Провадження № 1-кс/638/2996/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду міста Харкова клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Харкова від 11.09.2025 року у кримінальному провадженні №0001428 від 01.08.2025 року, -

встановив:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , в якому просить частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Харкова ОСОБА_5 від 11.09.2025 року по справі №638/17520/25 на транспортний засіб Mazda CX5 SIGNATURE, 2021 року випуску, синього кольору, VIN: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 29.01.2025, видане 29.01.2025, ключі від Mazda CX5 SIGNATURE, 2021 року випуску, синього кольору, VIN: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , шляхом виключення усіх заборон і обмежень щодо вказаного майна, окрім як заборони розпоряджатися ним; визначити порядок виконання ухвали та перебачити в ухвалі, що заборона розпоряджатися вказаним майном не поширюється на можливість законного володільця (власника) ОСОБА_3 його використовувати і що вказане майно має бути передане законному володільцю (власнику) ОСОБА_3 для користування.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Харкова від 11.09.2025 року накладено арешт на автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 29.01.2025, видане 29.01.2025 року, ключі від Mazda CX5 SIGNATURE, 2021 року випуску, синього кольору, VIN: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 шляхом заборони на будь-яке відчуження, передачу, продаж або інше розпорядження цим транспортним засобом без дозволу слідчого у рамках кримінального провадження. Отже, накладений слідчим суддею арешт не поширюється на право володіння, тобто фактичне утримання речі у себе. Тому починаючи з 11.09.2025 року утримання автомобіля на штрафному майданчику є безпідставним і протиправним, оскільки позбавляє законного володільця можливості користуватись ним. З огляду на викладене автомобіль мав бути переданий на відповідальне зберігання його законному володільцю для його використання без можливості будь-якого відчуження, передачі, продажу або іншого розпорядження ним. Також зазначає, що на даний час відпала необхідність в подальшому застосуванні арешту у обсязі, який визначений в ухвалі. Вказує, що ОСОБА_3 29.01.2025 року шляхом укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу №8046/2025/5096090 від 29.01.2025 у м. Києві, придбала автомобіль марки: MAZDA, модель: СХ-5, 2021 року випуску, синього кольору, VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак: НОМЕР_2 за ціною: 1 500 000 грн. Автомобіль було придбано у громадянки України ОСОБА_6 через довірену особу громадянина України ОСОБА_7 , який представляв інтереси продавця на підставі довіреності від 03.10.2024 зареєстрованої в реєстрі за № 14294 із подальшою перереєстрацією через Територіальний сервісний центр № 8046 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві, який знаходиться за адресою: 03131, м. Київ, вул. Столичне шосе, буд. 104. Під час проведення реєстраційних дій 29.01.2025 у зв`язку із купівлею автомобіля та зміною попереднього власника на нового, посадовими особами Територіального сервісного центру № 8046 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві не встановлено жодних обмежень на здійснення перереєстрації автомобіля. В період з 29.01.2025 по теперішній час ОСОБА_3 є і залишається єдиним законним володільцем (власником) автомобіля, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу: серії НОМЕР_3 від 29.01.2025. На момент здійснення купівлі автомобіля не існувало жодних заборон і перешкод у його придбанні. Крім того, на момент здійснення купівлі автомобіля і до моменту його вилучення ОСОБА_3 не були відомі фактичні обставини, які розслідуються в рамках кримінального провадження № 0001428 від 01.08.2025. ОСОБА_3 не знайома з потерпілою ОСОБА_8 , яка володіла автомобілем в період з 06.09.2024 по 03.10.2024, так само як і з другим власником ОСОБА_6 , яка володіла автомобілем в період з 03.10.2024 по 29.01.2025, оскільки вищевказаний автомобіль було придбано ОСОБА_3 через довірену особу ОСОБА_7 на законних підставах і відплатній основі. Крім того, ОСОБА_3 не повідомлялася про підозру в рамках зазначеного вище кримінального провадження і не має у ньому жодного процесуального статусу. Вважає, що ОСОБА_3 як законний володілець (власник) автомобіля може користуватись цим автомобілем, що в свою чергу не суперечить інтересам досудового розслідування. Вважає необхідним виключення із резолютивної частини ухвали усіх інших заборон, окрім заборони на розпорядження майном. Також вважає необхідним деталізувати порядок виконання ухвали суду для сторони обвинувачення

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав внесене клопотання з підстав, викладених у ньому.

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явились, слідчий надала до суду заяву, згідно якої просив клопотання розглянути у його відсутність, заперечував проти скасування арешту з транспортного засобу. Також надав матеріали кримінального провадження для огляду в судовому засіданні.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку заявника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного.

Встановлено, що Харківським РУП №3 ГУНП України в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0001428 від 01.08.2025 року за ознаками ч.4 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Харкова від 11.09.2025 року накладено арешт на транспортний засіб, ключі документи, вилучені під час огляду місця події 05.09.2025 року (з 13:25 по 13:50) за адресою: частина автодороги № M-21, зі сполученням Могилів-Подільський, а саме: транспортний засіб Mazda CX5 SIGNATURE, 2021 року випуску, синього кольору, VIN: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , видане 29.01.2025 року, ключі від Mazda CX5 SIGNATURE, 2021 року випуску, синього кольору, VIN: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_4 . Заборонено будь-яке відчуження, передачу, продаж або інше розпорядження цим транспортним засобом без дозволу слідчого у рамках кримінального провадження.

Частиною першою статті 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За правилами статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

В цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Так статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею арешт на майно було накладено саме з метою забезпечення збереження речового доказу.

Отже, вказане майно відповідає критеріям ст.98 КПК України, що само по собі є самостійною підставою для накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, і у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. При цьому, майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстави передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Дослідивши надані документи, суд дійшов висновку, що заявником не доведено, що в застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, слідчий суддя зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст.170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України.

Згідно статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 174 КПК України передбачає два випадки можливого скасування раніше накладеного арешту на майно - 1) у застосуванні арешту майна відпала потреба; 2) арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на вищевикладене, приймаючи до уваги, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення клопотання заявника про скасування арешту майна, оскільки існують підстави для тимчасового позбавлення власника (володільця) майна права на відчуження та розпорядження вказаним майном, тобто існує сукупність підстав вважати, що це майно є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по-суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до приписів ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відмова у задоволенні клопотання не позбавляє його права звернутись повторно з відповідним клопотанням, надавши додаткові документи чи обґрунтування.

Щодо визначення порядку виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Харкова ОСОБА_5 від 11.09.2025 року слідчий суддя не вправі вирішувати ці питання в рамках клопотання про скасування арешту майна, що не позбавляє заявника права звернутись з відповідною скаргою в порядку ст.303 КПК України з приводу неповернення тимчасово вилученого майна, якщо заявник вважає наявними підстави для його повернення органом досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Харкова від 11.09.2025 року у кримінальному провадженні №0001428 від 01.08.2025 року залишити без задоволення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 29 грудня 2025 року о 12:20 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1