УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року

м. Київ

справа № 175/675/21

провадження № 51-4857ск21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28 липня 2021 року щодо нього,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій порушив питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку. У клопотанні, доданому до касаційної скарги, засуджений просить про поновлення строку

на касаційне оскарження зазначених вироку та ухвали.

Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути засудженому у зв`язку

з таким.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження -

у визначених законом випадках та порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, ухвалами касаційного суду від 04 вересня, 21 жовтня та 27 листопада 2025 року засудженому

ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні його клопотань про поновлення

строку на касаційне оскарження вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2021 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 28 липня 2021 року щодо ньогота повернуто йому скарги з усіма доданими до них матеріалами, оскільки суд касаційної інстанції не знайшов підстав

для поновлення зазначеного строку.

На адресу Верховного Суду від засудженого ОСОБА_4 надійшла нова касаційна скарга на ті ж судові рішення із клопотанням, в якому він знову порушує питання

про поновлення строку на їх касаційне оскарження.

В обґрунтування поважності пропуску строку на касаційне оскарження засуджений знову посилається на те, що він перебував під вартою, а також на свій стан здоров`я,

з огляду на який його відправили до лікарні, де він неодноразово проходив лікування, а тому не міг оскаржити вищевказані судові рішення у встановлений строк. Крім того, як і попередні рази, зазначає про відсутність у нього юридичної освіти, а також те,

що держава не забезпечила його захисником, який би надав йому ефективну правову допомогу.

Разом із тим, на вказані доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження засудженому надані вичерпні відповіді у попередніх ухвалах касаційного суду від 04 вересня, 21 жовтня та 27 листопада 2025 року за наслідками розгляду аналогічних його клопотань.

Жодних інших причин пропуску строку на касаційне оскарження, які б суд міг визнати поважними, засуджений у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень не наводить.

Зважаючи на викладене, підстав для поновлення засудженому строку на касаційне оскарження вищезазначених судових рішень колегія суддів не вбачає.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення, касаційна скарга повертається.

У зв`язку з вищенаведеним, касаційну скаргу слід повернути засудженому з усіма доданими до них матеріалами.

Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні

його клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2021 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 28 липня 2021 року щодо нього.

Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28 липня 2021 року щодо нього з усіма доданими до них матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3