г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/572/25
Номер провадження 1-в/213/119/25
У Х В А Л А

02 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі подання в.о. начальника Інгулецького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання у виді позбавлення волі відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.03.2025 за ст.126-1, п.п. 1,5 ч. 1 ст. 91-1 КК України до 2 років обмеження волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2025 до суду надійшло подання в.о. начальника Інгулецького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 з посиланням на те, що за період перебування на обліку останній систематично не виконує обов`язок, покладений на нього судом: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Представник органу пробації в судовому засіданні подання підтримала, просила задовольнити, зазначивши, що неявки ОСОБА_5 до органу пробації носять систематичний характер, а причини неявки не є поважними.

В судовому засіданні засуджений просив відмовити у задоволенні подання, підтвердивши, що дійсно двічі не з`явився на реєстрацію, оскільки він не міг ходити через травму ноги. Він пояснив, що з 21.05.2025 по 30.05.2025 перебував на лікуванні у травматологічному відділенні.

У судовому засіданні засуджений також зазначив, що зараз збирає пакет документів для оформлення інвалідності. Повідомив, що умислу на ухилення від виконання покладених обов`язків не мав.

Захисник також просив відмовити у задоволенні подання.

Дослідивши подання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 05.03.2025 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 126-1, 91-1 ч. 1 п. 1, п. 5 КК України, та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

З 11.04.2025 вирок перебуває на виконанні Інгулецького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

28.04.2025 засуджений ОСОБА_5 під підпис був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, відповідальністю за ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків, систематичного порушення громадського порядку. Того ж дня засудженому була винесена та оголошена під підпис постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої ОСОБА_5 повинен з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації 1-й та 3-й вівторок кожного місяця, заведений листок реєстрації.

Зі змісту подання слідує, що з моменту постановки на облік засуджений ОСОБА_5 порушував порядок та умови відбування покарання, а саме: 29 разів під час іспитового строку був притягнутий до адміністративної відповідальності; 4 рази без поважних причин не з`явився на реєстрацію до відділу пробації; двічі не з`явився за викликами до відділу пробації; не виконує заходи передбачені пробаційною програмою.

Згідно із ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Частиною першою статті 166 КВК України встановлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Суд не приймає до уваги твердження про систематичність вчинення засудженим адміністративних правопорушень, оскільки на підтвердження цього не надано належних доказів копій постанов про накладення адміністративних стягнень.

Суд погоджується, що неодноразово засуджений не з`являвся на реєстрацію, не повідомляючи про причини.

Водночас суд не може не взяти уваги медичну документацію, яка свідчить про наявність у ОСОБА_5 ряду тяжких невиліковних захворювань, викликаних травмою голови, внаслідок чого останній наразі звернувся до МСЕК з метою встановлення групи інвалідності.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 наразі виконує покладені на нього обов`язки, регулярно з`являючись до органу пробації.

Зазначені обставини в сукупності, а також поведінка засудженого, свідчать, що він бажає стати на шлях виправлення та виконувати покладені на нього обов`язки, а тому суд не знаходить підстав для направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, недоведені, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 78 КК України, ст. 166 КВК України ст. ст. 537-539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання в.о. начальника Інгулецького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання у виді позбавлення волі відносно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1