Справа № 308/960/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000419 слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000419, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.09.2025 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 , в порушення вимог нормативно-правових актів, достовірно знаючи, що обіг бойових припасів без дозвільних документів серед громадян заборонений, діючи приховано від сторонніх осіб, тобто розуміючи встановлені обмеження та заборони, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх негативні наслідки та бажаючи настання цих наслідків, свідомо став на шлях скоєння тяжкого злочину у сфері кримінальних правопорушень проти громадської безпеки та усвідомлено вчинив протиправні дії спрямованих на придбання, носіння, зберігання та збут боєприпасів без передбаченого законом дозволу, при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне поводження з бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, діючи з прямим умислом, в порушення вимог «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 №2471-ХІІ, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в невстановлений органом досудового розслідування час та дату, але не пізніше 16:00 години 26.09.2025 року при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але на території Закарпатської області, незаконно придбав бойові припаси зокрема: корпус осколкової наступальної гранати РГД-5 та запал з маркуванням «127-83 УЗРГМ-2 583», які в остаточно спорядженому стані є осколковою наступальною гранатою РГД-5, корпус ручної осколкової оборонної гранати «М52П3» та запал до неї, які в остаточно спорядженому стані є осколковою наступальною гранатою РГД-5, корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 з маркуванням «107-1-79» та запал з маркуванням «3778 УЗРГМ 349-2», які в остаточно спорядженому стані є ручою осколковою оборонною гранатою Ф-1, корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 та запал з маркуванням «5379 УЗРГМ УЗЧП», які в остаточно спорядженому стані є ручою осколковою оборонною гранатою Ф-1, які відносяться до категорії боєприпасів і виготовлені промисловим способом.

Надалі у точно не встановлений час, але не пізніше 16:00 години 26.09.2025 року, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що вищезазначені предмети являються бойовими припасами, у порушення визначеного порядку, не повідомив поліцію про вказаний факт перемістив вказані предмети до лісосмуги, яка розташована у мікрорайоні Червениця, міста Ужгород та почав зберігати корпус осколкової наступальної гранати РГД-5 та запал з маркуванням «127-83 УЗРГМ-2 583», які в остаточно спорядженому стані є осколковою наступальною гранатою РГД-5, корпус ручної осколкової оборонної гранати «М52П3» та запал до неї, які в остаточно спорядженому стані є осколковою наступальною гранатою РГД-5, корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 з маркуванням «107-1-79» та запал з маркуванням «3778 УЗРГМ 349-2», які в остаточно спорядженому стані є ручою осколковою оборонною гранатою Ф-1, корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 та запал з маркуванням «5379 УЗРГМ УЗЧП», які в остаточно спорядженому стані є ручою осколковою оборонною гранатою Ф-1.

У подальшому, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 26.09.2025 близько 16:50 год., перебуваючи в мікрорайоні Червениця, міста Ужгород, збув вищевказані боєприпаси за грошову винагороду ОСОБА_6 , отримавши від останнього грошові кошти в сумі 40 000 грн.

Слідчий вказує, що 20.01.2026 року в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході затримання було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Айфон 14 Про», пістолет з маркуванням RETAY PM R1REPMYS04-2403403, магазин та чотири патрони з пластиковим осердям, один патрон металевим осердям, предмет, схожий на кастет чорного кольору.

З огляду на викладене виникла необхідність у зверненні до слідчого суді із клопотанням про накладення арешту на вищевказане вилучене майно.

Прокурор не скористався правом на участь у судовому засіданні та подав заяву, згідно якої просить розглянути клопотання без його участі.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР підтверджено, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000419 від 17.09.2025 року, попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 20.01.2026 в ході проведення затримання та особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Айфон 14 Про», пістолет з маркуванням RETAY PM R1REPMYS04-2403403, магазин та чотири патрони з пластиковим осердям, один патрон металевим осердям, предмет, схожий на кастет чорного кольору.

Постановою слідчого від 21.01.2026 вищевказане майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Таким чином, арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів (в тому числі цінних паперів, грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів, що вилучене 20.01.2026 року в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 майно має значення речового доказу у кримінальному проваджені, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 20.01.2026 в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме мобільний телефон марки «Айфон 14 Про», пістолет з маркуванням RETAY PM R1REPMYS04-2403403, магазин та чотири патрони з пластиковим осердям, один патрон металевим осердям, предмет, схожий на кастет чорного кольору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1