Провадження № 1-кс/643/7093/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Салтівського районного суду міста Харкова заяву ОСОБА_3 , подану у порядку ст. 206 КПК України, -

встановив:

17.12.2025 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова із заявою, у порядку ст. 206 КПК України, щодо незаконного утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заяви зазначає, що 16.12.2025 ОСОБА_5 , рухаючись на особистому автомобілі, рухався по кільцевій дорозі міста Харкова, був зупинений на блокпосту біля села Циркуни приблизно о 16:00-16:30, після чого з ним зник зв`язок. Заявник зазначає, що ОСОБА_5 незаконно утримується невстановленими озброєними особами у військових одностроях (фактично тримається під вартою) у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді від 17.12.2025 відкрито провадження за заявою, судовий розгляд призначено 17.12.2025 о 14:00, у судове засідання викликано ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого також зобов`язано забезпечити доставлення ОСОБА_5 та надати документи, на підставі яких останній утримується в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У судовому засіданні ОСОБА_3 заяву підтримав, просив задоволити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 у судовому засіданні просив долучити до матеріалів клопотання документи, які мають значення для його розгляду, оскільки дадуть можливість повно та всебічно дослідити обставини, котрі мали місце, а саме: письмові пояснення та довідку про доставлення (супроводження) громадянина до ТЦК та СП, рапорту про виявлення громадянина ОСОБА_5 , протоколу № 01/8670 про адміністративне правопорушення від 16.12.2025 складеного відносно ОСОБА_5 , витяг щодо перебування ОСОБА_5 на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , копії військового квитка, поіменний список військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_5 і відправленні у складі команди НОМЕР_1 , Наказ Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 2265 від 17.12.2025, облікову картку, карту обстеження та медичного огляду та довідку військово лікарської комісії № 2025-1216-2124-1493-7 від 16.12.2025.

Заперечував щодо задоволення заяви, зазначаючи, що співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 незаконно не утримувався, в тому числі під вартою не перебував. Зазначив що, громадянин ОСОБА_5 знаходився у розшуку як такий, що порушив правила військового обліку, а саме: не проходження (відмова від проходження ВЛК) (п. 2 розділу ІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист»).

16.12.2025 о 18:22 доставлений працівниками НПУ до ІНФОРМАЦІЯ_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та проведення заходів передбачених Постановою КМУ №560 від 15.05.2024 року, а саме проходження військової служби з подальшим призовом на військову службу за мобілізацією.

Після проведення відповідних процедур, громадянин ОСОБА_5 був призваний за мобілізацією Наказом Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 2265 від 17.12.2025 і направлений для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_1 Дніпропетровської області та на даний час на території ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебуває.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали заяви, оцінивши кожен доказ зокрема, а всі разом докази в їх сукупності та взаємозв`язку, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно із ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Згідно з ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайного звільнення з-під варти особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише у тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Судовим розглядом встановлено, що, у даному випадку, на час розгляду клопотання ОСОБА_5 не утримується у межах територіальної юрисдикції Салтівського районного суду міста Харкова, що підтверджується поіменним списком військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_6 і відправлені у складі команди « НОМЕР_1 », поданим до суду представником центру комплектування, відповідно до якого ОСОБА_5 направлений до військової частини « НОМЕР_1 » та наказом Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 за N?2265 від 17.12.2025 згідно якого ОСОБА_5 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлено до військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, заявником не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, що у межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому Кримінальним процесуальним кодексом порядку.

Слідчий суддя зазначає, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст.102, п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, оголошено про проведення загальної мобілізації, у тому числі й на території Харківської області.

Водночас оскарження дій, бездіяльності та рішень суб`єкта владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань мобілізації, відповідно до ст. 19 КАС України, предметно підсудно адміністративним судам, отже, такі скарги не можуть розглядатися у порядку кримінального судочинства.

При цьому, у певних випадках, дії представників центрів комплектування можуть досліджуватися у встановленому КПК України порядку, проте за відмінною від визначеною у ст. 206 КПК України процедурою, що пов`язана з досудовим розслідуванням та судовим розглядом кримінальних проваджень.

Враховуючи викладене, а також те, що станом на час судового розгляду ОСОБА_5 не позбавлений у межах територіальної юрисдикції Салтівського районного суду міста Харкова волі, під вартою не утримується, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність у нього, за вищевикладених обставин, обов`язку захисту прав людини у порядку ст. 206 КПК України щодо цієї особи, а відтак у задоволенні зазначеного клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 22, 23, 24, 26, 206, 376КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 , поданої у порядку ст. 206 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 22.12.2025 о 11:45.

Слідчий суддя ОСОБА_1