Справа № 307/2975/25
Провадження №1-кс/307/617/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000511 від 13 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000511 від 13 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Вказує на те, що ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, під час дії воєнного стану, який постановлено ввести в Україні указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» з неодноразовим продовженням такого та який продовжував діяти на момент вчинення, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, організував незаконне переправлення громадян України, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешк. АДРЕСА_3 , через державний кордон України з Румунією, за грошову винагороду у сумі 9 000 доларів США з кожного. Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом отримання коштів за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_5 , перебуваючи за межами території України, у невстановлений досудовим розслідуванням час, за допомогою соціально орієнтованих груп здійснив пошук осіб призовного віку, які мають намір покинути територію України в незаконний спосіб та отримавши від них згоду надати грошові кошти за вказану послугу у розмірі 9 000 доларів США. Так, зокрема такою особою виявився ОСОБА_7 , який за вказівкою ОСОБА_5 , які отримував за допомогою мобільного зв`язку, прибув 02 серпня 2025 року до міста Ужгород, Закарпатської області, де розмістився в готелі «Аква Ріо Парк», що розташований за адресою: місто Ужгород вулиця Підградська, №33, Закарпатська область та де проживав по 12.08.2025. Також, цього ж дня, близько 16 години 20 хвилин, за вказівкою ОСОБА_5 , вийшов на прилеглу територію вище зазначеного готелю, де передав грошові кошти в сумі 9 000 доларів США громадянину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешк. АДРЕСА_4 , який приїхав на велосипеді, після чого поїхав з отриманими грошовими коштами в невідомому напрямку. Надалі, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій умисел спрямований на незаконне збагачення, шляхом отримання коштів за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, надавав вказівки та поради, громадянину ОСОБА_8 , який погодився надати грошові кошти за надання послуги щодо перетину кордону поза пунктом пропуску у розмірі 9 000 доларів США, та діючи за вказівками ОСОБА_5 , які отримував за допомогою мобільного зв`язку, прибув 03.08.2025 до міста Ужгород, Закарпатської області, де розмістився в готелі «Аква Ріо Парк», що розташований за адресою: місто Ужгород вулиця Підградська, №33, Закарпатська область, разом із ОСОБА_7 , та де проживав по 12.08.2025. Окрім цього, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій умисел спрямований на незаконне збагачення, шляхом отримання коштів за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, за допомогою мобільного зв`язку, надавав вказівки та поради, громадянину ОСОБА_6 , який погодився надати грошові кошти за надання послуги щодо перетину кордону поза пунктом пропуску у розмірі 9 000 доларів США, які полягали у виклику таксі до селища Дубове Тячівського району Закарпатської області 12.08.2025 на 16 годину 30 хвилин, а саме громадянки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешк. АДРЕСА_5 , після чого на автомобілі, який за ним приїде, поїхати до готелі «Аква Ріо Парк», де треба підібрати ще двох осіб, які так само мають намір незаконно перетнути державний кордон України. Отже, 12 серпня 2025 року, близько 16 години 30 хвилин, до будинку №48, по вулиці Андрія Бачинського що в місті Ужгород, приїхала ОСОБА_10 , на власному автомобілі марки «Volkswagen» моделі «Passat», з реєстраційним номером НОМЕР_1 », де підібрала до салону свого автомобіля громадянина ОСОБА_6 , та в подальшому за проханням якого, продовжила свій рух до готелю «Аква Ріо Парк», що розташований за адресою: місто Ужгород вулиця Підградська, №33, Закарпатська область, де до салону вище зазначеного автомобіля за вказівкою ОСОБА_5 , сіли ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , після чого вирушили в напрямок с-ще. Дубове Тячівського району Закарпатської області, та з метою уникнення викриття працівниками правоохоронних органів, а саме які несуть службу на КрП (контрольному пості) при в`їзді в м. Тячів по вул. Армійська Закарпатської області, ОСОБА_10 , поїхала в напрямку с. Угля Тячівського району, чим саме сприяла усуненню перешкоди для подальшого незаконного перетину кордону України, де останні в с. Вільхівці Лази Тячівського району, були затримані працівниками прикордонної служби, відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 », відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 », НОМЕР_2 прикордонного загону при спробі незаконного перетину Державного кордону.

18 вересня 2025 року отримано ухвали Тячівського районного суду про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме за адресою АДРЕСА_4 , у зв`язку з чим 20 вересня 2025 року, в період з 08 години 35 хвилин по 08 годину 52 хвилин, на підставі ухвали Тячівського районного суду від 18 вересня 2025 року (справа №307/2975/25, провадження №1-кс/307/608/25), за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було проведено санкціонований обшук, в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Rеdmi» моделі «Note 14», IMEI1: НОМЕР_3 та IMEI2: НОМЕР_4 , в якому наявний номер мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , який після огляду упаковано в спеціальний пакет НПУ №PSP2151101.

20 вересня 2025 року старшим слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_4 вказаний вилучений мобільний телефон в ході обшуку, визнаний речовим доказом.

З метою збереження речових доказів слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно:мобільний телефон марки «Rеdmi» моделі «Note 14», IMEI1: НОМЕР_3 та IMEI2: НОМЕР_4 , в якому наявний номер мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , який після огляду упаковано в спеціальний пакет НПУ №PSP2151101, належного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешк. АДРЕСА_4 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження вказаного майна.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належним чином повідомлявся.

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000511 від 13 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Після проведення обшуку 20 вересня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 вересня 2025 року, по місцю проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешк. АДРЕСА_4 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Redmi Note 14», IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , із сім карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , який постановою слідчого від 20 вересня 2025 року визнано речовим доказом.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження.

Згідно з ч.5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення; існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; правову підставу для арешту майна, можливість використання останнього, як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч.2 ст.173 КПК України.

Як вбачається з Витягу з кримінального провадження за №0000511 від 13 серпня 2025 рокудо ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Матеріалами клопотання доведено, що зазначене кримінальне правопорушення було вчинено, правову підставу для накладення арешту та можливість використання зазначених речей як доказів в даному кримінальному провадженні.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити та з метою збереження речових доказів слід накласти арешт на тимчасово вилучене майно: мобільний телефон марки «Redmi Note 14», IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , із сім карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , які належать володільцю майна ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканцю АДРЕСА_4 , шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування вказаним майном.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, .

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області задовольнити.

Накласти арешт в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000511 від 13 серпня 2025 року, на тимчасово вилучене майно: мобільний телефон марки «Redmi Note 14», IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , із сім карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , які належать володільцю майна ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканцю АДРЕСА_4 , шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування вказаним майном.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору, володільцю майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 26 вересня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1