Справа № 286/4190/25
Провадження № 1-кс/286/707/25
У Х В А Л А

24.11.2025 м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2025 року слідчий СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб.

Клопотання мотивоване тим, що згідно вимог ст. 33 Конституції України, окрім іншого, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.

Статтею 64 Конституції України передбачено, окрім іншого, що конституційні права й свободи людини та громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватись окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Пунктом 1 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 (далі - Указ), затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, передбачено, що у зв`язку з військовою агресією проти України в Україні уведено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Відповідно до пункту 3 Указу, окрім іншого, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Надалі, відповідно до вимог п. 1 Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 793/2025 від 20 жовтня 2025 року строк дії воєнного стану в України продовжено з 05 години 30 хвилин 05.11.2025 строком на 90 діб.

При цьому, порядок і вичерпний перелік підстав, за яких громадяни України мають право на виїзд із України, а також перетин державного кордону, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану, визначено Правилами перетинання державного кордону громадянами України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1999 (у редакції від 25.08.2010 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 724), - далі Правила.

Пунктом 26 Правил передбачено, що у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під нас мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому і третьому частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також пункті 214 цих Правил.

Відповідно до вимог п. 12 Правил, окрім іншого, у ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

Таким чином, із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 право на виїзд з України, а також перетин державного кордону, громадянами України без наявних законних підстав тимчасово обмежено.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Президентом України 24.02.2022 постановлено Указ № 65/2022 про оголошення та проведення загальної мобілізації протягом 90 днів з дня набрання чинності Указу, зокрема, на території Житомирської області, дія якого продовжена Указом Президента України № 794/2025 від 20.10.2025.

В порушення вказаних вище вимог, у точно невстановлені досудовим розслідуванням дату та час у ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, виник злочинний умисел, направлений на сприяння незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України наданням засобів та усуненням перешкод.

Так, у достовірно невстановлені досудовим розслідуванням дату та час ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою особистого збагачення за рахунок здійснених кримінально-протиправних дій, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи власні засоби мобільного зв`язку, зв`язалась з невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка в свою чергу організувала її зустріч з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з якими попередньо обумовила організаційні процеси щодо сприяння їхньому переправленню через державний кордон України у напрямку республіки білорусь, визначивши дату особистої зустрічі з ОСОБА_4 в місті Житомир.

В ході листування у меседжері «Телеграм», невстановлена особа та ОСОБА_4 обумовили оплату за її сприяння щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України та 22.11.2025 о 10:13:47 на банківську картку AT «А-БАНК» № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_4 , попередньо була зарахована частина грошових коштів в сумі 2800 грн., які остання отримала, решту грошових коштів ОСОБА_4 мала отримати після "перевезення осіб, тим самим сприяючи вказаним особам незаконному переправленню через державний кордон України з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний, умисел, направлений на сприяння незаконного переправлення осіб через державний кордон України, 22.11.2025, близько 13 год. 40 хв., ОСОБА_4 , використовуючи власний легковий автомобіль марки «FORD ESCAPE» р.н. НОМЕР_2 , прибула на вказаному транспортному засобі до прилеглої території ТРЦ «Глобал UA», що у м, Житомир по вул. Київська, 77, де зустріла ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_4 на легковому автомобілі марки «FORD ESCAPE» р.н. НОМЕР_2 , виїхала з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з м. Житомир та всі разом направились до державного кордону України у напрямку с. Гошів, Овруцької ТГ, Коростенського району, Житомирської області, попередньо визначивши маршрут руху та оминаючи стаціонарні блок-пости, тим самим сприяла вказаним особам незаконному переправленню через державний кордон України шляхом наданням засобів та усуненням перешкод.

Таким чином, ОСОБА_4 наданням засобів, усуненням перешкод та з корисливих мотивів, сприяла незаконному переправленню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 через державний кордон України, однак, під час руху у напрямку до державного кордону України, в с. Ігнатпіль Овруцької ТГ, Коростенського району, Житомирської області, керований нею автомобіль марки «FORD ESCAPE» р.н. НОМЕР_2 , в якому знаходилися вищезазначені особи, 22.11.2025 близько 15 години 30 хвилин було зупинено працівниками Державної прикордонної служби України.

Своїми умисними діями, вираженими у сприянні незаконного переправлення осіб через державний кордон України наданням засобів та усуненням перешкод, щодо кількох осіб, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

Враховуючи вищевикладене, з метою попередження можливості продовження підозрюваною ОСОБА_4 злочинної діяльності (вчиняти нові кримінальні правопорушення), а також з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, запобіганням можливим спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим слідчий просить клопотання задовольнити.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених у ньому, заначив, що підозрювана протягом 2025 року втретє вчиняє дане кримінальне правопорушення.

Підозрювана щодо задоволення клопотання заперечувала, пояснила, що провину свою визнала, про ризики її ніхто не повідомляв, але розуміє, що незнання законів не звільняє від відповідальності. Соромно і тяжко говорити про цю ситуацію. Не знає як пояснити свої дії. Є вагітною на ранніх термінах, тест на вагітність зробила тиждень тому.

Захисник просить обрати підозрюваній запобіжній захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, а у разі не можливості обрати більш м`який запобіжний захід просить обрати заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зазначив, що ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, являється фізичною- особою підприємцем з чого має офіційний дохід та здійснює виплату податків, має постійне місце проживання, де проживає разом із матір`ю ОСОБА_10 , яка являється інвалідом III групи довічно та за якою необхідних постійний догляд у зв`язку із захворюванням у вигляді артифікації лівого ока та задньокапсульною катарактою правого ока, являється раніше не судомою особою та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення вперше, має молодий вік. ОСОБА_4 лише виконувала роль фактично «таксиста» та здійснювала перевезення пасажирів до місця на яке було їй вказано, вона саме фактично не знала куди їй потрібно їхати та здійснювала рух за вказівками пасажирів. Фактично їй було перераховано грошові кошти в сумі 2800 грн. на пальне, відповідно до сьогоднішніх цін на пальне вона за ці кошти придбала 45 літрів палива якого фактично вистачає лише заїхати до м. Овруч з м. Житомира та назад. Будь-яких доказів, що ОСОБА_4 мала корисливий мотив не надано окрім її показів на даному етапі. Відсутні будь- які неспростовні докази у вигляді проведення НСРД, проведення інших слідчих дій передбачених КПК України. Фактично підозрювана не знає яким чином можна незаконно перетнути кордон України та не знає де саме це можливо вчинити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, матеріали надані захисником, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

При обранні запобіжного заходу повинні враховуватись одночасно його мета (ч.1 ст.177 КПК), підстави (ч.2 ст.177 КПК) та інші передбачені законом обставини (ст.178 КПК). Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

22.11.2025 року відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000394 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Вказані відомості внесені у зв`язку з тим, що 22.11.2025 року о 15 год. 41 хв. до ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення від працівників ДПСУ про те, що 22.11.2025 близько 15 год. 30 хв. на автодорозі поблизу с. Ігнатпіль Овруцької ТГ Коростенського району Житомирської області, було зупинено автомобіль марки «FORD ESCAPE» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , яка перевозила ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що мали намір незаконно перетнути державний кордон України.

23.11.2025 року о 09 год. 10 хв. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 332 КК України, враховує положення ст. ст. 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що слідчий суддя на стадії проведення досудового розслідування не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. Таким чином, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих та досліджених в судовому засіданні доказів визначає, що причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду потреб досудового розслідування.

Як зазначено в ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Поряд з цим, слідчий суддя враховує обставини, мету та мотив кримінального правопорушення, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 , яка упродовж поточного року тричі здійснювала в`їзд на територію Коростенського району. Існування ризику можливого незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, а саме змушувати їх відмовитись від дачі показань чи змінити їх, оскільки вони ще не надавали показання безпосередньо суду, а тому перебуваючи на волі остання зможе здійснити на них вплив з метою схиляння до зміни наданих показів щодо участі та ролі її у вчиненні кримінального правопорушення для уникнення кримінальної відповідальності.

Також, підозрювана проживає на віддаленій відстані від місця проведення досудового розслідування, усвідомлюючи тяжкість злочину та невідворотність покарання за його вчинення, може переховуватись від органу досудового розслідування та покинути територію України з цією метою поза межами пунктів пропуску через державний кордон України, а також переховуватись на території України.

Разом із цим, навіть вагітність, про яку зазначила підозрювана, не стала для неї стримуючим фактором для вчинення даного кримінального правопорушення.

Таким чином, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної слідчий суддя враховує не лише наявність у кримінальному провадженні вагомих доказів обгрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, а також особу підозрюваної та стан її здоров`я.

Посилання захисника, що підозрювана має міцні соціальні зв`язки, являється фізичною- особою підприємцем, проживає разом із матір`ю ОСОБА_10 , яка являється інвалідом III групи довічно та за якою необхідних постійний догляд у зв`язку із захворюванням у вигляді артифікації лівого ока та задньокапсульною катарактою правого ока, не можуть бути враховані, як однозначна підстава для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також безпідставними є доводи захисника щодо наявності у підозрюваної постійного місця проживання, оскільки на думку слідчого судді, наявність постійного місця проживання неможливо віднести до тих безумовних стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваною дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної, слідчим суддею на даному етапі не встановлено та стороною захисту не доведено.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого, погоджене з прокурором, необхідно задовольнити, а до підозрюваної застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК, не зможуть забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

ОСОБА_4 затримано 22.11.2025 року, про що свідчать матеріали клопотання.

У зв`язку з чим, строк дії ухвали про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислювати з моменту затримання останньої, тобто з 22.11.2025 року.

Поряд з цим, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 5 ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається у межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 грн..

Враховуючи наведене вище, та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 зокрема те, що вказане кримінальне правопорушення за ч.3 ст.332 КК України, яке відносяться до категорії тяжкого злочину, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, практику Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірною для нього, слідчий суддя вважає, що застава у виді 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 грн., не порушує права підозрюваної та інших осіб, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні.

Вказаний розмір застави, на переконання слідчого судді, є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на неї законом обов`язків.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 182 - 184, 186, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати 60 днів і закінчується 20 січня 2026 року.

Визначити заставу у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, яка може бути внесена у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок суду у будь-який момент строку тримання під вартою.

У разі внесення застави підозрювана особа звільняється з-під варти і на неї покладаються наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за їх вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Вказані обов`язки покладаються на підозрювану строком на два місяці з моменту звільнення її з-під варти внаслідок внесення застави.

У разі невиконання підозрюваною зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваній негайно після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1