ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/968/24 Номер провадження 11-кп/814/1136/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора представника потерпілого представника цивільного відповідачаОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження №0001081 за апеляційною адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_9 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Яганівка Липоводолинського району Сумської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, неодружений, працюючий оператором в ТОВ «Елеватор-Агро», несудимий,

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 68000 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

Постановлено стягнути:

з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 9087, 36 грн та на користь потерпілого ОСОБА_9 витрати за надання правничої допомоги в сумі 38000 грн;

з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь потерпілого ОСОБА_9 майнову шкоду в сумі 156800 грн.

В задоволенні позовних вимог представника потерпілого до ОСОБА_11 суд відмовив, оскільки останній є неналежним відповідачем.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_10 визнаний винуватим у тому, що він 26 листопада 2023 року близько 15 год. 30 хв., керуючи сідловим тягачем «DAF ХР 105.410», державний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом-цистерною «ЕNERСО NC 38/6», державний номер НОМЕР_2 , рухаючись на 183 км автодороги Київ-Харків- Довжанський у с. Вили Лубенського району Полтавської області в напрямку м. Київ, виконуючи маневр розвороту, в порушення вимог п.10.1, п.10.4 Правил дорожнього руху України, не надав перевагу та допустив зіткнення з автомобілем «HONDA CR-V», державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

В апеляційній скарзі представник потерпілого просить задовольнити цивільний позов до ОСОБА_11 .

При цьому стверджує, що договір позички між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не є договором у господарських відносинах, а тому ОСОБА_12 виступає як фізична особа і потрібно посвідчувати даний договір нотаріально.

Звертає увагу, що строк дії цього договору на момент ДТП закінчився, а тому ОСОБА_11 є належним відповідачем.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілого на підтримання доводів апеляційної скарги, міркування представника цивільного відповідача та думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення за наведених у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч.1 ст.286 КК України та в апеляційній скарзі не заперечуються.

Призначене покарання відповідає вимогам ст.50 та ст.65 КК України та ніким із учасників провадження не оспорюється.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника потерпілого про помилку суду в частині відмови у задоволенні цивільного позову до ОСОБА_13 , колегія суддів приходить до такого.

Приписами ст.128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч.1 ст.1172 цього Кодексу юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Як видно з матеріалів провадження, обвинувачений під час ДТП керував сідловим тягачем «DAF ХР 105.410», державний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_11

01 лютого 2022 року між ФОП ОСОБА_11 (Позичкодавець) та ФОП ОСОБА_12 (Користувач) був укладений договір позички транспортних засобів №1, відповідно до умов якого Користувач прийняв в тимчасове безоплатне користування строком на 11 місяців транспортний засіб DAF XF 105.410, державний номер НОМЕР_1 .

З огляду на цей договір, а також враховуючи, що ОСОБА_10 перебував у трудових відносинах з ОСОБА_12 , суд прийшов до висновку, що ОСОБА_11 є неналежним відповідачем.

Проте, як видно зі змісту договору позички №1, строк його дії встановлений протягом 11 місяців починаючи з 01 лютого 2022 року та не містить вказівки про можливість пролонгації.

ДТП мала місце 26 листопад 2023 року, тобто після закінчення дії цього договору.

Крім того, відповідно до полісу №ЕР- обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, договір укладений страхувальником ОСОБА_11 на строк з 26 серпня 2023 року по 25 серпня 2024 року, тобто після закінчення дії договору позички транспортних засобів №1 та був чинним на час ДТП.

З огляду на ці обставини, сам по собі трудовий договір №2 від 02 лютого 2022 року між приватним підприємцем ОСОБА_12 та працівником ОСОБА_10 , відповідно до якого останній зобов`язаний виконувати роботу водія КП 8322 з 03 лютого 2022 року не є безумовною підставою стверджувати, що ФОП ОСОБА_12 станом на 26 листопада 2023 року на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом DAF XF 105.410, державний номер НОМЕР_1 .

Тому висновок суду про те, що ОСОБА_11 є неналежним відповідачем є передчасним, оскільки інших доказів, на підставі яких можливо встановити хто саме в даному випадку на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом DAF XF 105.410, державний номер НОМЕР_1 , матеріали провадження не містять.

За наявності таких обставин, а також не залучення до участі у справі ФОП ОСОБА_12 , апеляційний суд відповідно до наданих законом повноважень позбавлений можливості ці недоліки виправити.

Проте встановлені порушення суду першої інстанції не можуть бути підставою для відмови в захисті права позивача та підлягають перевірці та з`ясуванню судом під час нового розгляду справи в цій частині.

Враховуючи викладене, вирок в частині вирішення цивільного позову представника потерпілого до ОСОБА_11 підлягає скасуванню з призначенням в цій частині нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Отже, апеляційну скаргу представника потерпілого необхідно задовольнити частково.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 листопада 2024 року щодо ОСОБА_10 в частині вирішення цивільного позову адвоката ОСОБА_7 про відшкодування шкоди ОСОБА_11 скасувати, призначивши в цій частині новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4