Справа № 502/2459/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2025 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря : ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

захисника адвоката: ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6

представника потерпілої адвоката: ОСОБА_7 ,

перекладачів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000387 від 10.06.2017 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вилкове Кілійського району Одеської області, громадянки України, одруженої, з повною загальною середньою освітою, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В:

10.06.2017 року приблизно о 17:00 ОСОБА_4 знаходячись на вулиці біля будинку за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в результаті раптово виниклого на ґрунті тривалих неприязних стосунків умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень, вихопила з рук ОСОБА_6 сапу, якою нанесла останній один дотичний удар тупою металевою частиною в праву половину лобно-тім`яної області голови, від якого сапа зісковзнула на плече потерпілої, після чого ОСОБА_4 завдала їй ще один удар гострою металевою частиною сапи в праву половину лобно-тім`яної області голови, чим спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку, уламкового дірчатого вдавленого перелому правої половини лобної кістки з поширюванням лінії перелому на лузгу правої скроневої кістки з наявністю забійної рани правої половини лобної області голови, які є небезпечними для життя тілесними ушкодженнями та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, а також синець зовнішньої поверхні правого плеча та синець зовнішньої поверхні правого передпліччя, які мають скороминущі незначні явища тривалістю не більше 6 днів та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_4 спричинила умисне тяжке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнала та пояснила суду, що працювала в м. Одесі по догляду за людьми похилого віку. Коли приїхала додому з роботи, на наступний день, десь у другій половині дня, їй зателефонували та попросили вийти на роботу. Зібрала речі в сумку, в цей час її чоловік ОСОБА_10 приїхав з рибалки, та вийшла із сумкою з двору на вулицю. В той момент, на вулиці біля свого двору ОСОБА_6 здійснювала полив рослин пластиковою поливалкою, її чоловік ОСОБА_11 у дворі підв`язував виноград. Коли вона вийшла з двору на вулицю, ОСОБА_6 одразу почала зачіпати її та зясовувати стосунки. Почалась сварка. Тоді з двору вибіг ОСОБА_11 та накинувся на неї. Потім, на вигуки про допомогу, з двору вибіг її чоловік - ОСОБА_10 , та відтягнув ОСОБА_11 .. У цей момент ОСОБА_6 підсковзнулась та впала у єрик поруч з двором. Тоді вона вхопила сумку й втекла до своєї матері. Зазначила, що в єрику, куди впала ОСОБА_6 , ростуть дерева, шипшина, є каміння. Прибігши до матері, пояснила їй, що трапилася сварка з ОСОБА_6 .. Потім швидко зібралася та поїхала до Одеси на роботу. На наступний день від матері дізналася, що ОСОБА_6 у лікарні надавалася медична допомога, оскільки остання отримала ушкодження. На поставлені питання вказала, що під час сварки штовхалися та тягали одна одну за волосся, царапалися, ніякої сапи не було, була тільки поливалка, під час конфлікту у ОСОБА_6 не було ніяких ушкоджень, ніяких свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не бачила. З цивільним позовом не згодна у повному обсязі.

Не дивлячись на невизнання своєї провини, вина ОСОБА_4 підтверджується наступним доказами, показами потерпілої та свідків.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 повідомила суду, що обвинувачену знає добре. Оскільки мешкали в одному дворі, а їх чоловіки є рідними братами. Події сталися 10 червня 2017 року приблизно о 17й годині. Перед цим що вранці того дня, коли відбулися події, що ставляться за вину обвинуваченій, вона пішла на базар, де купила продукти на роботу, після чого знаходилась на роботі до 16-ї години. Коли після 16-ї години вона повернулась додому, то побачила ОСОБА_14 , яка знаходились на їх спільному подвір`ї. В цей час приїхав чоловік обвинуваченої, ОСОБА_15 стала кричати на чоловіка з приводу того, що він не може з`ясувати стосунки з нею та її чоловіком ОСОБА_16 щодо електропостачання до їхньої частини будинку. Після цього ОСОБА_6 вийшла на вулицю і стала сапою вирубувати траву. До неї підійшла її сусідка ОСОБА_17 і вони разом розмовляли. В цей час з двору вибігла ОСОБА_15 і вдарила її рукою в область шиї. Далі з двору вибіг ОСОБА_18 та вдарив її чоловіка. ОСОБА_15 взяла сапу та завдала їй удару по голові з початку тупим предметом сапи а друй раз гострим кінцем сапи. ОСОБА_17 намагалася вихватити сапу, але обвинувачена кричала що все одно її уб`є. В цей час ОСОБА_19 вдарив її у шію, від удару вона упала в канаву. Сусідка ОСОБА_13 допомогла їй підвестися і викликала «швидку допомогу». Після цього вдома лікарі надали їй першу медичну допомогу та доставили до лікарні. Обробляли рану, зробили рентген знімок, викликали невропатолога. Наступного дня з м. Ізмаїл приїхав реанімобіль, на якому її доставили на лікування до м. Одеси. Там зробили КТ. Заявлений цивільний позов до обвинуваченої підтримує з підстав, викладених у ньому, та просить стягнути з обвинуваченої на свою користь 16 420,78 гривень в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та 500 000 гривень в рахунок відшкодування спричиненої моральноїшкоди.

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_20 , показала суду, що вона у день події, приблизно о 16-й годині, підходила до будинку, де проживають родини ОСОБА_21 , по вулиці Рибачий канал, та почула, що у дворі відбувається сварка ОСОБА_22 зі своїм чоловіком ОСОБА_10 , у зв`язку з чим свідок не стала заходити на подвір`я, а зупинилась на вулиці та стала розмовляти з ОСОБА_23 , яка стояла на вулиці біля хвіртки. При цьому її чоловік ОСОБА_24 у дворі підв`язував виноград. Після цього ОСОБА_15 вискочила на вулицю, штовхонула ОСОБА_25 у спину. Після цього ОСОБА_26 вийшов на вулицю та став запитувати ОСОБА_15 про те, що сталося та з`ясовував, чому вона штовхнула його дружину. В цей час на вулицю вибіг її чоловік ОСОБА_18 та наніс удар ОСОБА_27 і між ними виникла бійка. ОСОБА_25 стала намагатись їх заспокоїти. Потім ОСОБА_15 вирвала з рук ОСОБА_25 сапу та замахнулась на неї і завдала удару по голові тупим кінцем сапи, але сапка зісковзнула на плече. Після цього ОСОБА_15 завдала ще один удар гострим кінцем металевої частини сапи по голові ОСОБА_25 , після, чоловік обвинуваченої ОСОБА_19 зіштовхнув потерпілу у єрік. Овинувачена та її чоловік недавали допомогти потерпілій. Обвинувачена, що на її думку перебувала у стані алкогольного сп`яніння, вигнала її з подвір`я погрожуючи сапою.

Свідок ОСОБА_28 , в судовому засіданні пояснила, що влітку 2017 року, це була субота, зранку у дворі Унгарових по вулиці Рибачий канал, з боку де жила ОСОБА_29 гучно лунала музика. Після вона виїхала на острів на цілий день, а повертаючись, приблизно о 17- й годині додому, зустріла ОСОБА_30 , яка коло свого двору сапкою вбирала траву, привіталися та вона запросила її до себе у баню і пішла її топити, згодом у себе у дворі почула крики з вулиці, вона бросила дрова та побачила, як до неї у калітку забігає чоловік ОСОБА_31 ОСОБА_26 у якого руки та лице були у крові. Він просив її допомогти і вони разом побігли до їх будинку де на вулиці, вона побачила ОСОБА_14 , яка стояла на «кладці» та тримала в руці сапу та кричала у бік ОСОБА_25 : «я тебе вб`ю, сяду, але вб`ю!» . ОСОБА_25 в цей час стояла у «єрику» (штучному каналі) у багнюці та крові, що стікала з голови. Коли вона стала допомагати ОСОБА_25 вибратися та просити телефон, щоб викликати швидку та поліцію, ОСОБА_32 , забігла у двір, та одразу вибігла з сумкою й зникла.. Свідок, разом з ОСОБА_33 допомогла ОСОБА_25 , вибратись з каналу, завела її до себе у двір та допомогла умитись, надала свій одяг, після чого викликала швидку допомогу. Потім приїхала швидка та забрала ОСОБА_25 до лікарні. Як саме ОСОБА_15 завдавала удари ОСОБА_25 , свідок не бачила а чула лише зі слів ОСОБА_34 . Додала, що на момент, конфлікту поруч перебував ОСОБА_18 . Крім того пояснила суду, що ОСОБА_35 з ОСОБА_36 давно мали на меті виселити ОСОБА_37 та ОСОБА_25 , в них давній конфлікт з цього приводу. На запитання прокурора відповіла, що в момент конфлікту, жодних тілесних ушкоджень на ОСОБА_38 вона не бачила. Агресивної поведінки ОСОБА_25 або погроз у бік ОСОБА_15 вона також не чула та не бачила, додавши що ОСОБА_15 перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Куди поділася сапка вона не знає.

Крім того, враховуючи Постанову Верховного Суду від 14.02.2024 у справі № 459/874/20 в судовому засіданні було заслухано покази свідка ОСОБА_11 , які надавалися ним під час першого судового розгляду іншому складу суду, що забезпечило сторонам достатні процесуальні гарантії, здатні компенсувати неможливість його допиту під час нового судового розгляду, що не порушувало права обвинуваченої на справедливий судовий розгляд.

Так свідок ОСОБА_11 пояснив, що потерпіла ОСОБА_6 доводиться йому дружиною, а обвинувачена ОСОБА_4 є дружиною його брата ОСОБА_10 . Того дня його дружина ОСОБА_6 близько 17-години повернулась з роботи і вийшла на вулицю, щоб сапою вирубати траву. Він у цей час знаходився у дворі та підв`язував виноград. Обвинувачена разом зі своїм чоловіком ОСОБА_10 знаходились у дворі та з`ясовували стосунки між собою. Зокрема, ОСОБА_4 пред`являла йому претензії з приводу того, що він не може показати себе, хто у дворі головний. Після цього вона вибігла з двору на вулицю та вдарила його дружину. Він підбіг до ОСОБА_4 та намагався відгородити свою дружину від неї. В цей час з двору вибіг його брат ОСОБА_10 , який наніс йому спочатку удар по руці, а потім в голову. Далі свідок побачив, як обвинувачена вириває сапу з рук його дружини і б`є її в голову обухом від сапи. Сапа сковзнула по голові дружини, від чого удар прийшовся на плече. Далі обвинувачена нанесла другий удар гострим кінцем сапи по голові його дружини, від чого вона впала. Після цього обвинувачена втекла.

Свідок ОСОБА_39 у судовому засіданні пояснила, що на момент подій працювала фельдшером на станції швидкої допомоги у м. Вілкове, був виклик до швидкої, рік вона не пам`ятає, приїхавши на виклик в м. Вілкове побачила ОСОБА_40 у якої була рублена рана на волосяній частині голові, яку в подальшому, зі слів медичної сестри, шили у лікарні. Потерпіла скаржилася на біль та вказала, що її вдарили сапою, хто саме свідок не пам`ятає. В подальшому потерпіла була доправлена до лікарні.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 показав суду, що 10.06.2017 після обіду свідок приїхав з рибалки, дружина ОСОБА_4 вже була дома. Вона сказала, що буде знову їхати до м. Одеси на роботу, бо подзвонили й попросили. Обвинувачена зібрала сумки та вийшла з двору на вулицю. Тоді свідок почув з вулиці жіночі крики і вийшов у двір та через огорожу побачив як його дружина ОСОБА_4 та сусідка ОСОБА_6 сваряця між собою. У цей час вибіг співмешканець ОСОБА_6 ОСОБА_11 на вулицю та разом з нею накинулися на обвинувачену. Тоді він також вибіг на вулицю та почав відтягувати ОСОБА_11 .. Обвинувачена вирвалася від ОСОБА_6 , а та підслизнулася й впала у єрик. У цей час ОСОБА_11 втік. ОСОБА_6 вилізла з єрика та пішла до себе у двір, за нею пішов і ОСОБА_11 . Після чого свідок ОСОБА_10 почув якісь крики між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 .. Останні, як зазначив свідок, сварилися, й крики лунали зі сторони кухні. Потім ОСОБА_11 та ОСОБА_6 вийшли з двору та свідок ОСОБА_10 побачив у ОСОБА_6 кров у правій частині голови десь на скроні. Згодом приїхала швидка і ОСОБА_11 та ОСОБА_6 поїхали у лікарню, де, як він дізнався через деякий час, ОСОБА_6 надавали медичну допомогу. На поставлені питання ОСОБА_10 зазначив, що ніякої сапи не було і він не бачив, хто викликав швидку не знає. Також зазначив, що можливо ОСОБА_6 могла отримати тілесні ушкодження під час падіння у єрик, оскільки там є скло, каміння й різне сміття.

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_41 пояснила, що обвинувачена ОСОБА_4 доводиться їй донькою. Напередодні того дня, коли сталися вказані події, донька приїхала з м. Одеси, де працювала. Вранці вони разом з донькою сходили на ринок, після чого вдома стали готувати їсти. Потім донці зателефонував її чоловік ОСОБА_18 і вона пішла до себе додому. В домі де проживає її донька завжди були конфлікти, оскільки. Через деякий час донька прибігла до неї додому і повідомила, що між ОСОБА_21 відбулася бійка. При цьому на руках у доньки свідок побачила садна та синці. У стані алкогольного сп`яніння вона не знаходилась. Донька зібрала речі і повідомила, що повертається до м. Одеси, після чого поїхала.

Допитаний в судовому засідані судово-медичний експерт ОСОБА_42 пояснив суду, що при судово-медичному дослідженні(Висновок експерта № 57, складеного за наслідками судово-медичної експертизи, проведеної з 27.06.2017 р. по 30.06.2017 р.) експерту було надано оригінал медичної картки стаціонарного хворого з Вілківської міської лікарні, рентгенограми, КТ скани, МРТ- скани та низка інших медичних документів. При проведені експертизи протоколи первиної хірургічної обробки рани та опитування лікаря надані не були, тому висновок експерта базувався на наявних матеріалах у зв`язку з чим не навсі питання було надано відповіді.За результатами дослідження у потерпілої було виявлено наступні тілесні ушкодження відкрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку, уламкового дірчатого вдавленого перелому правої половини лобної кістки, синець зовнішньої поверхні правого плеча та синець зовнішньої поверхні правого передпліччя. Питання щодо тяжкості ушкоджень перед експертом не ставилось. Однак, відповідно до «правил» зазначені тілесні ушкодження голови є тяжкими. Решта питань, що виникають в учасників провадження на вирішення експерта не ставились та потребують проведення окремого дослідження.

Крім показів свідків, експерта та потерпілої вина обвинуваченої підтверджується наступними доказами:

- Рапортом інспектора-чергового Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 10.06.2017 р., зареєстрованого в ЖЄО за № 1954 про те, що 10.06.2017 о 18:50 надійшло повідомлення від м/с швидкої м. Вилкове, що з ушкодженням голови внаслідок сварки з братом звернулась ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_2 . Вказаний факт раніше був зареєстрований в ЖЄО 1948 від 10.06.2017 р. в Кілійському ВП /Т. 2, а.с. 6/.

- Рапортом інспектора-чергового Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 10.06.2017 р., зареєстрованого в ЖЄО за № 1948 про те, що 10.06.2017 о 17:30 зі служби 102 надійшло повідомлення від сусідки про те, що 10.06.2017 о 17:26 за адресою: АДРЕСА_2 брат вдарив сестру та її чоловіка сапкою по голові. Швидку викликали. Потерпіла ОСОБА_43 /Т. 2, а.с. 7/.

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.06.2017 р., згідно якого ОСОБА_6 просить вжити заходи до ОСОБА_4 , яка 10.06.2017 р. на вулиці Рибачий Канал біля хвіртки її будинку побила її та два рази вдарила її сапою, внаслідок чого вона потрапила до лікарні /Т. 2, а.с. 8/.

- Протоколом огляду місця події від 10.06.2017 р., складеного за наслідками проведеного слідчим огляду ділянки місцевості по вул. Рибачий Канал в м. Вилкове Кілійського району Одеської області біля будинку № 17, в ході проведення якого біля вхідної хвіртки на вулиці виявлено прим`яту траву та на березі каналу виявлено сліди від ступень, вдавлені в болото /Т. 2, а.с. 9-11/.

- Протоколом проведення слідчого експерименту, складеного 12.07.2017 р. за наслідками проведеного слідчим за участю свідка ОСОБА_20 слідчого експерименту, в ході якого свідок розповіла та показала, яким чином ОСОБА_44 штовхнула ОСОБА_40 , яка сапала траву біля будинку АДРЕСА_2 , після чого підібрала сапу, яку впустила ОСОБА_45 , та завдала їй два удари в область голови та плеча /Т. 2, а.с. 19-21/.

- Протоколом проведення слідчого експерименту, складеного 08.12.2017 р. за участю підозрюваної ОСОБА_4 , в ході якого підозрювана розповіла та показала, як, перебуваючи 10.06.2017 р. приблизно о 17:00 біля подвір`я будинку за місцем свого мешкання, в присутності ОСОБА_34 вихопила з рук ОСОБА_6 сапу та нанесла один удар обуховою частиною в область голови, після чого взяла свою сумку з речами та поїхала до м. Одеси, перед цим викинувши сапу в р. Дунай /Т.2,а.с.29-32/.

- Висновком експерта № 57, складеного за наслідками судово-медичної експертизи, проведеної з 27.06.2017 р. по 30.06.2017 р., відповідно до якого: «1. У ОСОБА_6 виявлено наступні тілесні ушкодження відкрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку, уламкового дірчатого вдавленого перелому правої половини лобної кістки з поширюванням лінії перелому на лузгу правої скроневої кістки, з наявністю забійної рани правої половини області голови та згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень п. 2.1.3 п. А та Б є небезпечними для життя тілесними ушкодженнями та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження спричинені від дії будь-якого тупого твердого предмету, котрий має обмежені форми та розміри, виступаючі частини якого мають контактну поверхню обмеженого розміру в межах до 2,5 см по довжині та 1,5 см по ширині. По давності утворення ці ушкодження могли бути спричинені 10.06.2017 р. та відповідають обставинам випадку. Також ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження синець зовнішньої поверхні правого плеча та синець зовнішньої поверхні правого передпліччя, які могли бути спричинені від дії тупих, твердих предметів та за давністю утворення відповідають термінам дії часу обставин випадку, мають скороминущі незначні явища, тривалістю не більше 6 днів та відносяться до легких тілесних ушкоджень. 2. Спричинена ОСОБА_6 відкрита черепно-мозкова травма у формі уламкового дірчатого вдавленого перелому правої половини лобної кістки з поширюванням лінії перелому на лузгу правої скроневої кістки, забій головного мозку, з наявністю забійної рани правої половини області голови, є небезпечним для життя тілесним ушкодженням» /Т. 2, а.с. 15-17/.

- Висновком експерта № 147, складеного за наслідками додаткової комісійної судово-медичної експертизи, проведеної з 04.07.2025 року /т. с. VII. арк.51-75 /.

Суд відноситься критично та не приймає до уваги покази обвинуваченої ОСОБА_4 в тій частині, що вона взагалі не вчиняла інкримінованого їй злочину тобто не наносила удари, а також приходить до висновку, що ці покази направлені на уникнення нею кримінальної відповідальності, вважає їх неправдивими та нелогічними. Крім того дані твердження суперечать іншим доказам, які суд приймає до уваги та вважає їх належними, допустимими та достовірними, що підтверджують її винність у скоєнні вказаного злочину та покладені в основу обвинувачення визнаного судом доведеним.

Крім того, суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_10 , який є чоловіком обвинуваченої, та вважає, що озвучені ним, в судовому засіданні пояснення надані в інтересах обвинуваченої для уникнення її від відповідальності за вчинене діяння. Вказані свідчення спростовуються вищенаведеними доказами по справі, які суд вважає належними і допустимими.

Оцінюючи надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення доведена, оскільки беззаперечно підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку.

При цьому, здійснюючи кваліфікацію дій обвинуваченої судом було враховано наявність тривалих неприязних стосунків між родинами обвинуваченої та потерпілої, спрямованість і інтенсивність активних протиправних дій обвинуваченої і характер спричинених нею потерпілій тілесних ушкоджень.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої в скоєнні інкримінованого їй злочину повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду і вона підлягає кримінальному покаранню, оскільки її дії органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 121 КК України, кваліфіковано вірно, а саме як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_4 суд встановив, що остання є громадянкою України, одружена, непрацює, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, раніше не судима. Однак суд звертає увагу зокрема, на суперечливі характеристики стосовно поведінки обвинуваченої за місцем проживання та досудову доповідь органу пробації, згідно якої обвинувачена має високий ризик небезпеки для суспільства.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинуваченої, обставини, що впливають на її відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

З урахуванням тяжкості скоєного злочину суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті КК України, оскільки саме таке покарання буде сприяти її виправленню та попередженню скоєння нових злочинів, а також буде необхідним та достатнім.

Щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 , який підлягає вирішенню з урахуванням відповідних норм діючого законодавства, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України - матеріальна та моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України та п. п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб; розмір відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань, зазнаних позивачем та інших обставин.

Як зазначено в ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

А відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши це в заяві по суті справи або окремій письмовій заяві.

Як зазначено в ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Судом встановлено, що протиправними діями обвинуваченої потерпілій спричинено матеріальну шкоду у вигляді понесених витрат на лікування, а саме: придбання медичних препаратів за призначенням лікарів, діагностику та переїзд до лікувальних закладів, сума яких потерпілою у цивільному позові визначена у 16 420,78 гривень.

З урахуванням доказів наданих потерпілою на підтвердження позовних вимог та які були досліджені в ході судового розгляду, суд на підставі вищенаведених положень законодавства вважає за можливе задовольнити його в цій частині у повному обсязі.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, який потерпілою було визначено у розмірі 500 000 гривень, суд враховує, що потерпіла внаслідок протиправних дій обвинуваченої отримала тяжке тілесне ушкодження, яке завдало їй фізичного болю та емоційного стресу, призвело до вимушених змін у житті потерпілої, яка повинна була знаходитись на стаціонарному лікуванні, проходити призначені їй медичні процедури та отримувати медикаментозне лікування, що, на думку суду, створювало їй певний дискомфорт та незручності.

Також суд погоджується з потерпілою з приводу того, що у зв`язку з отриманою травмою вона відчуває тривогу з приводу майбутнього, зокрема у зв`язку з тим, що достеменно невідомі наслідки, які можуть бути в майбутньому у зв`язку з отриманим нею тілесним ушкодженням. Крім того, суд враховує відсутність через отримані потерпілою тілесні ушкодження можливості працевлаштуватись та заробляти собі на життя.

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги положення ст. 3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, враховуючи обставини вчинення обвинуваченою тяжкого насильницького злочину, зміст та обґрунтування заявлених потерпілою позовних вимог, характер та обставини заподіяння їй моральної шкоди, пов`язаної з посяганням на здоров`я потерпілої, тривалість її лікування і наслідки завданої травми, тривалість психологічних страждань, суд вважає, що з урахуванням принципів розумності та справедливості, достатнім відшкодуванням спричиненої обвинуваченою протиправними діями відносно потерпілої моральної шкоди буде грошова сума у розмірі 200 000 гривень.

Таким чином, заявлені потерпілою позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази сторонами кримінального провадження не надавались.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 ч. 15 ст. 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, та на підставі цього закону призначити покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , 16 420,78 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 200 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, всього 216 420,78 гривень.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 не обирати.

Після набрання вироком законної сили, доручити відділенню поліції № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області затримати ОСОБА_4 та доставити її до місця відбування покарання.

Строк покарання обчислювати з моменту її фактичного затримання.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений. Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка утримується під вартою з моменту вручення копії вироку. Негайно вручити копію вироку, після його проголошення, обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1