Справа № 592/992/18
Провадження № 1-кп/592/20/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в дистанційному судовому провадженні у режимі відеоконференції в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисниці: адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (вхідний № 1617/18 від 15.01.2018) (т. 1 а. п. 1-24) .

До початку судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 , мотивуючи його тим, що 09.10.2025 судом було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.12.2025 включно. Станом на 25.11.2025 розгляд даного кримінального провадження по суті ще не розпочався, докази сторонами кримінального провадження ще не надавались та не досліджувалися. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти громадського порядку, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та, враховуючи суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим в інкримінованому злочині, є підстави вважати, що обвинувачений може вдатись до переховування від суду з метою уникнення покарання. Зазначений ризик також підтверджується тим, що у ході судового розгляду ОСОБА_3 вже оголошувався в розшук та до нього застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зокрема, і після його звільнення повторно. Вказані факти дають достатні підстави вважати, що його дії, як і сам обвинувачений ОСОБА_3 , як особа, представляють підвищену суспільну небезпеку, а тому, перебуваючи на волі, він може залишити місце проживання, переховуватися від суду з метою уникнути покарання за вчинене кримінальне правопорушення. Прокурор вважає за доцільне продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тоді як більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам під час судового розгляду, оскільки ОСОБА_3 ніде не працює, неповнолітніх дітей не має, суспільно корисною працею не займається, до його затримання за місцем реєстрації не проживав, тобто ті фактори, які дають змогу продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мають місце. Прокурор просила продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стоком на 60 діб без визначення розміру застави (вхідний № 46883/25 від 28.11.2025) (т. 7 а. п. 9,10) .

У відкритому судовому засіданні у дистанційному судовому провадженні у режимі відеоконференції обвинувачений ОСОБА_3 та його захисниця адвокат ОСОБА_6 вважали, що немає підстав для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Вона просила змінити її підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену в п. 79 рішення у справі Харченко проти України від 10.02.2011, згідно якій питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (zakon.rada.gov.ua/laws/show/974_662) .

При цьому, суд враховує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, той факт, що органами досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти громадського порядку та моральності, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до семи років, його вік і те, що він неодружений та ніде офіційно не працює, ОСОБА_3 має судимості за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 121 КК України.

З серпня 2022 року обвинувачений ОСОБА_3 перестав з`являтися на судові виклики. У зв`язку з цим, 29.08.2022, 30.09.2022, 24.10.2022, 07.03.2023, 17.10.2023, 07.11.2023, 13.12.2023, 25.12.2023 ухвалами Ковпаківського районного суду м. Суми стосовно нього були застосовані приводи для доставлення його в судові засідання, які залишилися невиконаними.

16.02.2024 Ковпаківський районний суд м. Суми оголосив розшук обвинуваченого ОСОБА_3 та надав дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

28.02.2024 ОСОБА_3 був затриманий та в той же день суд обрав запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 без внесення застави на строк до 27.04.2024 включно.

В подальшому, строк тримання ОСОБА_3 під вартою неодноразово продовжувався та останній раз, 09.10.2025 його було продовжено строк до 05.12.2025 включно.

Вказані факти дають достатні підстави вважати, що його дії, як і сам ОСОБА_3 , як особа, уявляють собою підвищену суспільну небезпеку, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може залишити місце проживання, переховуватися від суду з метою уникнути взагалі відповідальності за вчинене, вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, здобувати собі, як ніде особа, яка ніде офіційно не працює, матеріальні засоби для існування, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, розгляд даного кримінального провадження по суті ще не розпочався, докази сторонами кримінального провадження ще не надавалися та не досліджувалися.

З огляду на викладене, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням відомостей про особу ОСОБА_3 , не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не буде запобігати ризикам, визначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначеним в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу від 28.02.2024, а тому необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого на строк до 30.01.2026 включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 331, 350 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 задовольнити частково.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 24 години 00 хвилин 30.01.2026, не визначаючи розміру застави.

На ухвалу суду може бути подана апеляція протягом п`яти днів з дня її оголошення до Сумського апеляційного суду, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання ним копії судового рішення, через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_7