СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1817/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар судових засідань: ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000464 від 07.05.2025 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таджика, громадянина України, учня 7 класу середньої загальноосвітньої школи №235 ім. В. Чорновола в м. Києві, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

особа, відносно якої розглядається клопотання: ОСОБА_3 ,

законний представник: ОСОБА_5 ,

представник потерпілого: ОСОБА_6 ,

захисник: ОСОБА_7 ,

представник служби у справах дітей: ОСОБА_8 ,

психолог: ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, 11.04.2025, приблизно о 14 год. 30 хв., перебуваючи на території середньої загальноосвітньої школи №235 ім. В.Чорновола, що за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога, 1-б, наніс

малолітньому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Так, 11.04.2024, приблизно о 14 год. 15 хв., ОСОБА_3 , який на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, на території Середньої загальноосвітньої школи №235 ім. В.Чорновола, зустрівся з малолітнім ОСОБА_10 , який постійно чіплявся до малолітнього ОСОБА_3 та ображав останнього за ознаками національності.

В процесі розмови малолітнього ОСОБА_3 з малолітнім ОСОБА_10 , між ними виник конфлікт, в який переріс в обопільну штовханину.

Малолітній ОСОБА_3 , будучи обуреним поведінкою малолітнього

ОСОБА_10 , який не бажав вибачатися за попередні образи, на грунті раптово виниклої неприязні, кулаком правої руки наніс один удар в область носа малолітньому ОСОБА_10 , після чого продовжив наносити хаотичні удари рукою в область голови та носа потерпілого, від чого у ОСОБА_10 пішла носом кров.

В даний конфлікт втрутились малолітній ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , що перебували поруч, які почали відтягувати малолітнього ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_10 один від одного.

Своїми умисними діями, малолітній ОСОБА_3 , який на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, спричинив малолітньому ОСОБА_10 наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму: синці в надбрівній ділянці зліва, в ділянці носа, голови (без зазначення кількості і чіткої яке, згідно висновку експерта відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я);

Дії неповнолітнього ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я малолітньому ОСОБА_10 .

Прокурор в судовому засіданні просила застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

Особа стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру - неповнолітній ОСОБА_3 , повністю визнав свою винуватість у вчиненні суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, при вказаних фактичних обставинах, при цьому зазначив, що щиро кається, зробив для себе належні висновки, та не заперечував проти застосування відносно нього примусових заходів виховного характеру.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_5 захисник ОСОБА_7 , представник потерпілого ОСОБА_6 , представник служби у справах дітей ОСОБА_8 , та психолог ОСОБА_9 не заперечували проти застосування примусових заходів виховного характеру стосовно неповнолітнього ОСОБА_3 у виді застереження.

Суд, вислухавши думку прокурора, неповнолітнього ОСОБА_3 , його законного представника, захисника, представника потерпілого, представника служби у справах дітей та психолога, дослідивши письмові докази, документи, які характеризують особу неповнолітнього, приходить до наступного.

Згідно ст. 497 КПК України, якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, необережного нетяжкого злочину без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.

Під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 97 КК України, неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою ст. 105 КК України.

ОСОБА_3 заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я малолітньому ОСОБА_10 .

Відповідно до ч. 2 ст. 105 КК України суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Відповідно до інформаційного листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 223-1134/0/4-13 від 18.07.2013 «Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх», суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу XI КК України.

Відповідно до ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилось шістнадцять років.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, кримінальній відповідальності підлягають особи, які досягли 16- річного віку.

Ha час вчинення суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України ОСОБА_3 який ІНФОРМАЦІЯ_1 , і якому виповнилося 13 років, не досягнув віку, з якого може наступати кримінальна відповідальність за ч.2 ст. 125 КК України.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 485 КПК України суд враховує: особу неповнолітнього, який на даний час є учнем 7 класу середньої загальноосвітньої школи № 235 ім. В. Чорновол в м. Києві, за місцем навчання характеризується позитивно, стан здоров`я неповнолітнього, умови проживання, які є задовільними і який виховується у повній сім"ї, батьки неповнолітнього достатньо приділяють увагу вихованню та навчанню останнього, даних про його розумове чи інше психологічне захворювання або затримку психічного розвитку не встановлено, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не досягнув віку, з якого може наступати кримінальна відповідальність за ч.2 ст. 125 КК України, тобто він не є суб`єктом даного кримінального правопорушення, а тому на підставі викладеного, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та до ОСОБА_3 необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

Саме такий примусовий захід виховного характеру, на думку суду, зможе забезпечити належне виховання неповнолітнього та попередження вчинення ним суспільно небезпечних діянь.

Процесуальні витрати за залучення експерта на досудовому розслідуванні віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.485,498, 500, 501 КПК України, ст.ст.22, 97, 105 КК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід виховного характеру, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у вигляді застереження.

Процесуальні витрати за залучення експерта на досудовому розслідуванні віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення через Святошинський районний суд м. Києва.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та оголошено 30.09.2025 року.

Суддя ОСОБА_1