Справа № 732/935/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/726/25
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 серпня 2025 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пекурівка, Городнянського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальна середня освітою, одруженого, працюючого водієм у ФОП ОСОБА_10 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 червня 2024 року за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання провідного інспектора Чернігівського районного сектору №3 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_11 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання, призначеного вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 червня 2024 року.

В обґрунтування ухваленого рішення місцевим судом зазначено, що поведінка засудженого хоча і не була взірцевою, проте адміністративні правопорушення, вчинені ним з необережності, грубого порушення громадського порядку при цьому ОСОБА_8 не допущено і тяжких наслідків від його дій для суспільства не настало, а тому мета покарання, зокрема, виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень наразі досягається без його ізоляції від суспільства.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання провідного інспектора Чернігівського районного сектору №3 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_8 . Вказує на те, що будучи повідомленим про необхідність дотримання встановлених судом обов`язків та необхідність належної поведінки, яка полягає у не вчиненні адміністративних правопорушень, ОСОБА_8 упродовж іспитового строку вчинив п`ять адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що свідчить про небажання засудженого ставати на шлях виправлення та ігнорування ним принципів звільнення від відбування покарання з іспитовим строком. У зв`язку з чим, Чернігівським районним сектору №3 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області до Городнянського районного суду Чернігівської області було подано клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_8 . Однак, ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 18.03.2025 року у задоволенні подання органу пробації було відмовлено. Проте, після винесення вказаної ухвали, стало відомо про вчинення ОСОБА_8 ще шести адміністративних правопорушень. Отже, систематичне вчинення ОСОБА_8 адміністративних правопорушень, незважаючи на винесене уповноваженим органом з питань пробації застереження, свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та ігнорування принципів звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора на підтримку вимог апеляційної скарги, заперечення засудженого та його захисника проти вимог скарги, дослідивши матеріали судового провадження та особової справи засудженого, перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання, окрім іншого, про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Згідно ч. 3, 6 ст. 539 КПК України таке клопотання розглядається протягом 10 днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно із правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

За наслідками розгляду клопотання суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Системний аналіз положень ст. 539 КПК України дає можливість прийти до висновку, що, з урахуванням вимог кримінального процесуального кодексу України, за результатами розгляду клопотання судом першої інстанції повинно бути прийнято рішення про задоволення або відмову у його задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Із положень ст. 166 КВК України вбачається, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Як вбачається із матеріалів справи, вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 червня 2024 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 27.05.2024 між прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_8 . ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, визначені пп. 1, 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

ОСОБА_8 з 15.07.2024 перебуває на обліку в Чернігівському районному секторі №3 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області.

23.07.2024 ОСОБА_8 ознайомлено з його правами та обов`язками, йому були роз`яснені порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а також наслідки порушення цих умов. Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію він був зобов`язаний з`являтись для реєстрацію, дні реєстрації не порушував.

Так, 11.07.2024 за ч. 1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_8 притягувався до адміністративної відповідальності, за що 15.10.2024 із останнім була проведена індивідуально-профілактична бесіда з приводу недопущення систематичного вчинення адміністративних правопорушень та винесено застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного судом покарання. ОСОБА_8 було наголошено, що у разі подальшого невиконання обов`язків або систематичного вчинення адміністративних правопорушень, матеріали будуть направлені до суду для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Після проведеної профілактичної бесіди та наголошення про відповідальність за невиконання покладених судом обов`язків, засуджений продовжував порушувати порядок та умови іспитового строку, а саме притягувався до адміністративної відповідальності: 22.11.2024 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та 23.12.2024 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, після чого 18.02.2025 із засудженим була проведена індивідуально-профілактична бесіда з приводу недопущення систематичного вчинення адміністративних правопорушень та винесено застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного судом покарання.

19.02.2025 до Городнянського районного суду Чернігівської області було направлено клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного судом покарання, у задоволенні якого ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 18.03.2025 було відмовлено. Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 22.04.2025 вказану ухвалу суду було залишено без змін.

Після постановлення Городнянським районним судом Чернігівської області ухвали від 18.03.2025 до Чернігівського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області надійшли постанови про притягнення засудженого ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративних стягнень, а саме: 20.10.2024 за ч.1 ст.126 КУпАП штраф 425,00 грн; 08.11.2024 за ч.1 ст.126 КУпАП штраф 425,00 грн; 23.11.2024 за ч.2 ст.122 КУпАП штраф 510,00 грн; 02.12.2024 за ч.1 ст.126 КУпАП штраф 425,00 грн; 13.01.2025 за ст.124 КУпАП штраф 850,00 грн, після чого 14.04.2025 із засудженим була проведена індивідуально-профілактична бесіда з приводу недопущення систематичного вчинення адміністративних правопорушень та винесено застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного судом покарання.

Також, 14.03.2025 засуджений ОСОБА_8 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 340,00 грн. Для надання пояснень та проведення індивідуально-профілактичної бесіди ОСОБА_8 надіслано виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 03.06.2025. Неявок для реєстрації до Чернігівського РС №3 без поважних причин не було.

В клопотанні про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання органом пробації наведено обґрунтування, що засуджений ОСОБА_8 ухиляється від виконання покладених на нього судом обов`язків в частині неодноразового порушення порядку та умов іспитового строку, а саме систематичного вчинення адміністративних правопорушень, хоча був попереджений про відповідальність за невиконання вироку суду, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та довести своє перевиховання.

Відмовляючи у задоволенні подання про скасування звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що наведені в поданні обставини не дають можливості зробити однозначний висновок про умисне невиконання засудженим без поважних причин покладених на нього обов`язків і свідчать лише про легковажне відношення до покладеного судом обов`язку, аналіз змісту вчинених ОСОБА_8 адміністративних правопорушень, які пов`язані з недотриманням вимог дорожньої розмітки, не поданням сигналу світловим покажчиком відповідного напрямку при повороті, керуванням транспортним засобом без чинного поліса обов`язкового страхування, проїздом перехрестя на заборонений сигнал світлофора, свідчить про те, що всі вони пов`язані з порушеннями Правил дорожнього руху, які вчиняються з необережності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду та наголошує, що грубого порушення громадського порядку при цьому ОСОБА_8 не допущено і тяжких наслідків від його дій для суспільства не настало.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені у клопотанні органу пробації факти притягнення до адміністративної відповідальності, з урахуванням наданих ним пояснень, не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання, так як адміністративні порушення не спричинили шкідливих наслідків і не були грубими. Штрафи за притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_8 оплачувалися.

Колегія суддів вважає, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку прокурором та представником органом пробації не доведено.

Слід звернути увагу, що доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_8 є подібними до наведених у клопотанні органу пробації, які були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали належну правову оцінку, з якою колегія суддів погоджується.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконання, що твердження прокурора щодо наявності підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_8 та направлення його для відбування призначеного судом покарання є необґрунтованими, оскільки доводи викладені ним в апеляційній скарзі не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою застосування ч.2 ст.78 КК України.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_8 жодного разу не допустив пропусків з`явлення на реєстрацію, офіційно працює та забезпечує себе матеріально, позитивно характеризується за місцем проживання, не порушує громадський порядок, алкогольними напоями не зловживає. А тому вчинення адміністративних правопорушень з необережності, не може свідчити про небажання засудженого стати на шлях виправлення, а також не можна стверджувати, що вчинені засудженим правопорушення є систематичними та вказують на цілеспрямоване і постійне вчинення засудженим порушень громадського порядку.

Із засудженим постійно проводяться профілактичні бесіди та неодноразово ОСОБА_8 попереджений про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбуття призначеного покарання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали справи не містять переконливих мотивів чи обставин, які б підтверджували необхідність ізоляції ОСОБА_8 від суспільства, та вказували б на небажання останнього стати на шлях виправлення, який протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення не вчинив, а також, враховуючи вид та незначність вчинених адміністративних порушень, його молодий вік.

Враховуючи, що судом не було допущено порушень вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність при розгляді клопотання органу пробації, колегія суддів не знаходить підстав для скасування законної, обґрунтованої ухвали суду першої інстанції, а відповідно, і для задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 серпня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні подання провідного інспектора Чернігівського районного сектору №3 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_11 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання та направлення ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 червня 2024 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4