Справа № 703/7532/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суду Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Заступника директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОСОЮЗ-Д» ОСОБА_3 на постанову прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на вилучене майно, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000056 від 25.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191, ст. 356 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2025 до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшла скарга Заступника директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОСОЮЗ-Д» ОСОБА_3 на постанову прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на вилучене майно, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000056 від 25.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191, ст. 356 КК України.

Скарга обґрунтовується тим, що в провадженні СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0000056 від 25.04.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

В ході проведення обшуку 23.06.2025 майно, яке належить ТОВ «ТЕХНОСОЮЗ-Д» на території, яку раніше займав заявник, виявлено та описано значну частину майна, яке належить заявнику, та може бути викрадено третіми особами, оскільки частина майна вже розукомплектована та викрадено, про що було заявлено в ході обшуку.

У кримінальному провадженні ТОВ «ТЕХНОСОЮЗ-Д» було заявлено цивільний позов.

Після перекваліфікації складу злочину та передачі справи до іншого органу досудового розслідування, ними подано клопотання прокурору про накладення арешту на виявлене майно, не тільки з метою збереження речових доказів, а й забезпечення цивільного позову заявника, як потерпілого та запобіганню спричинення значної шкоди.

Проте прокурор постановою від 06.11.2025, яку заявник отримав 07.11.2025 відмовив у задоволенні клопотання з формальних підстав вказуючи, що виявлене майно не визнане речовими доказами.

Вважає дану постанову прокурора такою, що не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, а й суперечить обставинам справи та ст. 170 КПК України.

В зв`язку із чим, просить її скасувати.

Скаржник в судовому засіданні підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився. До суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення щодо скарги, в яких просив у її задоволенні відмовити.

Вислухавши пояснення скаржника, дослідивши скаргу, додані до неї докази, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Статтею 55 Конституції України, гарантується кожному громадянину право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій або бездіяльності суду, прокурора, слідчого в порядку, встановленим цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, окрім іншого, може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Так, при розгляді скарги встановлено, що у провадженні СВ ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 000056 від 25.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191, 356 КК України.

04.11.2025 на адресу Смілянської міськрайонної прокуратури надійшло клопотання від заступника директора ТОВ «ТЕХНОСОЮЗ-Д» ОСОБА_3 про арешт майна.

Постановою Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 06.11.2025 відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на вилучене майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до протоколу обшуку проведеного 23.06.2025 в період часу з 13:30год. до 10:00 год., дізнавачем сектору дізнання ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000061 від 02.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_6 (справа № 699/736/25, провадження № 1-кс/699/138/25) від 23.05.2025, за адресою: Черкаська область Черкаський район м. Курсунь-Шевченківський по вул. 2-го Українського фронту, буд. 1, за результатами якого будь-яке майно не вилучалось та не визнавалося речовими доказами.

Згідно з положеннями п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення, у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Виходячи із диспозитивності, як загальної засади кримінального провадження, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга Заступника директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОСОЮЗ-Д» ОСОБА_3 на постанову прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на вилучене майно, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000056 від 25.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191, ст. 356 КК Українине підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що вимоги, заявлені у скарзі є безпідставними, оскільки за результатами проведеного обшуку будь-яке майно не вилучалось та не визнавалося речовими доказами, тому немає підстав для скасування постанови прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 170-171, 303-304 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні Заступника директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОСОЮЗ-Д» ОСОБА_3 на постанову прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на вилучене майно, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000056 від 25.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191, ст. 356 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1