана банківська платіжна картка № НОМЕР_1 , без дозволу та відома останнього, в період часу з 12.16 год. 19.03.2024 по 19.01 год. 20.03.2024 год. здійснив перекази грошових коштів на рахунок № НОМЕР_3 відкритого в Sense банк для оплати на ігрових онлайн сервісах «Pin - Up», «Favbet. ua», «777. ua», «Slotoking. ua» на загальну суму 98284,00 грн. В подальшому, ОСОБА_6 вказану банківську платіжну картку АТ КБ Приватбанк, яка належить ОСОБА_8 , повернув останньому та передав йому придбані продукти харчування. Викраденими коштами ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 98284,00 грн.

22.03.2024 в денний час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 отримав у тимчасове користування від ОСОБА_8 для придбання продуктів харчування банківську платіжну картку АТ КБ Приватбанк № НОМЕР_1 та пін код до неї, належну останньому. В цей час, ОСОБА_6 будучи усвідомленим, що на рахунку ОСОБА_8 № НОМЕР_1 відкритого в АТ КБ Приватбанк маються грошові кошти, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з рахунку ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання, умисно, таємно, повторно, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, використовуючи викрадений ним раніше мобільний телефон марки Redmi 12С, та реквізити викраденої банківської платіжної картки, в період часу з 02.37 год. 22.03.2024 по 01.34 год. 23.03.2024 без дозволу та відома останнього, здійснив перекази грошових коштів на рахунок № НОМЕР_3 відкритого в Sense банк для оплати на ігрових онлайн сервісах «Pin - Up» на загальну суму 49040,00 грн. В подальшому, ОСОБА_6 вказану банківську платіжну картку АТ КБ Приватбанк, яка належить ОСОБА_8 , повернув останньому та передав йому придбані продукти харчування. Викраденими коштами ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 49040,00 грн.

23.03.2024 в денний час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 отримав у тимчасове користування від ОСОБА_8 для придбання продуктів харчування банківську платіжну картку АТ КБ Приватбанк № НОМЕР_1 та пін код до неї, належну останньому. В цей час, ОСОБА_6 будучи усвідомленим, що на рахунку ОСОБА_8 № НОМЕР_1 відкритого в АТ КБ Приватбанк маються грошові кошти, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з рахунку ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання, умисно, таємно, повторно, використовуючи викрадений ним раніше мобільний телефон марки Redmi 12С, та реквізити вищевказаної банківської платіжної картки, в період часу з 17.20 год. по 17.23 год. без дозволу та відома останнього, здійснив перекази грошових коштів на рахунок № НОМЕР_3 відкритого в Sense банк для оплати на ігрових онлайн сервісах «Pin - Up» на загальну суму 9000,00 грн.

Крім того, 23.03.2024 ОСОБА_6 о 10.18 год., о 12.53 год., 19.57 год., та о 19.59 год. у приміщенні АЗС №15 за адресою: вул. Миру, 96, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 11.11 год. у приміщенні магазину продуктів «Кошик» за адресою: вул. Українська, 155А, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 11.41 год. та о 12.25 год. перебуваючи у приміщенні магазину продуктів ПП «Апродова» за адресою: вул. Петровського, 47, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області використовуючи вищевказану банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , з рахунку НОМЕР_2 відкритого в АТ КБ Приватбанк на ім`я ОСОБА_8 , без дозволу та відома останнього, через термінал, за допомогою безконтактної оплати, здійснив оплату сьома транзакціями за придбання продуктів харчування та інших товарів на загальну суму 663,86 грн. В подальшому, ОСОБА_6 вказану банківську платіжну картку АТ КБ Приватбанк, яка належить ОСОБА_8 , повернув останньому та передав йому придбані продукти харчування. Викраденими коштами ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 9663,86 грн.

24.03.2024 в денний час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 отримав у тимчасове користування від ОСОБА_8 для придбання продуктів харчування банківську платіжну картку АТ КБ Приватбанк № НОМЕР_1 та пін код до неї, належну останньому. В цей час, ОСОБА_6 будучи усвідомленим, що на рахунку ОСОБА_8 № НОМЕР_1 відкритого в АТ КБ Приватбанк маються грошові кошти, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з рахунку ОСОБА_8 . Перебуваючи за місцем свого проживання умисно, таємно, повторно, використовуючи викрадений ним раніше мобільний телефон марки Redmi 12С, та реквізити банківської платіжної картки, в період часу о 12.08 год. 24.03.2024, та в період часу з 20.45 год. 24.03.2024 по 01.44 год. 25.03.2024, без дозволу та відома останнього, здійснив перекази грошових коштів на рахунок № НОМЕР_3 відкритого в Sense банк для оплати на ігрових онлайн сервісах «Pin - Up» на загальну суму 37000,00 грн.

Крім того, 24.03.2024 ОСОБА_6 о 12.10 год. та о 12.53 год. перебуваючи у приміщенні магазину продуктів ПП «Апродова» за адресою: вул. Петровського, 47, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 13.37 год., та о 14.53 год. перебуваючи у приміщенні АЗС «№15» за адресою: вул. Миру, 96, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 13.53 год., та о 15.22 год. перебуваючи у приміщенні магазину продуктів ПП «Маляр» за адресою: вул. Горького, 71А, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, використовуючи вищевказану банківську платіжну картку на ім`я ОСОБА_8 , без дозволу та відома останнього, через термінал, за допомогою безконтактної оплати, здійснив оплату сьома транзакціями за придбання продуктів харчування та інших товарів на загальну суму 724,06 грн. В подальшому, ОСОБА_6 банківську платіжну картку АТ КБ Приватбанк, яка належить ОСОБА_8 , повернув останньому та передав йому придбані продукти харчування. Викраденими коштами ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 37724,06 грн.

17.04.2024 в денний час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 отримав у тимчасове користування від ОСОБА_8 для придбання продуктів харчування банківську платіжну картку АТ КБ Приватбанк № НОМЕР_1 та пін код до неї, належну останньому. В цей час, ОСОБА_6 будучи усвідомленим, що на рахунку ОСОБА_8 № НОМЕР_1 відкритого в АТ КБ Приватбанк маються грошові кошти, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з рахунку ОСОБА_8 . Перебуваючи за місцем свого проживання умисно, таємно, повторно, о 11.39 год. перебуваючи у приміщенні магазину продуктів ПП «Маляр» за адресою: вул. Горького, 71А, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 11.43 год., о 11.44 год. у приміщенні магазину продуктів «Продукти» за адресою: вул. Українська, 76А смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 13.34 год. перебуваючи у приміщенні аптеки за адресою: вул. Центральна, 143, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 13.57 год. у приміщенні магазину «Сінай Водопровод» за адресою: вул. Миру, 212, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 14.57 год. у приміщенні магазину продуктів «Кошик» за адресою: вул. Українська, 155А, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 15.10 год. у приміщенні магазину продуктів «Лан» за адресою: вул. Українська, 116, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 15.50 год., о 15.51 год., о 15.52 год., та о 16.24 год. перебуваючи у приміщенні магазину продуктів ПП «Апродова» за адресою: вул. Петровського, 47, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, використовуючи вищевказану банківську платіжну картку на ім`я ОСОБА_8 , без дозволу та відома останнього, через термінал, за допомогою безконтактної оплати, здійснив оплату тринадцятьма транзакціями за придбання продуктів харчування та інших товарів на загальну суму 3442,00 грн.

Крім того, ОСОБА_6 використовуючи викрадений ним раніше мобільний телефон марки Redmi 12С, та реквізити вищевказаної банківської платіжної картки відкритого в АТ КБ Приватбанк на ім`я ОСОБА_8 , за яким закріплена банківська платіжна картка № НОМЕР_1 , в період часу з 20.17 год. по 20.22 год. без дозволу та відома останнього, здійснив переказ грошових коштів на рахунок № НОМЕР_3 відкритого в Sense банк для оплати на ігрових онлайн сервісах «Pin - Up» на суму 2040,00 грн. В подальшому, ОСОБА_6 банківську платіжну картку АТ КБ Приватбанк, яка належить ОСОБА_8 , повернув останньому та передав йому придбані продукти харчування. Викраденими коштами ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 5482,00 грн.

17.04.2024 в денний час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 отримав у тимчасове користування від ОСОБА_8 для придбання продуктів харчування банківську платіжну картку АТ КБ Приватбанк № НОМЕР_1 та пін код до неї, належну останньому. В цей час, ОСОБА_6 будучи усвідомленим, що на рахунку ОСОБА_8 № НОМЕР_1 відкритого в АТ КБ Приватбанк маються грошові кошти, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з рахунку ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_6 18.04.2024 в період часу з 00.04 год. по 00.41 год., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи за місцем свого проживання, умисно, таємно, повторно, використовуючи викрадений ним раніше мобільний телефон марки Redmi 12С, та реквізити вищевказаної банківської платіжної картки відкритого в АТ КБ Приватбанк на ім`я ОСОБА_8 , за яким закріплена банківська платіжна картка № НОМЕР_1 , без дозволу та відома останнього, здійснив перекази грошових коштів на рахунок № НОМЕР_3 відкритого в Sense банк для оплати на ігрових онлайн сервісах «Pin - Up» на загальну суму 4030,00 грн. В подальшому, ОСОБА_6 банківську платіжну картку АТ КБ Приватбанк, яка належить ОСОБА_8 , повернув останньому та передав йому придбані продукти харчування. Викраденими коштами ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 4030,00 грн.

18.04.2024 в денний час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 отримав у тимчасове користування від ОСОБА_8 для придбання продуктів харчування банківську платіжну картку АТ КБ Приватбанк № НОМЕР_1 та пін код до неї, належну останньому. В цей час, ОСОБА_6 будучи усвідомленим, що на рахунку ОСОБА_8 № НОМЕР_1 відкритого в АТ КБ Приватбанк маються грошові кошти, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з рахунку ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, повторно, шляхом вільного доступу, діючи в умовах воєнного стану, о 16.55 год. у приміщенні АЗС №15 за адресою: вул. Миру, 96, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 18.50 год., о 22.44 год., о 22.47 год. о 02.31 год., та о 02.32 год. 19.04.2024 у приміщенні АЗС «WOG» за адресою: вул. Васляєва, 64Б, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 22.51 год., о 22.54 год. у приміщенні АЗС ТОВ «Кворум - нафта» за адресою: вул. Послушняка, 1А, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 23.03 год. у приміщенні АЗС №26» за адресою: вул. Васляєва, 1А, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, використовуючи вищевказану банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , з рахунку НОМЕР_2 відкритого в АТ КБ Приватбанк на ім`я ОСОБА_8 , без дозволу та відома останнього, через термінал, за допомогою безконтактної оплати, здійснив оплату дев`ятьма транзакціями за придбання продуктів харчування та інших товарів на загальну суму 1820,46 грн.

Крім того, ОСОБА_6 19.04.2024 о 01.21 год. використовуючи викрадений ним раніше мобільний телефон марки Redmi 12С, та реквізити вищевказаної банківської платіжної картки № НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ Приватбанк на ім`я ОСОБА_8 , за яким закріплена вищевказана банківська платіжна картка № НОМЕР_1 , без дозволу та відома останнього, здійснив переказ грошових коштів на рахунок № НОМЕР_3 відкритого в Sense банк для оплати на ігрових онлайн сервісах «Pin - Up» на суму 1974,50 грн. В подальшому, ОСОБА_6 банківську платіжну картку АТ КБ Приватбанк, яка належить ОСОБА_8 , повернув останньому та передав йому придбані продукти харчування. Викраденими коштами ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 3794,96 грн.

25.04.2024 в денний час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 отримав у тимчасове користування від ОСОБА_8 для придбання продуктів харчування банківську платіжну картку АТ КБ Приватбанк № НОМЕР_1 та пін код до неї, належну останньому. В цей час, ОСОБА_6 будучи усвідомленим, що на рахунку ОСОБА_8 № НОМЕР_1 відкритого в АТ КБ Приватбанк маються грошові кошти, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з рахунку ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу, діючи в умовах воєнного стану, умисно, таємно, повторно, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 12.46 год. перебуваючи у приміщенні магазину ФОП « ОСОБА_10 » за адресою: АДРЕСА_3 , о 14.19 год., о 14.27 год., та о 14.56 год. у приміщенні магазину «Продукти» за адресою: вул. Українська, 76А, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 14.37 год. у приміщенні магазину ФОП « ОСОБА_11 » за адресою: АДРЕСА_1 , о 14.44 год. у приміщенні магазину «Орхідея» за адресою: вул. Миру, 57, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 14.46 год. у приміщенні АЗС №15 за адресою: вул. Миру, 96, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, використовуючи вищевказану банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , з рахунку НОМЕР_2 відкритого в АТ КБ Приватбанк на ім`я ОСОБА_8 , без дозволу та відома останнього, через термінал, за допомогою безконтактної оплати, здійснив оплату сьома транзакціями за придбання продуктів харчування та інших товарів на загальну суму 2319,73 грн.

Крім того, 25.04.2024 о 15.17 год. ОСОБА_6 перебуваючи у приміщенні відділення Нової Пошти за адресою: вул. Миру, 175, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, використовуючи вищевказану банківську платіжну картку відкритого в АТ КБ Приватбанк на ім`я ОСОБА_8 , без дозволу та відома останнього, через термінал, за допомогою безконтактної оплати, чотирма транзакціями перевів у готівку грошові кошти на загальну суму 1218,00 грн. В подальшому, ОСОБА_6 банківську платіжну картку АТ КБ Приватбанк, яка належить ОСОБА_8 , повернув останньому та передав йому придбані продукти харчування. Викраденими коштами ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_6 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 3537,73 грн.

26.04.2024 в денний час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 отримав у тимчасове користування від ОСОБА_8 для придбання продуктів харчування банківську платіжну картку АТ КБ Приватбанк № НОМЕР_1 та пін код до неї, належну останньому. В цей час, ОСОБА_6 будучи усвідомленим, що на рахунку ОСОБА_8 № НОМЕР_1 відкритого в АТ КБ Приватбанк маються грошові кошти, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з рахунку ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, умисно, таємно, повторно, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, о 08.10 год., та 08.11 год., перебуваючи у приміщенні магазину ФОП « ОСОБА_10 » за адресою: АДРЕСА_3 , о 10.26 год., та о 10.28 год. у приміщенні АЗС ТОВ «Кворум - нафта» за адресою: вул. Послушняка, 1А, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 10.40 год. у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: вул. Центральна, 48, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 10.49 год. у приміщенні магазину «Продукти» за адресою: вул. Миру, 205, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 13.11 год. у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: вул. Миру, 127А, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 13.15 год., та о 17.17 год. у приміщенні АЗС №15 за адресою: вул. Миру, 96, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 17.22 год. у приміщенні магазину «Орхідея» за адресою: вул. Миру, 57, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 16.44 год., та о 16.45 год. у приміщенні магазину «Госптовари» за адресою: вул. Перемоги, 1, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 17.02 год. у приміщенні магазину «Сантехніка» за адресою: вул. Миру, 210Б, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, використовуючи вищевказану банківську платіжну картку відкритого в АТ КБ Приватбанк на ім`я ОСОБА_8 , без дозволу та відома останнього, через термінал, за допомогою безконтактної оплати, здійснив оплату дванадцятьма транзакціями за придбання продуктів харчування та інших товарів на загальну суму 4474,68 грн.

Крім того, 26.04.2024 ОСОБА_6 о 10.18 год., о 11.16 год., та о 11.17 год. перебуваючи у приміщенні відділення Нової Пошти за адресою: вул. Миру, 175, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, використовуючи вищевказану банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , з рахунку НОМЕР_2 відкритого в АТ КБ Приватбанк на ім`я ОСОБА_8 , без дозволу та відома останнього, через термінал, за допомогою безконтактної оплати, трьома транзакціями перевів у готівку грошові кошти на загальну суму 3350,00 грн. В подальшому, ОСОБА_6 банківську платіжну картку АТ КБ Приватбанк, яка належить ОСОБА_8 , повернув останньому та передав йому придбані продукти харчування. Викраденими коштами ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 7824,68 грн.

27.04.2024. в денний час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 отримав у тимчасове користування від ОСОБА_8 для придбання продуктів харчування банківську платіжну картку АТ КБ Приватбанк № НОМЕР_1 та пін код до неї, належну останньому. В цей час, ОСОБА_6 будучи усвідомленим, що на рахунку ОСОБА_8 № НОМЕР_1 відкритого в АТ КБ Приватбанк маються грошові кошти, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з рахунку ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, умисно, таємно, повторно, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, о 05.45 год., о 05.46 год., та 05.52 год перебуваючи у приміщенні АЗС «WOG» за адресою: вул. Васляєва, 64Б, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 06.38 год. у приміщенні АЗС ТОВ «Кворум - нафта» за адресою: вул. Послушняка, 1А, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 08.33 год. у приміщенні аптеки за адресою: вул. Центральна, 48, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 08.42 год. у приміщенні магазину «Автозапчастини» за адресою: вул. Миру, 189Г, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 08.50 год. у приміщенні магазину «Минутка» за адресою: вул. Васляєва, 48А, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 09.01 год., та о 09.06 год. у приміщенні магазину «Госптовари» за адресою: вул. Перемоги, 1, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 09.42 год. у приміщенні магазину «Автосвіт» за адресою: вул. Миру, 211Б, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 10.22 год. у приміщенні магазину «Трьошка» за адресою: вул. Миру, 222, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, о 10.28 год. у приміщенні магазину «Запчастини» за адресою: вул. Миру, 189Г, смт. Казанка, Баштанського району Миколаївської області, використовуючи вищевказану банківську платіжну картку відкритого в АТ КБ Приватбанк на ім`я ОСОБА_8 , без дозволу та відома останнього, через термінал, за допомогою безконтактної оплати, здійснив оплату дванадцятьма транзакціями за придбання продуктів харчування та інших товарів на загальну суму 4969,12 грн. В подальшому, ОСОБА_6 банківську платіжну картку АТ КБ Приватбанк, яка належить ОСОБА_8 , повернув останньому та передав йому придбані продукти харчування. Викраденими коштами ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_6 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 4969,12 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку вимог апеляційних скарг, думку обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу прокурора на ухвалу суду, проте проти задоволення апеляційної скарги на вирок суду заперечував, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені вказаного злочину.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.4 ст. 185 КК України є правильною і апелянтом не оспорюється. А тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України, вирок в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора, щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, апеляційний суд вважає їх обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» зверталась увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Судом першої інстанції не дотримано в повній мірі зазначених вимог закону при призначенні покарання ОСОБА_6 , що призвело до призначення покарання, яке не відповідає ступені тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та його особі, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.

У вироку суду першої інстанції відсутній обґрунтований та підтверджений належними доказами висновок про обраний розмір покарання, вирок суду не містить належного мотивування прийнятого рішення.

Суд першої інстанції належним чином не мотивував підстави прийнятого рішення, не навів переконливих та достатніх доказів призначеного покарання у виді 5 років обмеження волі, призначив більш м`яке покарання ніж те яке передбачено санкцією ч.4 ст. 185 КК Уукраїни.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції у відповідності до положень ст. 65, 66, 67 КК України врахував, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за вчинення корисливих злочинів на шлях виправлення не встав та вчинив нові корисливі злочини в умовах воєнного стану, має базову середню освіту, не одружений, дітей на утриманні не має, працюючого не офіційно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 не перебуває, те, що матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_12 відшкодовано на суму 3019,20 грн. шляхом повернення викраденого майна, а потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 245021,16 грн. не відшкодовано, його ставлення до вчиненого, його вік, стан здоров`я та загальний розвиток, обставиною що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставиною, що обтяжує покарання суд визнав вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Проте, поза увагою суду залишився той факт, що ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення тяжкого корисного злочину та до нього був застосований інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і знову продовжує вчиняти умисні корисливі злочини у період воєнного стану. Крім того, злочини скоєно відносно рідного батька, особи похилого віку, що є обтяжуючою вину обставиною, характеризується посередньо, стійких соціальних зв`язків та родини не має, будучи молодою працездатною особою ніде не працював, заходів до працевлаштування не вживав, не має офіційних джерел існування. Викрадені гроші витрачав, в тому числі, для оплати на ігрових онлайн сервісах «Ріп - Up».

На думку колегії суддів, вищенаведене свідчить, що вчинення злочинів є наслідком свідомо обраного ОСОБА_6 способу життя, який він змінювати не бажає, реального негативного ставлення до скоєного не виявляє та в дійсності свою злочинну поведінку не засуджує.

Суд апеляційної інстанції вважає посилання прокурора на те, що відсутня обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , а саме щире каяття, є слушним.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Однак зроблений судом першої інстанції висновок про наявність обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , у виді щирого каяття, повністю суперечить моделі поведінки обвинуваченого при вчиненні інкримінованого йому злочину, яка виражалась у зухвалих повторюваних, а саме 10 епізодів крадіжки в період іспитового строку, по відношенню до свого батька, який є особою похилого віку, завдану шкоду повністю не відшкодував. За таких обставин не вбачається такого важливого елемента щирого каяття, як критичної оцінки своїй протиправній поведінці, а відтак й відповідної обставини, що пом`якшує покарання.

Неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості відповідно до ст.ст.409, 413, 414 КПК України є підставами для скасування вироку в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Колегія суддів апеляційного суду при цьому також враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Зокрема, в справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів, у відповідності до ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Приймаючи до уваги вищевикладене в сукупності, а також обставини даного кримінального провадження, вік особи та стан здоров`я обвинуваченого, дані про його особу, який раніше судимий, за вчинення корисливих злочинів на шлях виправлення не встав та вчинив нові корисливі злочини в умовах воєнного стану. До ОСОБА_6 застосовувався інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням. Проте, це не призвело до позитивних змін в його особистості, не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, натомість шляхом вчинення корисливих злочинів обвинувачений задовольняв свої матеріальні потреби, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність і небажання ставати на шлях виправлення.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому апеляційним судом не встановлено, обставин які обтяжують покарання обвинуваченому апеляційним судом визнано вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. За таких підстав, колегія суддів, вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Разом з тим, в судовому засіданні прокурор частково підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив призначити ОСОБА_6 остаточне покарання із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України. В обґрунтування своїх вимог, послався на вирок Казанівського районного суду Миколаївської області від 01.05.2025р., яким ОСОБА_6 призначено покарання за ст.390-1 КК України у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, із застосуванням положень ст.72 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 18.12.2023р., та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, вирок суду набрав законної сили 03.06.2025р.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

З наданого прокурором вироку Казанівського районного суду Миколаївської області від 01.05.2025р., вбачається, що ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовувались судом, з призначенням покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, із застосуванням положень ст.72 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 18.12.2023р., та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до копії довідки начальника ДУ з «Снігурівська ВК №5», наданої прокурором, ОСОБА_6 з 11.07.2025р. відбуває покарання в ДУ «Снігурівська ВК №5».

За такого, колегія суддів вважає уточнені вимоги прокурора законними та обґрунтованими та доходить висновку, що остаточне покарання ОСОБА_6 слід призначити із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів за оскаржуваним вироком та вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 01.05.2025р., шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Враховуючи наведене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги вимоги ст. 409, 414 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати, з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити в цій частині свій вирок.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали суду, то апеляційний суд цілком погоджується із значеною позицією прокурора та зауважує, що відповідно до ч.1 ст.379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні орфографічні, технічні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Описка це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).

Разом з тим, як вбачається з ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2025р., суд самостійно змінив текст першого абзацу резолютивної частини свого вироку від 05.03.2025р., виклавши в наступній редакції : « ОСОБА_6 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі» замість « ОСОБА_6 визнано винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді 5 ( п`яти ) років обмеження волі», як було судом проголошено у судовому засідання та зазначено у письмовому вироку. Тобто, суд фактично змінив суть судового рішення, та призначив своєю ухвалою обвинуваченому більш суворе покарання, що є неприпустимим та законом не дозволяється.

Враховуючи, що постановлена судом ухвала про виправлення описки є незаконною, а також те що вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 5 березня 2025р. стосовно ОСОБА_6 підлягає скасуванню в частині призначення покарання, то існування ухвали цього суду від 18 березня 2025р., якою виправлено описку у вироку від 5 березня 2025р., суперечить вимогам закону, а тому її слід скасувати, провадження щодо виправлення описки закрити.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 414, 418, 420, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги прокурора Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2025р, якою виправлено описку у вироку Казанківського районного суду Миколаївської області від 5 березня 2025р. - скасувати, провадження щодо виправлення описки закрити.

Вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 5 березня 2025 року, стосовно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 6 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів за оскаржуваним вироком та вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 01.05.2025 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з дня набрання вироком законної сили, тобто з 04.11.2025 року.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання відбуту частину покарання за вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 01.05.2025 року, - з 20.06.2025 по 03.11.2025 (включно).

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскарженим до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: