Справа № 946/9646/25
Провадження № 1-кс/946/2363/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, офіційно не працюючого (займається ремонтом та виготовленням меблів), не одруженого (перебуває у фактичних шлюбних відносинах), має на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого відповідно до вимог ст. 89 КК України,

- 07.12.2018 до Ізмаїльського міськрайонного суду скерований обвинувальний акт за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст.307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 317 КК України,

обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке 23.07.2025 внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001044 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 23.07.2025 приблизно о 01:30 годині, більш точно час в ході досудового розслідування не встановлений, на території гаражу ПП «Родник» за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Болградське шосе, 29, під час спільного розпивання спиртного у ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник конфлікт із ОСОБА_6 та через деякий час ОСОБА_4 покинув територію гаражу ПП «Родник» за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Болградське шосе, 29.

Перебуваючи за межами території гаражу ПП «Родник», біля воріт, з боку вулиці Болградське шосе, 29 у ОСОБА_4 виник умисел направлений на заподіяння смерті ОСОБА_6 шляхом нанесення ударів в життєво важливі органи останнього за допомогою сокири, яку ОСОБА_4 взяв біля воріт вказаної території та почав стукати у ворота.

Одразу після того, як ОСОБА_6 відчинив хвіртку воріт, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_6 , розуміючи та передбачаючи протиправність та суспільну небезпечність наслідків в результаті своїх дій, ОСОБА_4 вищевказаною сокирою умисно наніс не менше трьох ударів в область життєво важливих органів ОСОБА_6 , а саме не менше двох ударів в область голови та одного удару в область спини, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді: рубаної рани лівої здухвинної ділянки, яка спричинила короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше трьох тижнів (21 день) і згідно з п. 2.3.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6., відноситься до легких тілесних ушкоджень, за ознаками короткочасного розладу здоров`я, а також сочетаної відкритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку, втиснутого перелому лівої скроневої кістки, втиснутого багатоуламкового перелому тім`яної кістки зліва, рубаної рани лівої скроневої ділянки; рубано-скальпованої рани тім`яної ділянки, які утворилися по одному механізму, вкрай короткий проміжок часу, таким чином, складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс сочетаної травми голови, який був небезпечний для життя, в тому числі і в момент заподіяння та виходячи з п. 4.8. та п. 4.9.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., дана травма за критерієм небезпеки для життя, згідно п. 2.1.2., п. 2.1.3. «а», «б», «в», та п. 4.6. "Правил…", відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, проте не довів свій умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_6 до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілий почав чинити опір та на шум вибіг ОСОБА_7 , який у той час перебував неподалік та виштовхав ОСОБА_4 за ворота та викликав швидку медичну допомогу, яка надала необхідну медичну допомогу ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1ст. 115 КК України, за ознаками незакінченого замаху на вбивство, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, якщо особа з причин, що не залежали від її волі не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

23.07.2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

24.07.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

25.07.2025 року ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду відносно підозрюваного обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 20.09.2025 року.

15.09.2025 року постановою в.о. керівника Ізмаїльської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 3-х місяців, тобто до 23.10.2025 року.

19.09.2025 року ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду відносно підозрюваного продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23.10.2025 року.

16.10.2025 року ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0001044 від 23.07.2025, продовжено до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 23.11.2025 року.

16.10.2025 року ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду відносно підозрюваного продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 4-х місяців, тобто на строк до 23.11.2025 року.

18.11.2025 року сторонам відкрито доступ до матеріалів досудового розслідування для ознайомлення, в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.

21.11.2025 року ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду відносно підозрюваного продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 27.11.2025 року.

26.11.2025 року ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду відносно підозрюваного продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01.12.2025 року.

28.11.2025 року прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 скеровано до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001044 від 23.07.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Як зазначає прокурор у своєму клопотанні, оскільки строк дії ухвали слідчого судді від 26.11.2025 року, якою продовжено запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , який спливає 01.12.2025 року, а підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0001044 від 23.07.2025 року не призначено, виникла необхідність у продовженні обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу за правилами ст.199 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання про продовження строку дії застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину не визнав, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на недоведеність ризиків та наявність міцних соціальних зв`язків.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У сторони обвинувачення на теперішній час є достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Згідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним […] кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001044 від 23.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

23.07.2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

24.07.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом проведження слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, протоколом проведення обшуку, речовими доказами у кримінальному провадженні, висновками експертиз та іншими доказами в сукупності.

25.07.2025 року ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду відносно підозрюваного обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 20.09.2025 року.

15.09.2025 року постановою в.о. керівника Ізмаїльської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 3-х місяців, тобто до 23.10.2025 року.

19.09.2025 року ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду відносно підозрюваного продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23.10.2025 року.

16.10.2025 року ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0001044 від 23.07.2025, продовжено до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 23.11.2025 року.

16.10.2025 року ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду відносно підозрюваного продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 4-х місяців, тобто на строк до 23.11.2025 року.

18.11.2025 року сторонам відкрито доступ до матеріалів досудового розслідування для ознайомлення, в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.

21.11.2025 року ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду відносно підозрюваного продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 27.11.2025 року.

26.11.2025 року ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду відносно підозрюваного продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01.12.2025 року.

28.11.2025 року прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 скеровано до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001044 від 23.07.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Строк дії ухвали слідчого судді від 26.11.2025 року, якою продавжено запобіжний захід відносно ОСОБА_4 спливає 01.12.2025 року.

Підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0001044 від 23.07.2025 року не призначено.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор, не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, може подавати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами ст. 199 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зав`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом проведження слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, протоколом проведення обшуку, речовими доказами у кримінальному провадженні та іншими доказами в сукупності.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна, та який відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

На думку слідчого судді, доведеним є ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Приймається до уваги те, що ОСОБА_4 може переховується від органів досудового розслідування, з метою уникнути відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Також, існує ризик того, що ОСОБА_4 може спробувати впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, може вплинути на них, зокрема шляхом прохань, домовленостей, умовлянь або погроз змушувати змінити показання, з метою уникнення відповідальності за вказаний особливо тяжкий злочин.

Крім цього, аргументи прокурора про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення вбачаються також досить переконливими, адже ризик кримінального провадження як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження у майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.

Вирішуючи питання про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, слідчій суддя приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, а тому вважає за можливе та необхідне продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що ризики не зменшилися та продовжують існувати, у зв`язку з чим менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не зможуть забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає задоволенню, оскільки наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України доведені, обвинувальний акт направлено до суду, строк дії запобіжного заходу спливає 01.12.2025 року, а підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0001044 від 23.07.2025 року не призначено, тому розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами ст. 199 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим розмір застави слідчим суддею не визначається.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 199, 205 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою (на строк не більше 60 днів) в державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 26.01.2026 року.

Ухвала слідчого судді про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 26.01.2026 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 01.12.2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1