Провадження № 1-кс/344/6152/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ НП України в Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 03.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189, ч.3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в

Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 03.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189, ч.3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що, у серпні 2025 року ОСОБА_4 , переслідуючи корисливі мотиви, знаючи, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, за пособництва ОСОБА_7 , вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , з метою вимагання та отримання у ОСОБА_14 грошових коштів у сумі 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США (що згідно курсу валют НБУ становить 33 084 560 гривень та є особливо великим розміром), як повернення неіснуючого боргу.

З метою досягнення своєї мети по заволодінню чужим майном потерпілого ОСОБА_14 шляхом вимагання, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , діючи за пособництва ОСОБА_7 та за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , відповідно до попередньо узгоджених між ними домовленостей, 20.08.2025 біля 13.50 год., прибули до будинку ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_1 , де зустрілися з останнім та, погрожуючи застосуванням насильства, в тому числі заподіянням йому тяжких тілесних ушкоджень, знищенням його майна, вимагав у нього передати їм грошові кошти у сумі 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США.

25 серпня 2025 року, приблизно о 08.30 год., ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , та іншими не встановленими в ході досудового розслідування особами, повторно прибули на АДРЕСА_1 , де пройшли на території домоволодіння, яке належить ОСОБА_14 , зустрілися з останнім та, погрожуючи застосування насильства щодо нього та його близьких родичів повторно пред`явили вимогу передати їм 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США. При цьому ОСОБА_13 наніс ОСОБА_14 удар кулаком правої руки в обличчя від чого той впав на землю, відчувши фізичну біль. Продовжуючи злочинні дії по вимаганню коштів, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 , заламавши ОСОБА_14 руки за спину, поставили його на ноги, після чого ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 продовжили погрожувати йому насильством. При цьому, з метою демонстрації справжності своїх злочинних намірів, ОСОБА_12 сокирою, яку знайшов в домоволодінні потерпілого, наніс ОСОБА_14 не менше двох ударів по ногах в районі колін, спричинивши фізичну біль.

В результаті умисних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 дружина

ОСОБА_14 ОСОБА_15 , сприймаючи погрози застосуванням насильства, в тому числі заподіянням тяжких тілесних ушкоджень її чоловіку як реальні, а також, бажаючи припинити спричинення йому тілесних ушкоджень, на вимогу ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 написала по їхній вказівці розписку про отримання в борг грошових коштів в сумі 300 000 (триста тисяч) доларів США, отримавши яку, ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 поїхали з місця події.

Таким чином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ковалівка, Коломийського району, Івано-Франківської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, непрацюючий, одружений, одна неповнолітня дитина, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

04.09.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189 КК України.

Як зазначено у клопотанні, обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, заявами та допитами потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , протоколами впізнання по фотографіях та іншими матеріалами кримінального провадження.

В ході досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальним, оскільки ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки досудове розслідування триває та підозрюваний, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вчиняти такі дії;

незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 відомі потерпілі та місця їх проживання, повні анкетні дані інших підозрюваних, після чого він, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування.

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду, тим самим затягуювати строки досудового розслідування чи судового розгляду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 раніше не одноразово притягувався до кримінальної відповідальності, проте на шлях виправлення не став та вчиняв нові злочини, офіційно не працює, джерело його існування не відоме, на даний час підозрюється у вчиненні корисливого злочину, а тому з метою отримання прибутку останній, перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти злочини, а саме вимагання.

На думку органу досудового розслідування, зазначені вище обставини, тяжкість інкримінованих злочинів, дані про особу ОСОБА_4 його соціальні зв`язки, дають підстави вважати про те, що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти заявленим ризикам та дієвості кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому, просив клопотання задовольнити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання та просили відмовити в його задоволенні, обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, 04.09.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ковалівка, Коломийського району, Івано-Франківської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, непрацюючий, одружений, одна неповнолітня дитина, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя зауважує, що зміст матеріалів кримінального провадження, які додано до клопотання, свідчить про те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, які містяться у матеріалах справи, а саме: відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, заявами та допитами потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , протоколами впізнання по фотографіях та іншими матеріалами кримінального провадження.

При вирішенні питання обгрунтованості пред`явленої ОСОБА_4 підозри слідчий суддя також враховує пояснення самого підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні, відповідно до яких він визнав свою присутність під час спілкування з потерпілими, однак заперечував факт вчинення насильства.

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування певною сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні підстави для висновку про можливу причетність ОСОБА_4 до злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки, ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки досудове розслідування триває та підозрюваний, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вчиняти такі дії;

незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_4 відомі потерпілі та місця їх проживання, повні анкетні дані інших підозрюваних, після чого він, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування.

- вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України), оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (на даний час судимість погашена), проте на шлях виправлення не став та підозрюється у вчиненні нових злочинів, відомості про наявність у нього офіційного місця роботи відсутні, джерело його існування не відоме, на даний час підозрюється у вчиненні корисливого злочину, а тому з метою отримання прибутку останній, перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти злочини, а саме вимагання.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором доведено існування зазначених у клопотанні ризиків.

В ході розгляду клопотання стороною захисту не спростовано існування ризиків, на які покликається слідчий у поданому клопотанні, і слідчий суддя вважає такі ризики наявними.

Всі висловлені в судовому засіданні доводи захисту не дають достатніх підстав слідчому судді вважати доведеним відсутність встановлених ризиків, і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Крім того, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

В ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором доведено, що в даному кримінальному провадженні, враховуючи конкретні його обставини та інкриміновану ОСОБА_4 участь у кримінальному правопорушенні, наслідки даного правопорушення, його характер, щодо підозрюваного неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні.

На думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, цілодобового домашнього арешту як про це клопотала сторона захисту, не унеможливить прояву встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260,261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

В результаті кримінального правопорушення, у вчиненні якого на даному етапі обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , яке є особливо тяжким злочином, застосовувалося фізичне та психологічне насильство щодо потерпілих, докази на підтвердження чого містяться в матеріалах клопотання.

Крім того, зі змісту оголошеної ОСОБА_4 підозри та наданих слідчому судді доказів (протоколів допиту потерпілих) вбачається, що саме ним висловлювалися погрози застосування насильства, а також психологічне насильство щодо підозрюваних, одна з яких є жінкою.

Слідчий суддя також враховує, що таке кримінальне правопорушення, як вимагання, саме по собі супроводжується психологічним насильством стосовно потерпілого.

Вказана обставина враховується слідчим суддею при вирішенні питання щодо можливості не визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

На думку слідчого судді, застосування психологічного насильства, вчинення такого насильства одночасно кількома особами щодо одного підозрюваного (тобто у стані неспівмірності фізичної сили), є вкрай негативною формою зухвалості і прямою підствою для слідчого судді не визначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави щодо підозрюваного.

Відтак, враховуючи вищевикладене, обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, наслідки злочину, вчинення таких дій із застосуванням психологічного насильства, вважаю за необхідне не визначати заставу, як альтернативний запобіжний захід, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , існування ризиків, які можуть перешкодити встановленню істини в даному кримінальному провадженні, відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження на цьому його етапі.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 01 листопада 2025 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_4 під варту в залі суду, а тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_19 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.09.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1