Провадження №11-сс/801/1040/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за її заявою від 06 листопада 2025 року,

у с т а н о в и в :

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

ОСОБА_7 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за її заявою від 06 листопада 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні указаної заяви.

Ухвала суду мотивована тим, що:

відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України скарги, в порядку ст. 303 КПК України, повинні розглядатись за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника або представника, а слідчий суддя вичерпав усі можливі заходи щодо належного виклику заявника ОСОБА_7 , тому позбавлений можливості розглянути скаргу у строк, передбачений КПК, без участі заявника або його представника;

неявка без поважної причини сторони кримінального провадження, якою подано скаргу, свідчить про фактичне не підтримання поданої скарги та не доведення указаних у ній обставин, що оцінюється судом як підстава для відмови у задоволенні такої скарги.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову про задоволення її скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскільки порушує право на доступ до правосуддя;

слідчий суддя фактично відмовився здійснювати судовий контроль, обмежившись посиланням на неявку заявника, що не є підставою для відмови у задоволенні скарги;

матеріали справи не містять доказів щодо належного повідомлення заявника про судові засідання.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, указав, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою.

Заявник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, в апеляційній скарзі просила розгляд справи провести без її участі. Апеляційним судом повідомлялася належним чином про час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, у зв`язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги за відсутності заявника, яка не з`явилась.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною першою статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам ухвала слідчого судді не відповідає.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.

Частиною першою статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 3 ст. 306 КПК України).

Водночас положення ч. 3 ст. 306 КПК України не вимагають від слідчого судді досягнути мети забезпечити обов`язкову участь заявника в судовому засіданні, оскільки належне повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги заявника, свідчить про забезпечення слідчим суддею виконання загальних засад кримінального провадження, зокрема права заявника на захист та доступ до правосуддя. При цьому, небажання заявника безпосередньо прийняти участь в судовому розгляді його скарги, є правом цієї особи.

Відмовляючи у задоволені скарги ОСОБА_7 , слідчий суддя виснував, що неявка заявника є фактично невиконанням обов`язку довести обставини, передбачені ст. 303 КПК України, та небажання підтримувати подану скаргу, що є підставою для прийняття одного з рішень, відповідно до вимог ст. 307 КПК України, зокрема відмови у задоволенні скарги.

Частиною другою статті 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 818/15/18 зроблено висновок, що:

«у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР».

Єдиною підставою для прийняття рішення про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є відсутність у поданій заяві відомостей, які можуть указувати на ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Відтак слідчий суддя може постановити рішення про відмову у задоволенні скарги тільки за результатами її розгляду.

З мотивувальної частини оскаржуваної ухвали слідує, що слідчим суддею скарга ОСОБА_7 по суті не розглядалася, а рішення про відмову в її задоволенні прийнято виключно з підстав неявки заявника.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги не вдаючись до аналізу її доводів, що призвело до не встановлення фактичних обставин справи, які впливають на її правильне вирішення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вирішення питань, передбачених ст. ст. 303, 306, 307 КПК України є першочерговою компетенцією слідчого судді місцевого суду, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає висновки слідчого судді передчасними, необґрунтованими, такими, що суперечать кримінальному процесуальному закону, а постановлене рішення таким, що перешкоджає доступу особи до правосуддя.

Ураховуючи, що допущені слідчим суддею істотні порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування постановленого ним рішення, колегія суддів вважає за необхідне вимоги апеляційної скарги задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати, а матеріали за скаргою заявника направити до суду першої інстанції для здійснення судового розгляду.

При новому розгляді необхідно урахувати викладене в цій ухвалі та прийняти законне та обґрунтоване рішення за скаргою.

Керуючись ст. ст. 303, 404, 405, 407, 409, 412, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2025 року скасувати.

Призначити новий розгляд скарги у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4