В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000117 від 16.09.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

05.09.2025 о 12 год 15 хв ОСОБА_4 знаходився в приміщенні магазину ТОВ «ФОРА», що розташований за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Чубинське, вул. Бориспільська, 8, де у останнього виник кримінальний протиправний намір, спрямований на викрадення чужого майна. Реалізуючи свій кримінально протиправний намір, близько о 12 год 25 хв ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з полиць супермаркету взяв та поклав до своєї сумки продуктові товари: пасту горіхову Nutella з какао 350 г вартістю без ПДВ 198 грн 33 коп, цукерки Roshen Candy Nut нуга/м`яка 105 грам вартістю без ПДВ 20 грн 74 коп, цукерки Zhytomyr Lasoshchi Eden Joy кокос глазурований 116 грам вартістю без ПДВ 31 грн 51 коп, шоколад молочний Roshen Nut Out вартістю без ПДВ 78 грн 50 коп, в кількості двох упаковок на загальну вартість 157 грн 00 коп.

Крім того, продовжуючи свій злочинний умисел, взяв з полиць супермаркету: банан в кількості чотирьох штук масою 872 грама вартістю без ПДВ 42 грн 07 коп при цьому наклеїв цінник 14 грн 91 коп, диню Амал масою 2608 грам вартістю без ПДВ 108 грн 45 коп, при цьому наклеїв цінник 63 грн 23 коп, сир кисломолочний Біло безлактозний 5% вартістю без ПДВ 40 грн 75 коп, виноград Рожевий 986 грам вартістю без ПДВ 89 грн. 48 коп, при цьому наклеїв цінник 28 грн 06 коп та інші товари, які склав до продуктового кошику.

Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , о 12 год 35 хв, з метою викрадення вищевказаного майна, використовуючи касу самообслуговування, здійснив часткову оплату, а за товари: диню Амал 1024 грама вартістю без ПДВ 45 грн 22 коп, банан 550 грам вартістю без ПДВ 27 грн 16 коп, сир кисломолочний Біло безлактозний 5% вартістю без ПДВ 40 грн 75 коп, виноград Рожевий 664 грама вартістю без ПДВ 61 грн 42 коп, пасту горіхову Nutella з какао 350 грам вартістю без ПДВ 198 грн 33 коп, цукерки Roshen Candy Nut нуга/м`яка 105 грам вартістю без ПДВ 20 грн 74 коп, цукерки Zhytomyr Lasoshchi Eden Joy кокос глазуров 116 грам вартістю без ПДВ 31 грн 51 коп, шоколад молочний Roshen Nut Out вартістю без ПДВ 78 грн 50 коп, в кількості двох упаковок на загальну вартість 157 грн, які знаходилися в сумці, не розрахувався та тримаючи при собі пакет та сумку, в якій знаходились вищевказані товари, попрямував до виходу, де був зупинений працівником магазину.

На вимогу останнього зупинитись та пред`явити фіскальний чек і показати вміст покупок, ОСОБА_4 , розуміючи, що його дії викрито, почав чинити опір та вибіг з магазину. Після чого останній втік з місця вчинення злочину з викраденим майном та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ТОВ «Фора» матеріальної шкоди на суму 582 грн 13 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся, погодився з усіма фактичними обставинами, які викладені в обвинувальному акті та показав, що дійсно 05.09.2025 року близько 12 год. 25 хв. знаходився в приміщенні магазину «Фора», що розташований за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Чубинське, вул. Бориспільська, 8, де взяв з полиць супермаркету та поклав до своєї сумки різні продуктові товари. У подальшому ОСОБА_4 ще взяв з полиць супермаркету чотири банани, диню, виноград, при цьому наклеїв на ці продуктові товари цінники з нижчою ціною, чим потрібно, також взяв сир кисломолочний та інші товари, які склав до продуктового кошику. Після цього обвинувачений, використовуючи касу самообслуговування, розрахувався лише за деякі продуктові товари, а за інші товари, які знаходилися в його сумці, не розрахувався та тримаючи при собі пакет та сумку, в якій знаходились вищевказані товари, пішов до виходу, де його зупинив працівник магазину. На вимогу останнього зупинитись та пред`явити фіскальний чек і показати вміст покупок ОСОБА_4 почав чинити опір та вибіг з магазину, після чого втік. При цьому, вартість викраденого та розмір майнової шкоди обвинувачений не оспорює.

Обвинувачений, захисник та прокурор не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, у зв`язку із чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 вчинив грабіж в період війни, яка триває в Україні. Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні». У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався. Указом Президента України № 478/2025 від 14.07.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 4524-IX від 15.07.2025, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб. Тому, суд погоджується із висновком сторони обвинувачення про наявність в діях ОСОБА_4 такої кваліфікуючої ознаки як вчинення злочину в умовах воєнного стану.

Отже, судом визнається доведеним що ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, тобто він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Суд звертає увагу, що щире каяття це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди. Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (аналогічна думка викладена в Постанові ВП ВС № 629/847/15к).

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 відверто визнавав свою провину у злочині, висловлював щирий жаль з приводу вчиненого та осуд своєї поведінки, а тому суд вважає, що обставиною яка пом`якшує покарання слід визнати щире каяття. Крім того, сторони підтвердили, що ОСОБА_4 активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, у зв`язку із чим така обставина також визнається судом такою, яка пом`якшує його покарання. Також, з дослідженої в судовому засіданні платіжної інструкції від 16.09.2025 року вбачається, що ОСОБА_4 добровільно відшкодував завданий збиток, у зв`язку із чим добровільне відшкодування завданого збитку суд визнає обставиною, яка пом`якшує його покарання. Вищезазначені обставини, що пом`якшують покарання суд вважає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить з того, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин проти власності. Дані про особу ОСОБА_4 свідчать про те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.З даних актового запису про народження встановлено, що на утриманні обвинуваченого перебувають двоє неповнолітніх дітей. За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, спиртними напоями не зловживає, порушень та зауважень, щодо дотримання громадського порядку в будинку і на прибудинковій території за весь час проживання не відмічалось, зауважень та скарг від сусідів не надходило, на профілактичних обліках не перебуває. За місцем роботи він характеризується позитивно. Відповідно до медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, суд, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, враховуючи наведені дані про особу засудженого, які на думку суду, на даний момент суттєво знижують суспільну небезпечність його особи, суд дійшов висновку, що вони в сукупності із кількома обставинами, що пом`якшують покарання, дають підставу для застосування до винного положень ст. 69 КК України при призначенні йому покарання за ч. 4 ст. 186 КК України.

Отже, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, приймаючи до уваги, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник просили суд застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від реального відбування покарання з випробуванням.

Згідно з приписами ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади та правила призначення покарання, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням яких є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Зваживши на наведені обставини, суд з урахуванням положень, зокрема 75 КК приймає рішення про можливість чи неможливість звільнити особу від відбування покарання з випробуванням.

При вирішенні питання про застосування статті 75 КК України суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Разом з тим слід врахувати конкретні обставини цієї справи, зокрема викрадення продуктів харчування, спричинення невеликої матеріальної шкоди, яка становить 582 грн. 13 коп. та відсутність інших тяжких наслідків. Вказана обставина значно знижує суспільно небезпечність його діяння.

Суд також враховує обставини, що характеризують особу винного, які не були враховані під час призначення покарання із застосуванням статті 69 КК України.

Так, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Також, не можливо залишити поза увагою, ту обставину, що ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем роботи, оскільки згідно характеристики директора ТОВ «ГЛОБАЛ ГЛАСС КОНСТРАКШН» вбачається, що обвинувачений працює у вищевказаній компанії на посаді керівника відділу продажів з 11.05.2011 року та за час роботи зарекомендував себе як сумлінний та професійний фахівець та виключно з позитивної сторони, користується повагою та авторитетом в колективі, сумлінно виконує посадові обов`язки, демонструє високий рівень знань у сфері продажів та вирішує ключові питання як керівник відділу, він є ініціативним, творчим та здатним до швидкого прийняття рішень у складних ситуаціях, дисциплінований, не має стягнень, активно бере участь у корпоративних заходах та навчаннях.

Суд детально з`ясував фактичну тяжкість вчиненого діяння, особу винного, та інші обставини справи, які істотно знижують фактичну ступінь тяжкості кримінального правопорушення і особливу ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності й утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

У справі, що розглядається, судом враховано тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема характер його діяння, наслідки які настали та могли настати, обстановку і спосіб, місце і час вчинення злочину. Також, суд зважає на форму, вид і ступінь вини обвинуваченого, обставини, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення та характеризують поведінку останнього під час вчинення кримінального правопорушення та індивідуальних особливостей обвинуваченого, зокрема, що останній в судовому засіданні засудив свій вчинок, що свідчить про усвідомлення власної протиправної поведінки. Отже, суд приходить до висновку, що усі вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном три роки. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд вважає, що таке покарання буде відповідати загальним засадам призначення покарання, буде законним та справедливим, сприятиме виправленню винного, попередженню вчинення нових злочинів, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором не заявлялося.

Керуючись ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном три роки з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1