КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/9074/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 08 листопада 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької обл., громадянина України, неодруженого, з повною середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , несудимого,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 08 листопада 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0004029 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Строк тримання ОСОБА_7 під вартою обчислюється з моменту його фактичного затримання, тобто з 19-19 год. 06 листопада 2025 р.

Дія ухвали закінчується 04 січня 2026 р.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або застосувати альтернативу у вигляді застави.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, оскільки є необґрунтованою та невмотивованою, а при її постановленні допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, передбачені п.п. 1-4 ст. 409 КПК України.

Апелянт зазначає, що слідчий суддя не здійснив належної перевірки наявності та достатності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не перевірив дотримання інших процесуальних вимог, обмежившись формальним погодженням з доводами сторони обвинувачення.

З доводів апеляційної скарги вбачається, що стороною обвинувачення не доведено наявність жодного з ризиків, визначених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки прокурор не навів конкретних обставин та доказів, які б свідчили про реальність, а не гіпотетичність таких ризиків.

Також апелянт зазначає, що слідчий суддя не перевірив належним чином обґрунтованість підозри, зокрема у частині правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 4 ст. 187 КК України. Показання потерпілого щодо способу заволодіння мобільним телефоном потребують додаткової перевірки, оскільки, на думку сторони захисту, дана обставина має істотне значення для правильної кваліфікації.

Крім того, суд першої інстанції не навів мотивів, з яких застосування більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі домашнього арешту або застави, є недостатнім для запобігання можливим ризикам.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважаючи оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що у провадженні СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0004029 дані щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.11.2025 року близько 14 год. 05 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 поблизу ринку «Дарниця» за адресою: м. Київ, Бориспільська, 1, побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_12 . Після цього, у ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала надападу.

Після чого, ОСОБА_7 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, діючи спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , реалізуючи свої злочинні наміри, на вчинення розбійного нападу, поєднаного із застосування насильства, близько 14 год. 07 хв. підбігли до ОСОБА_12 , який крокував вздовж тротуарної доріжці в бік одного із входів ринка «Дарниця», та ОСОБА_7 застосував до ОСОБА_12 фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні потерпілому одного удару ногою в грудну частину тіла, внаслідок чого потерпілий не втримався на ногах і впав на землю.

Далі ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою подолання опору потерпілого до руху, втрьох стали наносити численні удари руками та ногами по тулубу та голові потерпілого в наслідок чого завдали тілесних ушкоджень. Після чого, ОСОБА_7 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою подолання опору з боку потерпілого, почали придушувати ОСОБА_12 , що останній сприйняв як реальну погрозу життю і здоров`ю.

Після чого, усвідомивши що ОСОБА_12 не немає можливості чинити опір, ОСОБА_7 відкрито викрав належне йому майно, а саме мобільний телефон марки iPhone 12 Pro Мах вартістю 15 000 грн.

Далі ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з місця скоєння злочину зникли, завдавши ОСОБА_12 , матеріальної шкоди на загальну суму 15 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. 0

6.11.2025 в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_7

07.11.2025 в ході розслідування кримінального провадження за № 0004029 від 06.11.2025, ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

08.11.2025 старший слідчий слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням заступником керівника Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_14 , звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В обґрунтування вимог даного клопотання слідчий зазначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви від потерпілого про вчинення злочину;

- протоколом огляду місця події;

- протоколом допиту потерпілого;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому;

- протоколами допиту свідків;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідкам;

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7

- іншими матеріалами кримінального провадження, в їх сукупності.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків (ризиків), підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що він може їх порушити.

На той факт, що підозрюваний ОСОБА_7 матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду вказує той факт, що він, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, а санкція статті кримінального правопорушення передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 15 років з конфіскацією, тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі, він може вживати заходів щодо переховування від правоохоронних органів та/або суду, що негативно вплине на судовий розгляд.

При цьому, підозрюваний офіційно не працевлаштований, неодружений, постійного місця мешкання у місті Києві не встановлено, тобто зв`язок із зовнішнім світом є досить слабким.

На той факт, що підозрюваний ОСОБА_7 може впливати на потерпілого і свідків з метою зміни ними показань в частині фактичних обставин, вказує те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням насильства відносно потерпілого, а тому, перебуваючи на свободі, він матиме можливість зустрічатись з потерпілим та свідками, серед яких також є його знайомі, поза межами кримінального процесуального судочинства, що дасть йому можливість незаконно впливати на них, у тому числі психологічним чином або умовляннями змушувати їх змінити свої показання, надати нові або відмовитись від наданих раніше з метою створення умов для уникнення від кримінальної відповідальності.

На той факт, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що він офіційно не працює, що дає підстави органу досудового розслідування вважати, що він може вчиняти інші кримінальні правопорушення, у тому числі майнового характеру, оскільки не має іншого джерела доходів, окрім протиправної діяльності чи продовжити вчинення інших насильницьких кримінальних правопорушень.

Відсутність на даному етапі кримінального провадження з боку підозрюваного дій, направлених на переховування та незаконний вплив на потерпілого і свідків, жодним чином не спростовує ризику вчинення ним таких дій у подальшому.

Таким чином, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, надасть змогу переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на розслідування кримінального провадження, у тому числі на потерпілого і свідків.

Так, до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що останній вчинив особливо тяжкий злочин відповідно до ст. 12 КПК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, з конфіскацією майна, даний запобіжний захід не може запобігти зазначеним ризикам.

Також, до підозрюваного ОСОБА_7 , не може бути застосований запобіжний захід у вигляді особистої поруки у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями відсутні.

08.11.2025 ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання старшого слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Строк тримання ОСОБА_7 під вартою обчислюється з моменту його фактичного затримання, тобто з 19-19 год. 06 листопада 2025 р.

Дія ухвали закінчується 04 січня 2026 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК Українипідставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що у клопотанні зазначено, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, проте дослідженням поданих на обґрунтування вимог клопотання копій матеріалів досудового розслідування, зокрема, відеозапису з камери відеоспостереження, яка зафіксувала подію кримінального правопорушення, показань потерпілого ОСОБА_12 та очевидців правопорушення ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , не виявлено жодних фактичних даних, які б свідчили про те, що напад на потерпілого було скоєно з метою заволодіння його майном.

З огляду на вказане слідчий суддя погодився з позицією захисту, що підозра у розбої є необґрунтованою.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що у зазначених матеріалах містяться достатні та переконливі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_7 разом з іншими особами діянь, які за своїм характером були спрямовані на грубе порушення громадського порядку і супроводжувались особливою зухвалістю, що виразилось у завданні потерпілому численних ударів і здушуванні шиї, а також вчинення ним відкритого заволодіння мобільним телефоном потерпілого, тобто у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296 та ч. 4 ст. 186 КК України.

У разі визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні більш тяжкого із зазначених злочинів (частина 4 статті 186 КК України) йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Однак, колегія суддів не погоджується, з висновками слідчого судді в частині визнання необґрунтованою підозру, щодо кваліфікації дій ОСОБА_7 , оскільки, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до обставин, які розслідуються у кримінальному провадженні № 0004029 від 06.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України та те, що ОСОБА_7 ніде не працює і не навчається, проживає не за місцем реєстрації, у нього немає сталих соціальних і сімейних зв`язків та законного джерела доходу, що з урахуванням характеру і конкретних обставин вчинених ним діянь та суворості можливого покарання вказує на існування ризиків втечі та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Будь-яких фактів і даних, які б свідчили про те, що підозрюваний має намір чи спроможність в будь-який спосіб впливати на вже допитаних потерпілого і свідків, клопотання не містить, таких обставин не навів і прокурор, а тому вказаний ризик є недоведеним.

Водночас за результатами оцінки сукупності усіх установлених під час розгляду цього клопотання фактів і обставин, а саме: вагомості наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 злочинів, спрямованих проти громадського порядку, здоров`я особи та власності; його головної ролі у скоєному; сукупності відомостей про його особу та суворості можливого покарання, слідчий суддя дійшов до переконання, що на цій стадії провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе у достатній мірі запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на обставини кримінального провадження.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

З урахуванням вказаних обставин слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, оскільки слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, ухвала слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 08 листопада 2025 року є законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки постановлена згідно норм матеріального права, з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження. Натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційної скаргиОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 08 листопада 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4