Справа № 202/9257/25
Провадження № 1-кс/202/7995/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

10 листопада 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000105 від 26.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 362 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 26.03.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.3 ст.362, ч.2 ст. 369-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Дніпропетровської обласної прокуратури.

31.10.2025 в рамках вказаного кримінального провадження проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом якого виявлено та вилучено мобільний телефон «Iphone», який було поміщено у спецпакет № PSP 1117894.

У ході документування злочинної діяльності було встановлено, що ОСОБА_4 під час вчинення злочинів спілкувався з іншими залученими особами за допомогою мобільного зв`язку.

Таким чином, мобільний телефон є матеріальним об`єктом, який містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

31.10.2025 постановою слідчого вказаний мобільний телефон визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, з метою збереження речових доказів, просив слідчого суддю накласти арешт на майно вилучене в ході проведення вказаного обшуку, а саме на мобільний телефон «Iphone», який було поміщено у спецпакет № PSP 1117894.

Слідчий та власник майна у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, що у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя прийшов до наступного.

Слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 26.03.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 24.10.2025 надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 , з метою виявлення: документів та інформації, які підтверджують декларування і реєстрацію (зняття з реєстрації) місця проживання без перевірки наявності відміток відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідному підрозділу розвідувального органу про взяття призовника, військовозобов`язаного або резервіста на військовий облік за новим місцем проживання, а також інших фактів неправомірного декларування і реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання осіб; документи, що зберігаються в електронному вигляді на цифрових носіях інформації (системних блоках, ноутбуках, телефонах, планшетах, накопичувачах жорстких магнітних дисків (HDD), твердотілих накопичувачі (SSD), оптичних дисках, картках пам`яті, флеш-накопичувачах); чорнові записи, блокноти, щоденники.

31.10.2025 під час проведення обшуку вилучено мобільний телефон «Iphone», який було поміщено у спецпакет № PSP 1117894.

31.10.2025 постановою слідчого вказаний мобільний телефон визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Приписами ч.10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 2 статті 369-2 КК України передбачена кримінальна відповідальність за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або пропозиція чи обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди, а отже, твердження слідчого під час звернення із клопотанням про арешт майна про те, що зазначене у клопотання майно може бути використане у кримінальному провадженні як доказ, належним чином підтверджена допустимими в розуміння ст.86 КПК України доказами.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберігали на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінального протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

На час розгляду клопотання доведено, що зазначене у клопотанні майно, відноситься до предметів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а тому вимоги про накладення арешту підлягають задоволенню з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, ч. 2 ст. 167, ч.2 ст. 168, ст. ст. 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «Iphone», який поміщено у спецпакет № PSP 1117894.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_5