Справа № 712/2632/15-к
Провадження № 1-кп/712/10/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю: прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

захисника - ОСОБА_9

потерпілого - ОСОБА_10

обвинуваченої - ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 000088 від 20.02.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Білоусівка, Драбівського району, Черкаської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_11 обвинувачується у зловживанні владою та службовим становищем та службовому підробленні, притягненні завідомо невинної особи до кримінальної відповідальності, тобто, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України, які вона вчинила за наступних обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його припинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення (повідомлення про підозру) не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію» міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 20 Закону України «Про міліцію» працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади. Працівник міліції при виконанні покладених на нього обов`язків керується тільки законом, діє в його межах і підпорядковується своїм безпосередньому і прямому начальникам.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 17 КПК України визначено презумпцію невинуватості. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий, зокрема, уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії, звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих ( розшукових ) дій, повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється

Статтею 131 КПК України передбачено види заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема п. 8) - затримання особи.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотання слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 176 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою. У ч. 2 ст. 176 КПК України передбачено, що тимчасовим запобіжним заходом є також затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку визначеному Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Досудовим розслідуванням установлено, що наказом начальника управління МВС України в Черкаській області від 10.07.2013 № 151 о/с майор міліції ОСОБА_11 призначена на посаду старшого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст.ст. 1, 20 Закону України «Про міліцію», ОСОБА_11 виконує функції офіційного представника державного збройного органу виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, інтереси суспільства та держави від противоправних посягань, тобто є службовою особою правоохоронного органу - представником влади, на якого ч. 2 ст.19 Конституції України, ч. 1 ст. З, ст. 4, ч. ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про міліцію» покладено обов`язки: діяти тільки на підставі, в межах повноважень і способом, який передбачений Конституцією та законами України, у своїй діяльності керуватися принципами законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості, виконувати свої обов`язки неупереджено, у точній відповідності з законом, поважати гідність особи і виявляти до неї гуманне ставлення, захищати права людини, у взаємовідносинах з громадянами виявляти високу культуру і такт.

Також, у відповідності з приміткою 2 до статті 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, є особи, зазначені у п. 1 примітки до ст. 364, посади яких згідно зі статтею 2, 25 Закону України «Про державну службу» віднесені до третьої, четвертої, п`ятої та шостої категорій, а також судді, прокурори і слідчі, керівники, заступники керівників органів державної влади та управління, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Згідно функціональних обов`язків, з якими старший слідчий слідчого відділу Соснівського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області майор міліції ОСОБА_11 ознайомлена під підпис, остання має статус службової особи, яка займає відповідальне становище в системі правоохоронних органів і наділена спеціальними повноваженнями в кримінальному провадженні, а також маючи спеціальне звання «майор міліції», є службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Під час досудового розслідування ОСОБА_11 , як слідчий, самостійно приймає процесуальні рішення, за винятком випадків, коли законом передбачено одержання вмотивованого рішення слідчого судді, суду або згоди прокурора, і є відповідальним за законне і своєчасне виконання цих рішень.

При виконанні своїх службових обов`язків ОСОБА_11 , як слідчий, згідно вимог ч. 2 ст. 9 КПК України зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, та у відповідності до ч. 1 от. 40 КПК України уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії, звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру, здійснювати інші повноваження, передбачені КПК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що наказом начальника УМВС України в Черкаській області від 10.07.2013 майор міліції ОСОБА_11 призначена на посаду старшого слідчого ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи службовою особою та представником влади, вчинила умисні дії, що дають підстави для повідомлення їй про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів проти правосуддя та службових злочинів, які вона зчинила за наступних обставин.

Починаючи з 22.11.2013, у місті Києві на Майдані Незалежності розпочалися безстрокові мирні збори громадян на підтримку європейського вектора зовнішньої політики України та зміни чинної влади. Аналогічні заходи проводились і у місті Черкаси на Соборній площі та інших місцях.

У січні 2014 року у місті Черкаси невстановленими слідством службовими особами із числа керівництва ІНФОРМАЦІЯ_4 була надана незаконна вказівка начальнику ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_12 використовуючи підпорядкованих працівників міліції громадської безпеки, окрема спецпідрозділу РМОП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » та інших, затримувати громадян, які можуть мати відношення до участі у масових мирних акціях протесту у місті Черкаси, примусово доставляти їх до підпорядкованих ІНФОРМАЦІЯ_7 .

На виконання незаконної вказівки, 23.01.2014 слідчим відділом Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000308 за фактом організації невідомими особами масових заворушень, блокування та захоплення 23.01.2014 невстановленими особами приміщення ІНФОРМАЦІЯ_8 , що розташоване в АДРЕСА_2 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України.

Постановою першого заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 - начальника слідчого відділення підполковника міліції ОСОБА_13 від 23.01.2014 проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчій групі у складі слідчих слідчого відділення ІНФОРМАЦІЯ_10 , до складу якої, у тому числі, включено ОСОБА_11 та визначено її старшою групи слідчих і відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України її зобов`язано керувати діями інших слідчих.

У січні 2014 року у місті Черкаси, невстановленими слідством особами доведено до відома слідчих та прокурорів, які приймали участь у розслідуванні даного кримінального провадження та здійсненні процесуального керівництва ним, явно незаконну вказівку про необхідність затримання та притягнення до кримінальної відповідальності завідомо невинних учасників мирної громадської акції « ІНФОРМАЦІЯ_11 ».

Окремі працівники правоохоронних органів, зокрема старший слідчий ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_11 погодились вчинити такі незаконні дії.

При цьому, вказані службові особи розраховували одержати для себе неправомірну вигоду у вигляді подальшого сприяння невстановленими слідством особами з числа керівництва правоохоронних органів у кар`єрному гості, яке могло відбутися після успішного виконання злочинного завдання на грунті сформованого вищим керівництвом враження про них, як про виконавських працівників та прихильників існуючої на той час влади.

Так, в ніч з 23 на 24 січня 2014 року невстановлені співробітники з числа ІНФОРМАЦІЯ_5 неподалік будівлі ІНФОРМАЦІЯ_8 , що у АДРЕСА_2 затримали ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та примусово доставили до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Слідчий слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділу Соснівського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області майор міліції ОСОБА_15 , здійснюючи досудове розслідування кримінального провадження №0000308, реалізуючи злочинний намір, 24.01.2014 о 06.00 год., перебуваючи у службовому кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_9 , розташованому по АДРЕСА_3 , зловживаючи владою та своїм службовим становищем, діючи умисно з кар`єристських спонукань, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе у вигляді просування по службі, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, достовірно знаючи, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які підстави для затримання ОСОБА_14 , зокрема останній затриманий не під час вчинення злочину, чи безпосередньо після його вчинення, а також за відсутності очевидців, потерпілих та сукупності очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події, які б вказували, що саме ОСОБА_14 щойно вчинив злочин, незважаючи на відсутність доказів вини ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, всупереч вимогам, ч. 3 ст. 132, ч. 1 ст. 208 КПК України, склав протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Діючи умисно, зловживаючи службовим становищем, виконуючи явно незаконну вказівку керівництва, ОСОБА_15 вчинив службове підроблення, а заме особисто склав і вніс до протоколу затримання завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_14 затриманий безпосередньо під час вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, хоча будь-яких фактичних даних про причетність останнього до організації масових заворушень, блокування та захоплення приміщення ІНФОРМАЦІЯ_8 , а також активної участі у масових заворушеннях, у матеріалах кримінального провадження на момент затримання не було і в ході подальшого досудового розслідування не встановлено.

При цьому, в матеріалах кримінального провадження на час затримання ОСОБА_14 були лише дані журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених ІНФОРМАЦІЯ_10 та не було передбаченого додатком № 7 Статуту патрульно-постової служби міліції України, затвердженого Наказом ІНФОРМАЦІЯ_14 від 28.07.1994 № 404 рапорту про затримання ОСОБА_14 .

Крім того, сам затриманий ОСОБА_14 категорично заперечував а загалі будь-яку причетність до участі в акціях протесту та пояснив, що разом зі своїми товаришами перебував на місці указаних подій вже після їх закінчення.

Підписавши завідомо неправдивий документ - протокол про затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, ОСОБА_15 надав йому статусу з офіційного документа, який засвідчив факт, що має юридичне значення і змінив правовідносини, оскільки з моменту затримання, громадяни ОСОБА_14 набув статусу підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України і став учасником кримінального провадження.

Складений завідомо неправдивий офіційний документ - протокол про втримання ОСОБА_14 ОСОБА_15 передав для виконання черговому ІНФОРМАЦІЯ_9 , унаслідок чого останній був поміщений та незаконно утримувалися в ізоляторі тимчасового тримання ІНФОРМАЦІЯ_15 аж до обрання йому 25.01.2014 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Подальше розслідування даного кримінального провадження відносно ОСОБА_14 постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 доручено старшому слідчому ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_11 .

З метою притягнення завідомо невинного ОСОБА_14 до кримінальної відповідальності, ОСОБА_11 , будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, вирішила скористатися повноваженнями слідчого у кримінальному провадженні № 0000308.

Старший слідчий ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_11 отримавши явно незаконну вказівку керівництва правоохоронних органів про притягнення завідомо невинних учасників мирної громадської акції « ІНФОРМАЦІЯ_11 » до кримінальної відповідальності, із терористських спонукань, погодилася її виконати.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, у якому були відсутні необхідні та достатні докази участі ОСОБА_14 у вчиненні масових заворушень, достовірно знаючи, що ОСОБА_14 безпідставно затриманий за організацію та активну участь у масових заворушень, блокування та захопленні приміщення ІНФОРМАЦІЯ_8 , що по АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 прийняла рішення притягнути його до кримінальної відповідальності.

Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_11 24.01.2014, перебуваючи в службовому приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_9 , по АДРЕСА_3 , діючи умисно, з кар`єристських спонукань, з метою одержання неправомірної вигоди у вигляді просування по службі та неправомірної вигоди для невстановлених слідством осіб із числа керівництва правоохоронних органів, у вигляді усунення перешкод з боку учасників мирних акцій, зловживаючи владою та своїм службовим становищем, діючи умисно всупереч інтересам служби, ігноруючи вимоги ст. 9 КПК України щодо обов`язку слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження та забезпечити прийняття законних процесуальних рішень та ч. 1 ст. 276 КПК України, згідно якої повідомлення про підозру здійснюється у випадках-затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення, наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, склала у вказаному провадженні письмове повідомлення ОСОБА_14 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України.

При цьому, ОСОБА_11 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, особисто склала та внесла у повідомлення про підозру вигадані нею завідомо неправдиві відомості про те, що 23.01.2014 ОСОБА_14 приймав активну участь у масових заворушеннях, блокуванні та захоплення приміщення ІНФОРМАЦІЯ_8 , що по АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_14 своїми умисними діями вчинив активну участь у масових заворушеннях та блокування будівлі, що забезпечує діяльність органів державної влади, тобто злочини, передбачені ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України.

Склавши завідомо неправдивий документ - повідомлення про підозру, ОСОБА_11 чітко усвідомлювала, що обставини вказані нею у підозрі не відповідають матеріалам кримінального провадження і вона притягує до кримінальної відповідальності завідомо невинного ОСОБА_14 за вчинення закінчених складів злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України.

Також, ОСОБА_11 достовірно знала, що жодних дій, передбачених диспозиціями статей 294, 341 КК України, пов`язаних із організацією масових заворушень, а також активної участі у масових заворушеннях, блокуванні та захоплення приміщення ІНФОРМАЦІЯ_16 ОСОБА_14 не вчиняв і вчинити не міг, оскільки матеріалами кримінального провадження не підтверджено факт перебування ОСОБА_14 на місці скоєння масових заворушень та у час їх скоєння.

Однак, бажаючи виконання свого злочинного умислу, спрямованого на притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, поєднаного з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину, ОСОБА_11 зчинила службове підроблення - склала та підписала завідомо неправдивий документ - повідомлення про підозру, після чого 24.01.2014 відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КПК України, особисто надала це письмове повідомлення про підозру на погодження процесуальному керівнику - заступнику прокурора міста Черкаси молодшому раднику юстиції ОСОБА_16 .

Крім того, в ніч з 23 на 24 січня 2014 року невстановлені співробітники з числа ІНФОРМАЦІЯ_5 неподалік будівлі ІНФОРМАЦІЯ_8 , що у АДРЕСА_2 затримали ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_17 та примусово доставили до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Слідчий відділення розслідування лінії карного розшуку слідчого відділу СУ УМВС України в Черкаській області майор міліції ОСОБА_17 , здійснюючи досудове розслідування кримінального провадження -Na 0000308, реалізуючи злочинний намір, 24.01.2014 о 04.00 год., перебуваючи у службовому кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_9 , розташованому по АДРЕСА_3 , зловживаючи владою та своїм службовим становищем, діючи умисно з кар`єристських спонукань, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе у вигляді просування по службі, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, достовірно знаючи, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які підстави для затримання ОСОБА_10 , зокрема останній затриманий не під час вчинення злочину, чи безпосередньо після його вчинення, а також за відсутності очевидців, потерпілих та сукупності очевидних ознак та тілі, одязі чи місці події, які б вказували, що саме ОСОБА_10 щойно вчинив злочин, незважаючи на відсутність доказів вини ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, всупереч вимогам, ч. 3 ст. 132, ч. 1 ст. 208 КПК України, склав протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Діючи умисно, зловживаючи службовим становищем, виконуючи явно незаконну вказівку керівництва, ОСОБА_17 вчинила службове підроблення, а саме особисто склала і внесла до протоколу затримання завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_10 затриманий безпосередньо під час вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, хоча будь-яких фактичних даних про причетність останнього до організації масових заворушень, блокування та захоплення приміщення ІНФОРМАЦІЯ_8 , а також активної участі у масових заворушеннях, у матеріалах кримінального провадження на момент затримання не було і в ході подальшого досудового розслідування не встановлено.

При цьому, в матеріалах кримінального провадження на час затримання ОСОБА_10 не було даних про його безпосередню участь у зазначених подіях та не було передбаченого додатком № 7 Статуту патрульно-постової служби міліції України, затвердженого Наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.07.1994 № 404 рапорту про затримання ОСОБА_10 .

Крім того, сам затриманий ОСОБА_10 категорично заперечував взагалі будь-яку причетність до участі в акціях протесту та пояснив, що разом зі своїми товаришами перебував на місці указаних подій вже після їх закінчення.

Підписавши завідомо неправдивий документ - протокол про затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, ОСОБА_17 надала йому статусу офіційного документа, який засвідчив факт, що має юридичне значення і змінив правовідносини, оскільки з моменту затримання, громадяни ОСОБА_18 набув статусу підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України і став учасником кримінального провадження.

Складений завідомо неправдивий офіційний документ - протокол про затримання ОСОБА_10 , ОСОБА_17 передала для виконання черговому ІНФОРМАЦІЯ_9 , унаслідок чого останній був поміщений та незаконно утримувалися в ізоляторі тимчасового тримання ІНФОРМАЦІЯ_15 аж до обрання йому 25.01.2014 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Подальше розслідування даного кримінального провадження відносно ОСОБА_10 постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 доручено старшому слідчому ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_11 .

З метою притягнення завідомо невинного ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності, ОСОБА_11 , будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, вирішила скористатися повноваженнями слідчого у кримінальному провадженні № 0000308.

Старший слідчий ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_11 отримавши явно незаконну вказівку керівництва правоохоронних органів про притягнення завідомо невинних учасників мирної громадської акції « ІНФОРМАЦІЯ_11 » до кримінальної відповідальності, із кар`єристських спонукань, погодилася її виконати.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, у якому були відсутні необхідні та достатні докази участі ОСОБА_10 у вчиненні масових заворушень, достовірно знаючи, що ОСОБА_10 безпідставно затриманий за організацію та активну участь у масових заворушень, блокування та захопленні приміщення ІНФОРМАЦІЯ_8 , що по АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 прийняла рішення притягнути його до кримінальної відповідальності.

Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_11 24.01.2014, перебуваючи в службовому приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_9 , по АДРЕСА_3 , діючи умисно, з кар`єристських спонукань, з метою одержання неправомірної вигоди у вигляді просування по службі та неправомірної вигоди для невстановлених слідством осіб із числа керівництва правоохоронних органів, у вигляді усунення перешкод з боку учасників мирних акцій, зловживаючи владою та своїм службовим становищем, діючи умисно всупереч інтересам служби, ігноруючи вимоги ст. 9 КПК України щодо обов`язку слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження та забезпечити прийняття законних процесуальних рішень та ч. 1 ст. 276 КПК України, згідно якої повідомлення про підозру здійснюється у випадках затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення, наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, склала у вказаному провадженні письмове повідомлення ОСОБА_10 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України.

При цьому, ОСОБА_11 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, особисто склала та внесла у повідомлення про підозру вигадані нею завідомо неправдиві відомості про те, що 23.01.2014 ОСОБА_10 приймав активну участь у масових заворушеннях, блокуванні та захоплення приміщення ІНФОРМАЦІЯ_8 , що по АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_10 своїми умисними діями вчинив активну участь у масових заворушеннях та блокування будівлі, що забезпечує діяльність органів державної влади, тобто злочини, передбачені ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України.

Склавши завідомо неправдивий документ - повідомлення про підозру, ОСОБА_11 чітко усвідомлювала, що обставини вказані нею у підозрі не відповідають матеріалам кримінального провадження і вона притягує до кримінальної відповідальності завідомо невинного ОСОБА_10 за вчинення закінчених складів злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України.

Також, ОСОБА_11 достовірно знала, що жодних дій, передбачених диспозиціями статей 294, 341 КК України, пов`язаних із організацією масованих заворушень, а також активної участі у масових заворушеннях, блокуванні та захоплення приміщення ІНФОРМАЦІЯ_16 ОСОБА_10 не вчиняв і вчинити не міг, оскільки матеріалами кримінального провадження не підтверджено факт перебування ОСОБА_10 на місці скоєння масових заворушень та у час їх скоєння.

Однак, бажаючи виконання свого злочинного умислу, спрямованого на притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, поєднаного з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину, ОСОБА_11 вчинила службове підроблення - склала та підписала завідомо неправдивий документ - повідомлення про підозру, після чого 24.01.2014 відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КПК України, особисто надала це письмове повідомлення про підозру на погодження процесуальному керівнику - заступнику прокурора міста Черкаси молодшому раднику юстиції ОСОБА_16 .

У свою чергу, заступник прокурора міста Черкаси молодший радник юстиції ОСОБА_16 , будучи службовою особою, працівником правоохоронного органу, на якого покладено обов`язок здійснення процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні, і який, у відповідності до вимог ст. 29 ЗУ «Про прокуратуру», повинен забезпечити дотримання стану законності у ході досудового розслідування, охорону прав і інтересів осіб при здійсненні кримінального провадження та запобігти незаконному притягненню особи до кримінальної відповідальності, порушив Присягу працівника прокуратури і вчинив зловживання службовим становищем та службове підроблення.

Так, прокурор ОСОБА_16 24.01.2014, отримавши в приміщенні прокуратури міста Черкаси, розташованому в АДРЕСА_4 , повідомлення слідчих ІНФОРМАЦІЯ_10 про затримання осіб за підозрою у вчиненні блокування будівлі, що забезпечує діяльність органів державної влади та активній участі у масових заворушеннях, у тому числі і повідомлення слідчих ОСОБА_15 та ОСОБА_17 про затримання ОСОБА_14 та ОСОБА_10 за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, прибув до свого службового кабінету.

Знаходячись у своєму службовому кабінеті процесуальний керівник - прокурор ОСОБА_16 ознайомився із матеріалами кримінального провадження № 0000308 за фактом організації та вчинення масових заворушень, блокування та захоплення будівлі ІНФОРМАЦІЯ_8 від 23.01.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, у якому був затриманий ОСОБА_14 та ОСОБА_10 .

У матеріалах кримінального провадження містились копії рапортів міліції про затримання близько 40 осіб за організацію та вчинення масових заворушень, блокування та захоплення будівлі ІНФОРМАЦІЯ_8 23.01.2014, копії протоколів огляду місця події, протокол про затримання ОСОБА_14 та ОСОБА_10 .

При цьому, в матеріалах кримінального провадження на той час були лише дані журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених ІНФОРМАЦІЯ_10 та не було передбаченого додатком № 7 Статуту патрульно-постової служби міліції України, затвердженого Наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.07.1994 № 404 рапорту про затримання ОСОБА_14 та ОСОБА_10 .

Крім того, самі затримані ОСОБА_14 та ОСОБА_10 категорично заперечував взагалі будь-яку причетність до участі в акціях протесту та пояснили, що разом зі своїми товаришами перебували на місці указаних подій вже після їх закінчення.

Таким чином, у матеріалах провадження будь-яких доказів про причетність ОСОБА_14 та ОСОБА_10 до участі в указаних подіях не було і в ході подальшого досудового розслідування не встановлено.

Ознайомившись та оцінивши зібрані докази, достовірно знаючи про те, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які підстави, передбачені ч. 1 ст. 276 КПК України, необхідні для повідомлення про підозру ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , вказані особи затримані всупереч вимог ч. 1 ст. 208 КПК України не на місці вчинення злочину чи безпосередньо після його вчинення, і достатніх доказів для їх підозри не має, ОСОБА_16 , користуючись повноваженнями прокурора у кримінальному процесі, не вжив передбачених законом заходів до перевірки правомірності затримання ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , поновлення їх конституційних прав і негайного звільнення з під варти.

Навпаки, підтримуючи злочинні дії працівників міліції ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_11 , останній погодився виконати незаконну вказівку керівників правоохоронних органів про притягнення завідомо невинних учасників мирної громадської акції « ІНФОРМАЦІЯ_11 » до кримінальної відповідальності та штучно створити докази для обрання їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_16 , 24.01.2014, знаходячись у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_18 , розташованого в АДРЕСА_4 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з кар`єристських спонукань, з метою : держання неправомірної вигоди для самого себе у вигляді просування по службі та неправомірної вигоди для невстановлених слідством осіб із числа керівництва правоохоронних органів у вигляді усунення перешкод з боку мітингувальників, використовуючи своє службове становище як прокурора, всупереч інтересам служби, за відсутності законних, достатніх і допустимих доказів вини ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , достовірно знаючи про те, що у повідомлення про підозру останнім внесені завідомо неправдиві відомості, які не відповідали матеріалам кримінального провадження та зібраним доказам, 5 порушення вимог ст. 36, 276, 277, 278 КПК України, погодив письмове повідомлення про підозру ОСОБА_14 та ОСОБА_10 у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України.

Погоджуючи вказані повідомлення про підозри, у які були внесені завідомо неправдиві відомості про вчинення злочину, прокурор ОСОБА_16 чітко усвідомлював, що притягує до кримінальної відповідальності завідомо невинних осіб за вчинення закінчених складів злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України.

При цьому він достовірно знав, що жодних дій, передбачених диспозиціями статей 294, 341 КК України, пов`язаних із організацією та участю у масових заворушеннях, блокуванні та захопленні будівлі ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 не вчиняли і не могли вчинити, оскільки матеріалами кримінального провадження не підтверджено їх перебування у місці скоєння даних злочинів та у час їх скоєння.

Однак, бажаючи реалізувати спільний злочинний умисел, спрямований на притягнення завідомо невинних осіб до кримінальної відповідальності, поєднаного з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжких злочинів, процесуальний керівник - заступник прокурора міста Черкаси Черкаської області ОСОБА_16 підписав завідомо неправдивий документ - повідомлення про підозру, надавши йому статусу офіційного документа, який засвідчив факт, що має юридичне значення, а саме притягнення ОСОБА_14 та ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, яких останній не вчиняв, що було необхідно для подальшого обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і передав його для виконання слідчим.

Після цього, ОСОБА_11 , зловживаючи владою та своїм службовим становищем, 24.01.2014, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_9 , доводячи до кінця спільний злочинний умисел, спрямований на притягнення завідомо невинних ОСОБА_14 та ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності, у порядку ч. 1 ст. 278 КПК України, особисто о 15.30 год. та 16.10 год. відповідно, вручила останнім завідомо неправдиве письмове повідомлення про їх підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, тобто, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. З КПК України, притягнула останніх до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів, чим створила умови для обмеження фізичної свободи і подальшого незаконного тримання під вартою ОСОБА_14 та ОСОБА_10 .

Також ОСОБА_11 , продовжуючи досудове розслідування кримінального провадження №0000308, 25.01.2014, знаходячись у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_9 , розташованого в АДРЕСА_3 , зловживаючи владою та своїм службовим становищем, діючи умисно, з метою обрання завідомо невинним учасникам мирної громадської акції «Євромайдан» запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, достовірно знаючи, що підстав для застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_14 та ОСОБА_10 немає, оскільки вони затримані всупереч вимог ч. 1 ст. 208 КПК України та незаконно повідомлені про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, використовуючи протокол про затримання та повідомлення про підозру, за відсутності інших достатніх, належних та допустимих доказів для підозри у вчиненні масових заворушень, блокуванні будівлі, що забезпечує діяльність органів державної влади, а також за відсутності підстав та ризиків, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України склала та підписала клопотання до ІНФОРМАЦІЯ_19 про обрання завідомо невинним підозрюваним ОСОБА_14 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, у клопотанні ОСОБА_11 безпідставно та надумано вказала завідомо неправдиві відомості про те, що вина ОСОБА_14 та ОСОБА_10 повністю підтверджується зібраними доказами, а також те, що ОСОБА_14 та ОСОБА_10 можуть переховуватися від органів досудового розслідування та можуть впливати на свідків, може вчинити інше правопорушення, безпосередньо підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, тобто вчинила службове підроблення.

Після цього, ОСОБА_11 надала вказані клопотання, які містили завідомо неправдиві відомості, для погодження процесуальному керівнику - заступнику прокурора міста Черкаси ОСОБА_16 .

У свою чергу, ОСОБА_16 , продовжуючи свої умисні злочині дії, направлені на завідомо незаконне притягнення учасників мирних масових акцій протесту до кримінальної відповідальності та завідомо незаконне обрання відносно них міри запобіжного заходу у вигляді - тримання під вартою, знаходячись у службовому кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_18 , що по АДРЕСА_4 , як процесуальний керівник, ознайомився із матеріалами кримінального провадження №0000308 за підозрою ОСОБА_14 та ОСОБА_10 у організації та вчиненні масових заворушень, блокуванні та захопленні будівлі ІНФОРМАЦІЯ_20 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, та підготовленими клопотаннями про застосування запобіжного заходу щодо них у вигляді тримання під вартою.

Ознайомившись та оцінивши зібрані докази, достовірно знаючи про те, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які підстави, передбачені ч. 1 ст. 276 КПК України, необхідні для повідомлення про підозру ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , вказані особи затримані всупереч вимог 1 ст. 208 КПК України не на місці вчинення злочину чи безпосередньо після його вчинення, і достатніх доказів для підозри вказаної особи немає, а також немає підстав та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для обрання затриманим запобіжного заходу, ОСОБА_16 користуючись повноваженнями прокурора у кримінальному процесі, не вжив передбачених законом заходів до перевірки правомірності затримання ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , поновлення їх конституційних прав і негайного звільнення з під варти.

Продовжуючи підтримувати злочинні дії працівників міліції ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_11 останній продовжив виконання незаконної вказівки керівництва правоохоронних органів про притягнення завідомо невинних учасників мирної громадської акції « ІНФОРМАЦІЯ_11 » до кримінальної відповідальності та обрання їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_16 25.01.2014, знаходячись у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_18 , що по АДРЕСА_4 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з кар`єристських спонукань, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе у вигляді просування по службі та неправомірної вигоди для невстановлених слідством осіб із числа керівництва правоохоронних органів у вигляді усунення перешкод з боку мітингувальників, використовуючи своє службове становище як прокурора всупереч інтересам служби, в порушення вимог ст.ст. 36, 177, 178, 183, 194 КПК України, за відсутності обґрунтованої підозри ОСОБА_14 та ОСОБА_10 у організації та вчиненні масових заворушень, блокуванні та захоплення будівлі ІНФОРМАЦІЯ_8 , а також усвідомлюючи, що ризики, які б давали підстави зважати, що ОСОБА_14 та ОСОБА_10 можуть здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України відсутні, тобто не має підстав для застосування виняткового запобіжного заходу, погодив клопотання до ІНФОРМАЦІЯ_21 про обрання завідомо невинним підозрюваним ОСОБА_14 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підписавши їх і завіривши печаткою прокуратури міста Черкаси Черкаської області та надав слідчій ОСОБА_11 для виконання.

При цьому, заступник прокурора міста Черкаси Черкаської області ОСОБА_16 достовірно знав, що у клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_14 та ОСОБА_10 слідчою ОСОБА_11 внесені завідомо неправдиві відомості щодо обставин вчиненого злочину, які не відповідали матеріалам кримінального провадження та зібраним доказам. Крім нього, у клопотання були внесені недостовірні відомості про те, що вина підозрюваних повністю доведена зібраними у кримінальному провадженні доказами, він може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки не має постійного місця проживання місті Черкаси, може впливати на свідків, може вчинити інше правопорушення, безпосередньо підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів. Однак, погодившись із викладеними обставинами, ОСОБА_16 з метою обрання завідомо незаконного запобіжного заходу тримання під вартою, за відсутності підстав для цього, підписав клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , із внесеними завідомо неправдивими відомостями, надавши їм статусу офіційних документів, які засвідчують факт, що має юридичне значення і є необхідною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після цього, ОСОБА_11 та ОСОБА_16 , 25.01.2014, доводячи до кінця спільний злочинний намір, спрямований на обрання завідомо невинним ОСОБА_14 та ОСОБА_10 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за відсутності підстав, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України, передали клопотання із додатками на розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_21 .

В подальшому, 25.01.2014, слідчий суддя ІНФОРМАЦІЯ_19 ОСОБА_19 розглянув в судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , у ході чого, заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_16 , та слідчої ОСОБА_11 , які продовжили свої злочинні дії та підтримали складені ними завідомо неправдиві клопотання, доводили в суді необхідність застосування щодо підозрюваних саме виняткового запобіжного заходу і просили задовольнити його, чим підбурили останнього ( ОСОБА_19 ) до вчинення злочину проти правосуддя - завідомо незаконного арешту та надали необхідні для цього документи, а також оглянувши додані матеріали кримінального провадження - протоколами затримання, повідомленнями про підозру, слідчий суддя ОСОБА_19 , постановив ухвали про обрання ОСОБА_14 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Постановляючи завідомо неправосудні рішення, діючи з прямим умислом, погодившись на завідомо незаконну пропозицію прокурора у процесі ОСОБА_16 та слідчої ОСОБА_11 про обрання завідомо невинним ОСОБА_14 та ОСОБА_10 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя ОСОБА_19 усвідомлював відсутність законних підстав для задоволення указаних клопотань, свідомо порушив вимоги чинного законодавства України, передбачав настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді підриву авторитету та престижу органів державної судової влади України, грубого порушення встановленого порядку реалізації конституційних засад здійснення судочинства в Україні, сприяння незаконному притягненню до кримінальної відповідальності учасників мирних масових акцій протесту та незаконному обранню відносно них міри запобіжного захожу - тримання під вартою, порушенню конституційних прав громадян, незаконному триманні їх під вартою.

Цього ж дня, 25 січня 2014 року вказані ухвали слідчий суддя ОСОБА_19 направив для виконання до Соснівського та Придніпровського РВ УМВС України в області, прокуратури міста Черкаси, ІНФОРМАЦІЯ_22 в області.

Унаслідок вчинення злочинного діяння слідчого судді ОСОБА_19 , який будучи представником судової влади, покликаним захищати законність в державі, створено умови для незаконного тримання під вартою ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , завдання істотної шкоди охоронюваним законом їх правам та інтересам, що передбачені та гарантовані ст.ст. З, 19, 29, 59, 63 Конституції України; знайшли широке висвітлення у вітчизняних та іноземних засобах масової інформації, в мережі Інтернет, набули широкого резонансу, викликали глибоке обурення громадян України та міжнародної спільноти, що призвело до підриву авторитету та престижу усієї системи судових і правоохоронних органів України загалом.

На підставі ухвал ІНФОРМАЦІЯ_21 від 25.01.2014, ОСОБА_14 та ОСОБА_10 незаконно утримувались під вартою у ІНФОРМАЦІЯ_23 до 03.02.2014 та 04.02.2014 відповідно, коли ухвалами ІНФОРМАЦІЯ_24 їм було змінено запобіжні заходи на домашній арешт.

За наслідками розслідування кримінального провадження №0000308 від 23.01.2014 за підозрою ОСОБА_14 та ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, прокурором прокуратури міста Черкаси прийнято рішення від 19.05.2014 та від 28.02.2014 відповідно, про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 284 КПК України, за відсутністю в діях ОСОБА_14 та ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України.

Таким чином, органом досудового розслідування достовірно встановлено непричетність вказаних осіб до інкримінованих злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України.

Описаними вище протиправними діями співробітника правоохоронного органу ОСОБА_11 завдано істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , що передбачені та гарантовані ст.ст. 3, 19, 29, 59, 63 Конституції України; знайшли широке висвітлення у вітчизняних та іноземних засобах масової інформації, в мережі Інтернет, набули широкого резонансу, викликали глибоке обурення громадян України та міжнародної спільноти, що призвело до підриву авторитету та престижу усієї системи правоохоронних органів України загалом та органів прокуратури зокрема як в Україні, так і за її межами.

Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_11 органом досудового розслідування кваліфіковані: за ч. 1 ст. 364 КК України, як зловживання службовою особою влади та службового становища, тобто, умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи інших фізичних осіб, використання службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян та державним інтересам; за ч. 1 ст. 366 КК України, як службове підроблення, тобто у складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей;за ч. 2 ст. 372 КК України, як притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, поєднане з обвинуваченням у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, а також поєднане з іншою фальсифікацією.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_11 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України не визнала та пояснила, що незаконних вказівок, наказів та розпоряджень про переслідування невинних учасників акцій протесту вона не виконувала, та штучно не створювала доказів для обрання запобіжних заходів, діяла згідно вимог кримінального процесуального кодексу України.

Станом на 24.01.2014 вона перебувала на посаді старшого слідчого ІНФОРМАЦІЯ_10 . 23.01.2014 після 18.00 годин вона перебувала на робочому місці у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_9 по АДРЕСА_3 . В цей час весь особовий склад був зібраний в актовій залі начальником ІНФОРМАЦІЯ_9 . Під час наради їм було повідомлено, що на площі, перед будівлею ІНФОРМАЦІЯ_8 натовп невідомих людей намагається захопити та блокують будівлю ОДА, яку в той час уже охороняли працівники міліції. Начальник повідомив, що всі особи чоловічої статі направляються до ІНФОРМАЦІЯ_25 , а жінки міліціонери залишаються на робочих місцях. В цей час по засобах масової інформації була пряма трансляція подій, які відбувалась біля ОДА, де вони бачили як мітингувальники почали висмикувати працівників міліції з ланцюга, наносити тілесні ушкодження, зривали формений одяг, погрожувати фізичною розправою. Крім того мітингувальники почали бити вікна, кидаючи всередину приміщення вибухові пакети та кидати фаєри в бік працівників міліції. Також начальник райвідділу зазначив щоб до райвідділу будуть доставляти осіб , які вчиняють масові заворушення.

На місце події були направлені слідчо-оперативні групи ГУНП та ІНФОРМАЦІЯ_26 . Того ж дня, вона не пам`ятає о котрій годині, заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_27 передав їй матеріли, які слугували внесенню відомостей до ЄРДР щодо масових заворушень та захоплення будівлі ОДА. Нею було внесені відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні з правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень за ч.1 ст.294 та ч.2 ст.342 КК України. Відомості про внесення їй підтвердив заступник начальника СВ ОСОБА_20 . Її було визначено старшою групи слідчих у кримінальному провадженню. В групу слідчих входили майже всі працівники ІНФОРМАЦІЯ_27 та працівники СУ ГУНП, які також приїхали до ІНФОРМАЦІЯ_9 для допомоги у документуванню вказаних кримінальних правопорушень.

Також паралельно на лінію 102 почали надходити повідомлення про отримання тілесних ушкоджень працівниками міліції під час припинення масових заворушень під час захоплення ОДА, хто саме вносив відомості до ЄРДР по даному факту на даний час вона не пам`ятає.

Керівником групи прокурорів у ЄРДР по факту масових заворушень та захоплення ОДА був призначений ОСОБА_16 , який в подальшому приїхав для здійснення ефективного нагляду у кримінальному провадженню разом з процесуальними керівниками, які були у групі.

Близько 00 годин до райвідділу почали доставляти затриманих на місці події осіб. Усього було доставлено близько 60 осіб. Чим саме їх доставили їй невідомо. Доставляли працівники ІНФОРМАЦІЯ_28 та інші працівники міліції, в тому числі і працівники ІНФОРМАЦІЯ_9 , хто саме вона не пам`ятає. Слідчі та прокурори працювали з доставленими особами з метою з`ясування причетності та непричетності останніх до вчинення злочинів біля будівлі та у будівлі ОДА

Після перевірки та підтвердження обставин, що виключали участь особи у злочинних діях. таку особу допитували як свідка та відпускали.

Усього було відпущено 19 осіб, решту було затримано в порядку ст.208 КПК Украйни. Підставою для затримання було саме затримання на місці вчинення злочину.

Із урахуванням того, що фактичне затримання та доставку до райвідділу проводили працівники БПС, останні допитувались в якості свідків у кримінальному провадженні. В основному всих допитували в якості свідків в той день, коли і доставляли підозрюваних осіб.

Протокол про затримання ОСОБА_14 складавав слідчий ІНФОРМАЦІЯ_27 ОСОБА_21 , протокол про затримання ОСОБА_10 склала слідчий СУ ОСОБА_22 , якій до речі не повідомлялось про підозру у незаконному затриманні ОСОБА_23 .

Вивчаючи матеріали, нею було встановлено, що ОСОБА_24 відмовився від дачі показів під час затримання, а ОСОБА_25 вказував, що він разом з ОСОБА_26 та ОСОБА_27 приїхали до м. Черкаси щоб відпочити у нічному клубі « ІНФОРМАЦІЯ_29 », але так як останній був зайнятий, то вирішили піти в клуб « НОМЕР_1 », проте по дорозі до клубу були затримані працівниками міліції.

При цьому відомості повідомлені ОСОБА_14 не відповідали дійсності, оскільки шляхом перевірки даних встановлено, що нічний клуб « ІНФОРМАЦІЯ_29 » не працював у той день, при собі у ОСОБА_14 та ОСОБА_28 була незначна сума грошей, всі ці дані в своїй сукупності, а також те, що вказані громадяни були затримані безпосередньо на Соборній площі у м.Черкаси, фактично після вчинення злочину, надали підстави для їх затримання в порядку ст.208 КПК України.

У подальшому, нею, 24.01.2014 з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, наявних у провадженні доказів, процесуальним керівником ОСОБА_16 було погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_29 та ОСОБА_30 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.294, ч.2 ст.341 КК України та клопотання про обрання міри запобіжного заходу тримання під вартою.

Зазначені клопотання розглядались слідчим суддею Соснівського районного суду міста Черкаси 25.01.2014. Під час розгляду вказаних клопотань були присутні захисники підозрюваних. Ухвалами слідчого судді стосовно вказаних підозрюваних обрано захід тримання під вартою. Тобто слідчий суддя своєю ухвалою підтвердив наявність обгрунтованої підозри, законність та наявність ризиків, що унеможливлюють обрання більш м`якого запобіжного заходу.

У подальшому ухвалами слідчого судді стосовно ОСОБА_14 та ОСОБА_10 переглянуті судом апеляційного інстанції та міри запобіжного заходу останнім змінені на домашній арешт.

Надані докази причетності до інкримінованого кримінального правопорушення Духовського та Самозвана були предметом дослідження слідчим суддею та апеляційним судом при обранні та зміні запобіжного заходу

У подальшому ОСОБА_31 та Самозвана було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України « Про внесення змін до Закону України «Про усунення негативних наслідків та недопущення переслідування покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань» від 29.01.2014 № 737-VІІ. За результатами розгляду вказаних клопотань останні звільнені від кримінальної відповідальності.

Вказані факти уже досліджувались судами різних інстанцій відносно слідчого ОСОБА_32 та процесуальних керівників Черкаської прокуратури, яких в подальшому було виправдано.

Потерпілий ОСОБА_14 до судових засідань не з`явився.

Відповідно до відомостей з БД « ІНФОРМАЦІЯ_30 » ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_13 14.10.2021 року о 10 год. 38 хв. перетнув пункт контролю через державний кордон України ОСОБА_33 на кордоні з Польщею (том 4 судової справи а.с. 157).

На думку державного обвинувачення вина обвинуваченої ОСОБА_11 в скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що в той день він знаходився у ОСОБА_34 . О 23 год. 30 хв. йому зателефонував ОСОБА_35 і запросив його погуляти до міста. В барі «Клуб нічка» знаходився він, ОСОБА_27 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 . Вони там знаходилися до закриття. Після чого на таксі поїхали до с. Вергуни, забрали там ОСОБА_38 і поїхали в місто Черкаси. Спочатку вони поїхали до клубу « ІНФОРМАЦІЯ_29 », але їх туди не впустили, так як вони були у спортивному одязі. ОСОБА_27 запропонував піти в інший бар, а саме в «111». Вони чули звуки барабанів, але це їм було не цікаво. Їх затримали біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_31 », який знаходиться біля облдержадміністрації, тілесних ушкоджень йому не наносили. В акції він не приймав участі, до адміністрації не підходив.Їх підвезли до облдержадміністрації, там посадили в « ОСОБА_39 » і повезли до райвідділу. З ним був ОСОБА_27 та інші люди. В райвідділі його завели до кабінету, зателефонували мамі і повідомили, що його затримали. В акції вони участі не приймали, затримали їх приблизно біля 2 години ночі. ОСОБА_11 він не пам`ятає, чи підписував якісь документи не пам`ятає, в суд для обрання запобіжного заходу не возили. Його ніхто не допитував, він пробув в ІТТ 2-3 суток, потім в СІЗО 18 суток. До ОСОБА_11 він матеріальних чи моральних претензій не має. Цивільний позов не заявляв.

Число і рік коли відбувалися події він не пам`ятає. Де саме писав заяву про скоєний злочин, він також не пам`ятає. Приблизно через 1-2 місяці після подій йому зателефонували з прокуратури м. Києва, після чого він написав заяву. Він лише чув, що біля Облдержадміністрації щось відбувалося, що саме він не знає;

- показами свідка ОСОБА_40 , який в судовому засіданні пояснив, що в той день, приблизно о 23 годині він знаходився у сусіда в с. Вергуни, зателефонував ОСОБА_27 і запросив до бару, він погодився. До нього приїхали на таксі ОСОБА_27 , ОСОБА_37 та ОСОБА_36 , після 12 години ночі, забрали його і вони поїхали до міста. Він алкогольні напої не вживав. Спочатку вони пішли до закладу « ІНФОРМАЦІЯ_29 », він туди не заходив, так як був одягнений у невідповідний одяг. Потім пішли до бару « НОМЕР_1 ». До будівлі Адміністрації він не підходив. Працівники міліції їх затримали біля якогось супермаркету, назву він точно не пам`ятає, ОСОБА_37 в той час десь зник і його не затримували. Їх спочатку повезли до Адміністрації, потім посалили в автомобіль «Газель» і повезли до райвідділу, після - до ІТТ. Під час затримання він нічого не підписував. Він не спостерігав за подіями, які відбувалися біля адміністрації, шуму він не чув. В ІТТ він знаходився приблизно -45 днів, в СІЗО більше 10 днів. Хто саме його затримував, він не пам`ятає. ОСОБА_11 він не знає. Слідчого він не пам`ятає. Його з СІЗО звільнили приблизно через 20 днів, обрали запобіжний захід домашній арешт.

В інших процесах він є потерпілим, справи відносно ОСОБА_41 , ОСОБА_42 ;

- показами свідка ОСОБА_43 , який в судовому засіданні пояснив, що в той день, він, ОСОБА_36 , ОСОБА_26 і ОСОБА_37 були в клубі «Клуб нічка», відпочивали, дивилися футбол, там вони пробули до вечора. Він замовив таксі в м. Черкаси, поїхали забрали ОСОБА_38 в с. Вергуни і поїхали на вул. Дашкевича в бар « ІНФОРМАЦІЯ_29 », їх туди не впустили, так як були одягнені у спортивний одяг і вони вирішили йти до бару « НОМЕР_1 ». По вул. Дашкевича на вул. Шевченка, від вул. Шевченка вони пішли на вул. Лазарєва. Потім вони побачили, що на вул. Лазарева щось відбувається, почули шум, їздила машина швидкої допомоги. Вони рухалися по вулиці Лазарева і там їх затримали люди в камуфляжній формі, працівники «Беркут». Їх затримали і заставили витягти всі речі з кишень і через хвилин 10-15 їх завели до автомобіля. Затримали його, ОСОБА_31 , ОСОБА_26 і ОСОБА_38 . Тілесних ушкоджень йому не наносили. Після чого їх відвезли до райвідділу, вистроїли в кабінеті на першому поверсі. Працівники поліції одягли маски, взяли дубинки і почали перевіряти їх на ушкодження, перевіряти на запах бензину. Потім по одному заводили в кабінет, дивилися телефонну книгу, перевіряли речі. Чи складала якісь документи ОСОБА_44 він не пам`ятає. Його номер мобільного телефону НОМЕР_2 . Він писав заяву в поліції, як потерпілий. Усі документи складали чоловік та жінка, які знаходилися у формі. До ОСОБА_11 він претензій не має;

- показами свідка ОСОБА_45 , який в судовому засіданні пояснив, що у 2014 році він працював слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності ІНФОРМАЦІЯ_32 . З ОСОБА_11 на той час він знайомим не був. У 23.01.2014 році він на місці подій, які проходили біля ОДА не був, нікого не затримував. Про події які там відбувалися він дізнався на наступний день. Він підписував повідомлення про підозру ОСОБА_27 , прокурор ОСОБА_46 погодив зазначену підозру. Він вручив ОСОБА_27 підозру і передав для ОСОБА_47 , в суд не ходив. Від ОСОБА_27 ніяких заяв не було, щодо ОСОБА_26 та ОСОБА_31 не знає. Незаконних вказівок не було щодо його процесуальних дій.

ОСОБА_11 на той момент він не знав і вони не були знайомими. Повідомлення про підозру було ОСОБА_27 вручено щодо влаштування безладів, погромів. ОСОБА_27 не заперечував проти врученої йому підозри і підтвердив, що дійсно вони там були. Прокурор затверджував повідомлення про підозру. Про незаконні вказівки йому нічого не відомо;

- показами свідка ОСОБА_48 , який в судовому засіданні пояснив, що в 2014 року працював старшим інспектором в батальйоні патрульної роти у званні старшого лейтенанта. Він був на заходах, коли відбувався штурм ІНФОРМАЦІЯ_16 . Командир батальйону провів з ними інструктаж, у них були кийки, кайданки, газові балончики. Вони розташувалися збоку від ІНФОРМАЦІЯ_16 , колоною по дві особи у дві шеренги, обличчям до площі. Вони нікого не затримували. Вони простояли хвилин 40. А потім була команда повертатися назад до автобусів, після чого вони сиділи в автобусах. Потім вони забігли через задні двері в середину приміщення ІНФОРМАЦІЯ_16 , біля вертушки. Рапорти писали всі. П`ятьом особам з батальйону було пред`явлено про підозру. Їх викликали, вони впізнавали осіб, яких бачили на місці, впізнавали з фотокартками, ставили свої підписи. Підозру вручили за неправдиві впізнання.

Зазначені події відбувалися в січні 2014 року. Все розпочиналося, як мирна акція, а коли вже вони знаходилися в середині будівлі ІНФОРМАЦІЯ_16 , люди почали бити вікна, кидати різні речі, тротуарну плитку. На місце вони прибули приблизно о 18:00 чи 18:30 години, а через годину почався штурм будівлі. Вони та місці знаходилися приблизно до 2 годин ночі. Інструктаж проводився про заходи безпеки. На них була поліцейська форма, пагони, було видно, що вони працівники правоохоронних органів. Справу відносно нього закрили в зв`язку з відсутністю складу злочину.

Обвинувачену ОСОБА_11 не бачив і не пам`ятає. Події, які відбувалися в січні 2014 року ним розцінювалися, як масове порушення громадського порядку.

Мітингувальниками їм були нанесені тілесні ушкодження, він звертався в ІНФОРМАЦІЯ_33 за медичною допомогою;

- показами свідка ОСОБА_49 , який у судовому засіданні пояснив, що в 2014 році працював інспектором в патрульній службі. В той день, коли відбувалися події, вони виїхали на ІНФОРМАЦІЯ_34 , для забезпечення порядку під час мітингу. Через деякий час мітингувальники почали рухатися до ІНФОРМАЦІЯ_16 на центральний вхід, інші вибігли з вул. Байди Вишневецького з камінцями, били вікна, чинили супротив поліції. Оскільки він був водієм, то від`їхав у безпечне місце, щоб не пошкодили автомобіль ВАЗ «Патріот». Одягнені вони у формений одяг та бронежилети. Він нікого не затримував. На інструктажі їм наголосили, щоб нікого не затримували. ОСОБА_11 він не знає, від неї ніяких вказівок не отримував..

Мітингувальників, які вривалися до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_16 він не бачив, так як знаходився в іншому місці;

- показами свідка ОСОБА_50 , який в судовому засіданні пояснив, що в 2014 році він працював інспектором патрульної поліції. В той день перебував біля ІНФОРМАЦІЯ_16 . Перед цим їм провели інструктаж, спецзасоби та зброю їм не давали, на ньому був формений одяг. Він особисто нікого не затримував. Рапорти вони писали, підпис свій ставив.

Він особисто тілесні ушкодження не отримував, інші працівники отримували. ОСОБА_11 він не знає, ніяких вказівок від неї не отримував;

- показами свідка ОСОБА_51 , який в судовому засіданні пояснив, що в січні 2014 року він працював в патрульній службі. Під час мітингу був присутній біля приміщення ІНФОРМАЦІЯ_16 . Інструктаж їм проводився, хто його проводив, він не пам`ятає. Їх розташували біля центрального входу до ОДА, спецзасоби у них були відсутні, так як залишилися в автомобілі. Мітингувальники «прорвали цепочку», яка була утворена, і прорвалися в середину ОДА. Особисто він нікого не затримував. Чи писав він рапорт, чи ні, не пам`ятає.

Мітингувальники наносили удари працівникам поліції. При цьому поліція була одягнена у форменний одяг. ОСОБА_11 ніяких вказівок не надавала;

- показами свідка ОСОБА_52 , який у судовому засіданні пояснив, що він є власником кафе « ІНФОРМАЦІЯ_35 ». В січні 2014 році в кафе працювала ОСОБА_53 , хто ще працював, він не пам`ятає. На той момент камера відеоспостереження в кафе була, а саме 3 камери наружних та в середині приміщення 5-6 камер, вони охоплюють весь заклад. Прізвища ОСОБА_36 до суда він не чув. Із запитом на відеозаписи з камер відеоспстереження хтось звертався, чи давав він даний відеозапис він не пам`ятає. Чи перебував він у закладі 23.01.2014 року - не пам`ятає, мабуть не перебував. Відеозаписи з камер відеоспостереження зберігаються приблизно 10 діб. Чи звертались працівники міліції за відеозаписами він не пам`ятає;

- показами свідка ОСОБА_54 , який в судовому засіданні пояснив, що обвинувачену ОСОБА_11 він не знає. У 2014 року біля ІНФОРМАЦІЯ_16 він не перебував. Він підвозив ОСОБА_38 з села Вергуни. Коли саме це було, він не пам`ятає, було це після обіду, зимою. Хто був разом із ОСОБА_55 - він не пам`ятає. Обставин затримання він не знає, де був в той вечір ОСОБА_56 він не пам`ятає.

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_20

- свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що в січні 2014 року він працював заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_36 . В той день він знаходився в місті і йому вечері зателефонували, щоб він повертався на роботу до райвідділу, так як оголошена тривога, відбувалося масове заворушення. Коли він приїхав до райвідділу там було вже багато працівників міліції. Працівники прокуратури приїхали пізніше, коли саме він не пам`ятає. Люди, яких доставляли до райвідділу були брудні та із запахом бензину та керосину. Більшість затриманих зізнавалися, що робили коктейлі « ІНФОРМАЦІЯ_37 » та палили. Про те, що їх били, затримані нічого не казали. Чи знаходився в райвідділі прокурор ОСОБА_57 він не пам`ятає. Частину затриманих людей відпускали. Затримували саме тих людей, які визнавали, що порушували порядок, робили коктейлі « ІНФОРМАЦІЯ_37 » та підпалювали будівлю.

Він бачив, що працівники міліції були побитими. Кожного затриманого вони перевіряли та керувалися виключно законом.

Прокурори також все перевіряли, тільки потім погоджували рішення слідчого.

ОСОБА_11 на той час була досвідченим працівником.

Осіб, відносно яких не було доказів порушення закону відпускали. Рапорти були складені на кожну особу, яка доставлялася до райвідділу. У затриманих осіб були речі, які пахли керосином. Його робота на той момент була організаційною. Рішення про обрання запобіжних заходів тримання під вартою приймались комплексно, а не лише ОСОБА_11

- свідок ОСОБА_16 , який у судовому засіданні пояснив, що станом на 23.01.2014 року він виконував обов`язки заступника прокурора м. Черкаси. До його основних повноважень відносилося нагляд за органами, які проводять досудове розслідування. В зв`язку з тим, що масові заворушення розпочалися ще з листопада 2013 року у них було негласне правило, разом з іншим заступником прокурора міста Черкаси контролювати та бути присутніми на таких заходах поза робочий час.

З 18 години він був на місці події, які відбувалися біля ІНФОРМАЦІЯ_16 . Мітингувальники вели себе агресивно, били працівників міліції, палили, били вікна у будівлі, намагалися проникнути до приміщення ОДА. Він повернувся до прокуратури м. Черкаси близько 20 години. Було повідомлення про вчинення злочинів, а саме зареєстровані відомості про захоплення адміністративної будівлі та масові злочини. Саме за цими стаття було розпочато досудове розслідування. Починаючи близько 23 години від ІНФОРМАЦІЯ_16 почали привозити затриманих на місці активних учасників масових заворушень, а не митингувальників. Всього за ту ніч до райвідділу було доставлено близько 60 осіб, до яких ніяких заходів впливу застосовано не було. В подальшому особам, які були затримані було вручені повідомлення про підозру, які були посвідчені процесуальними прокурорами, потім були підготовлені клопотання про обрання запобіжних заходів.

Було рішення ІНФОРМАЦІЯ_38 про заборону масових зібрань в окремих територіях міста Черкаси. Завжди, коли розпочиналися масові заходи, працівник ДВС зачитував цю постанову.

Самозван та ОСОБА_36 були серед осіб затриманих 23.01.2014 року, цих осіб доставляли до райвідділу. Тучкову, Духовському та ОСОБА_26 він підписував повідомлення про підозру.

ОСОБА_26 , ОСОБА_36 та ОСОБА_27 були затримані неподалік від площі. Тучков відмовився надавати пояснення.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу вони пояснювали, що вони приїхали із села Леськи Черкаського району, хотіли потрапити до клубу « ІНФОРМАЦІЯ_29 », але їх туди не впустили, так як вони були у спортивному одязі і вони вирішили йти до іншого клубу, при собі вони мали невелику кількість коштів. Кому саме ОСОБА_44 підписувала повідомлення про підозру він сказати не може. У неї до затриманих ніяких неприязнених відносин не було, вона свідомо виконувала свої службові обов`язки. Він затверджував повідомлення про підозру, всі підстави для затвердження були, у нього не виникало жодних сумнівів чи варто було підписувати підозру чи ні, на той момент він діяв згідно чинного КПК. Вказані особи були затримані на місці злочину, оскільки на момент їх доставки до ІНФОРМАЦІЯ_39 проводився огляд місця події, були рапорти працівників патрульно-постової служби, крім того було проведено впізнання і цих осіб впізнавали, як учасників масових заворушень. Будь яких сумнівів щодо їх причетності до скоєння злочинів, на той момент, не виникало.

По кожній особі слідчий суддя проводив судове засідання, розглядав клопотання з додатками та обирав запобіжний захід. Апеляційним судом переглядалася ці рішення і були тільки змінені запобіжні заходи на домашні арешти. Апеляційний суд підтримав законність затримання осіб, вручення їм повідомлення про підозру.

В березні 2014 року проводилася перевірка стосовно додержання законів. На той час, відносно ОСОБА_27 , ОСОБА_31 та ОСОБА_26 , єдиним зауваженням перевірки було невірне зазначення місця затримання осіб.

Йому в 2015 році повідомили про підозру за ст.ст. 364, 366, 272 КК України і в подальшому, вироком ІНФОРМАЦІЯ_40 його виправдали.

Осіб впізнавали, в тому числі Самозвана та ОСОБА_31 працівники батальйону патрульно-постової служби. На той момент було достатньо документів для пред`явлення підозри.

- даними витягу з кримінального провадження № 0000088 від 24.01.2015, згідно якого: 1. «Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000039 від 24.02.2014 за ч. 1 ст. 171, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 та ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 372, ч. 1 ст. 375 КК України установлено, що ОСОБА_11 працюючи старшим слідчим ІНФОРМАЦІЯ_41 , 24.01.2014 близько 15 години, перебуваючи в службовому приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_42 , по АДРЕСА_3 , діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем склала у кримінальному провадженні №0000308 письмове повідомлення ОСОБА_14 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, тобто, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України, притягнула останнього до кримінальної відповідальності, достовірно знаючи, що він участі у вчиненні даних злочинів не приймав» - правова кваліфікація за ст. 372 ч. 1 КК України; 2. «Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000039 від 24.02.2014 за ч. 1 ст. 171, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 та ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 372, ч. 1 ст. 375 КК України установлено, що ОСОБА_11 працюючи старшим слідчим ІНФОРМАЦІЯ_41 , 24.01.2014 близько 15 години, перебуваючи в службовому приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_42 , по АДРЕСА_3 , склала у кримінальному провадженні №0000308 письмове повідомлення ОСОБА_14 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, до якого внесла недостовірні відомості щодо скоєння останнім злочинів достовірно знаючи, що він участі у вчиненні даних злочинів не приймав. У подальшому ОСОБА_11 25.01.2014 перебуваючи за вказаною адресою, склала у кримінальному провадженні №0000308клопотання про обрання ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді взяття під вартою, до якого внесені завідомо неправдиві відомості щодо причетності останнього до вчинення злочинів та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України достовірно знаючи, що ОСОБА_58 участі у вчиненні злочинів не приймав» - правова кваліфікація за ст. 366 ч. 1 КК України; 3. «Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000039 від 24.02.2014 за ч. 1 ст. 171, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 та ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 372, ч. 1 ст. 375 КК України установлено, що ОСОБА_11 працюючи старшим слідчим ІНФОРМАЦІЯ_41 , 24.01.2014 близько 15 години, перебуваючи в службовому приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_42 , по АДРЕСА_3 , вручила у кримінальному провадженні №0000308 письмове повідомлення ОСОБА_14 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, достовірно знаючи, що останній участі у вчиненні даних злочинів не приймав. У подальшому ОСОБА_11 25.01.2014 перебуваючи за вказаною адресою склала у кримінальному провадженні №0000308 клопотання про обрання ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді взяття під вартою, достовірно знаючи, що останній участі у вчиненні злочинів не приймав» - правова кваліфікація за ст. 364 ч. 1 КК України (том 1 а.м.к.п.1-2);

- даними постанови про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження від 20.02.2015 відповідно до якої матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000039 від 24.02.2014 відносно ОСОБА_11 виділені в окреме провадження, про що внесені відомості до ЄРДР (том 1 а.м.к.п.3-4);

- даними постанови про об`єднання досудових розслідувань від 20.02.2025 відповідно до якої матеріали досудового розслідування №0000088 від 20.02.2015 за ч. 2 ст. 372 КК України, №0000089 від 20.02.2015 за ч. 1 ст. 366 КК України та 00000090 від 20.02.2015 за ч. 1 ст. 364 КК України об`єднані в одне провадження під загальним номером №0000088, відомості про що внесені до ЄРДР (том 1 а.м.к.п.5);

- даними рапорту слідчого в ОВС ОСОБА_59 від 24.01.2015 відповідно до якого ОСОБА_11 , умисно, вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 364 КК України, тобто, зловживання владою та службовим становищем (том 1 а.м.к.п.17);

- даними витягу з ЄРДР від 24.01.2015 у кримінальному провадженні №0000033 відповідно до якого: « ОСОБА_11 працюючи старшим слідчим ІНФОРМАЦІЯ_41 , 24.01.2014 близько 15 години, перебуваючи в службовому приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_42 , по АДРЕСА_3 , діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем склала у кримінальному провадженні №0000308 письмове повідомлення ОСОБА_14 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, достовірно знаючи, що він участі у вчиненні даних злочинів не приймав. 24.01.2014 близько 15 години у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_42 , по АДРЕСА_3 , доводячи до кінця спільний злочинний умисел. Спрямований на притягнення завідомо невинного ОСОБА_14 до кримінальної відповідальності, у порядку ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_11 особисто вручила останньому завідомо неправдиве письмове повідомлення про його підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, тобто, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України, притягнула останнього до кримінальної відповідальності. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_11 працюючи старшим слідчим ІНФОРМАЦІЯ_41 25.01.2014 перебуваючи в службовому приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_43 , по АДРЕСА_3 , діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем склала у кримінальному провадженні №0000308 клопотання про обрання ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, достовірно знаючи, що останній участі в вчиненні злочинів не приймав» - правова кваліфікація за ст. 364 ч. 1 КК України (том 1 а.м.к.п.18-19);

- даними постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 26.01.2015 відповідно до якої матеріали досудових розслідувань кримінального провадженні №0000033 від 24.01.2015 та №0000039 від 24.02.2014 об`єднані в одне провадження під загальним номером №0000039, про що внесені відомості до ЄРДР (том 1 а.м.к.п.22);

- даними рапорту слідчого в ОВС ОСОБА_59 від 24.01.2015 про те, що ОСОБА_11 , умисно, вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України тобто, службове підроблення (том 1 а.м.к.п.25);

- даними витягу з ЄРДР від 24.01.2015 у кримінальному провадженні №0000034 відповідно до якого: « ОСОБА_11 працюючи старшим слідчим ІНФОРМАЦІЯ_41 , 24.01.2014 близько 15 години, перебуваючи в службовому приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_42 , по АДРЕСА_3 , діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем склала у кримінальному провадженні №0000308 письмове повідомлення ОСОБА_14 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, достовірно знаючи, що він участі у вчиненні даних злочинів не приймав. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_11 працюючи старшим слідчим ІНФОРМАЦІЯ_41 , 25.01.2014 перебуваючи в службовому приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_43 , по АДРЕСА_3 , діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем склала у кримінальному провадженні №0000308 клопотання про обрання ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, до якого внесла завідомо неправдиві відомості щодо причетності останнього до вчинення злочинів та наявності ризиків. Передбачених ст. 177 КПК України, достовірно знаючи, що ОСОБА_14 участі в вчиненні злочинів не приймав» - правова кваліфікація за ст. 366 ч. 1 КК України (том 1 а.м.к.п.26);

- даними постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 26.01.2015 відповідно до якого матеріали досудових розслідувань кримінального провадження №0000034 від 24.01.2015 та №0000039 від 24.02.2014 об`єднані в одне провадження під загальним номером №0000039, про що внесені відомості до ЄРДР (том 1 а.м.к.п.29);

- даними витягу з ЄРДР від 24.01.2015 у кримінальному провадженні №0000035 відповідно до якого: « ОСОБА_11 працюючи старшим слідчим ІНФОРМАЦІЯ_41 , 24.01.2014 близько 15 години, перебуваючи в службовому приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_42 , по АДРЕСА_3 , діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем склала у кримінальному провадженні №0000308 письмове повідомлення ОСОБА_14 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, достовірно знаючи, що він участі у вчиненні даних злочинів не приймав. 24.01.2014 близько 15 години 30 хвилин у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_42 , по АДРЕСА_3 , доводячи до кінця спільний злочинний умисел, спрямований на притягнення завідомо невинного ОСОБА_14 до кримінальної відповідальності, у порядку ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_11 особисто вручила останньому завідомо неправдиве письмове повідомлення про його підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, тобто, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України, притягнула останнього до кримінальної відповідальності» - правова кваліфікація за ст. 372 ч. 2 КК України (том 1 а.м.к.п.31);

- даними рапорту слідчого в ОВС ОСОБА_59 від 24.01.2015 відповідно до якого, ОСОБА_11 , умисно, вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 372 КК України, тобто, притягнення завідомо невинної особи до кримінальної відповідальності (том 1 а.м.к.п.32);

- даними постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 26.01.2015 відповідно до якої матеріали досудових розслідувань кримінального провадження №0000035 від 24.01.2015 та №0000039 від 24.02.2014 об`єднані в одне провадження під загальним номером №0000039, про що внесені відомості до ЄРДР (том 1 а.м.к.п.35);

- даними ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_40 від 12.02.2015 про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_11 (том 1 а.м.к.п.87-88);

- даними ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_40 від 17.02.2015 про відмову в задоволенні клопотання про відсторонення ОСОБА_11 від посади старшого слідчого ІНФОРМАЦІЯ_44 (том 1 а.м.к.п.99);

- даними витягу з наказу №151 о/с від 10.07.2013 відповідно до якого майора міліції ОСОБА_11 (М-121193) призначено старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності ІНФОРМАЦІЯ_45 , з 09.07.2013 року (том 1 а.м.к.п.142);

- даними витягу з посадових обов`язків старшого слідчого ІНФОРМАЦІЯ_46 (том 1 а.м.к.п.144);

- даними копії пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_14 (том 2 а.м.к.п.1);

- даними копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 24.01.2014 року відповідно до якого 24.01.2014 року о 06 годині 00 хвилин, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_9 відповідно до ст.ст. 40,104, 131, 132, 191, 213 КПК України був затриманий ОСОБА_14 , підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 294, ч.2 ст. 341 КК України (том 2 а.м.к.п.3-5);

- даними копії доручення для здійснення захисту за призначенням від 25.01.2014 №023-0000106 відповідно до якого призначено адвоката ОСОБА_60 для надання безоплатної вторинної правової допомоги (здійснення захисту від обвинувачення) ОСОБА_14 (том 2 а.м.к.п.6);

- даними копії повідомлення про підозру від 24.01.2014 відповідно до якого старший слідчий ІНФОРМАЦІЯ_47 ОСОБА_11 повідомила про підозру ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 341, ч. 1 ст. 294 КК України (том 2 а.м.к.п.7-8);

- даними копії протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_14 від 24.01.2014 року (том 2 а.мю.к.п.9-10);

- даними копії клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_14 від 25.01.2014 року (том 2 а.м.к.п.11);

- даними копії ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_19 від 25.01.2014 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів (том 2 а.м.к.п.12);

- даними ухвали ІНФОРМАЦІЯ_24 від 03.02.2014 року про скасування ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_14 у вигляді тримання під вартою та обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів (том 2 а.м.к.п.13);

- даними листа ІНФОРМАЦІЯ_48 вих. 37/584 від 04.02.2014 про звільнення 03.02.2014 року з ІНФОРМАЦІЯ_48 ОСОБА_14 (том 2 а.м.к.п.14);

- даними копії клопотання від 17.02.2014 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_14 за вчинення ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ст. 341 КК України, як такого, що підповідає під дію ст. 1 ЗУ «Про усунення негативних наслідків та недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань» та закриття стосовно нього кримінального провадження (том 2 а.м.к.п.15-17);

- даними постанови прокурора прокуратури міста Черкаси ОСОБА_61 про закриття кримінального провадження від 19.05.2014 року відповідно до якої кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000308 від 23.01.2014 року закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (том 1 а.м.к.п.18-19);

- даними копії ухвали ІНФОРМАЦІЯ_24 від 14.04.2014 року відповідно до якої змінена ухвала ІНФОРМАЦІЯ_19 від 19.02.2014 року відносно ОСОБА_14 . Змінені підстави звільнення від кримінальної відповідальності та підстави закриття кримінального провадження і ОСОБА_14 вважати звільненим від кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ст. 341 КК України, на підставі ст. 1 ЗУ «про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України» від 21 лютого 2014 року №743-VІІ. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_14 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ст. 341 КК України закрито на підставі ст. 1 цього Закону без проведення досудового розслідування у повному обсязі (том 2 а.м.к.п.21);

- даними копії пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_10 (том 2 а.м.к.п.22-23);

- даними копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.01.2014 року відповідно до якої 24.01.2014 року о 04 годині 00 хвилини у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_9 у відповідності до ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України був затриманий ОСОБА_10 , як особу підозрювану у вчиненні злочину (том 2 а.м.к.п.24-25);

- даними копії повідомлення про підозру від 24.01.2014 відповідно до якого старший слідчий ІНФОРМАЦІЯ_47 ОСОБА_11 повідомила про підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 341, ч. 1 ст. 294 КК України (том 2 а.м.к.п.26);

- даними копії протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 24.01.2014 року (том 2 а.м.к.п.27);

- даними копії клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 від 25.01.2014 року (том 2 а.м.к.п.28);

- даними копії ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_19 від 25.01.2014 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів (том 2 а.м.к.п.29);

- даними копії ухвали ІНФОРМАЦІЯ_24 від 04.02.2014 року про скасування ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою та обранні міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів (том 2 а.м.к.п.30-31);

- даними копії листа ІНФОРМАЦІЯ_48 вих. №7/607 від 05.02.2014 про звільнення 04.02.2014 року з Черкаського слідчого ізолятора ОСОБА_10 (том 2 а.м.к.п.32); - даними копії постанови прокурора прокуратури міста ОСОБА_61 від 28.02.2014 року про закриття кримінального провадження 40000308 від 23.01.2014 відносно ОСОБА_10 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ст. 341 КК України (том 2 а.м.к.п.33):

- даними копіями рапортів інспекторів міліції від 24.01.2014 щодо подій, що мали місце біля приміщення ІНФОРМАЦІЯ_8 (том 2 а.м.к.п.34-70);

- даними копіями протоколів огляду місця події від 24.01.2014, згідно яких оглянуто приміщення ІНФОРМАЦІЯ_8 та виявлено пошкодження (Том 2 а.м.к.п. 71-140);

- даними копії ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_40 від 04.09.2014, якою надано дозвіл на тимчасовий доступ до клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_14 та відносно ОСОБА_10 (Том 2 а.м.к.п. 180-181);

- даними описом речей і документів від 26.09.2014, згідно якого серед інших матеріалів були вилучені матеріали справи про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 та матеріали справи про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_14 (том 2 а.м.к.п.185-187);

- даними справи розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_14 (справа №712/817/14-к, провадження 1-кс/712/333/14) (Том 2 а.м.к.п.188-254);

- даними копії протоколу огляду від 15.05.2014, згідно якого при огляді відеозапису з камер спостереження розважального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_49 » серед відвідувачів ідентифіковано особу ОСОБА_43 , який перебував в даному закладі о 23-45 год. 23.01.2014 (Том 2 а.м.к.п. 258-259);

- даними копії протоколу огляду документу від 02.09.2014 року відповідно до якого був здійснений огляд документі, а саме копій та оригіналів процесуальних документів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000308 від 23.01.2014 (том 3 а.м.к.п. 1-2);

- даними копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.01.2014 року відповідно до якого свідок ОСОБА_62 на фотознімку під №3 впізнав ОСОБА_14 . При цьому свідок пояснив, що він бачив велику кількість людей, частина яких 23.01.14 р. після 18:00 г. застосовували силу до працівників міліції та намагалися проникнути до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_25 , з яких частину він може впізнати. ОСОБА_14 він впізнав за рисами обличчя та тілобудови (том 3 а.м.к.п.17-20);

- даними копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.01.2014 року відповідно до якого свідок ОСОБА_63 на фотознімку під №2 впізнав ОСОБА_40 (том 3 а.м.к.п.21-24);

- даними копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.01.2014 року відповідно до якого свідок ОСОБА_64 на фотознімку під №3 впізнав ОСОБА_40 (том 3 а.м.к.п.25-28);

- даними копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.01.2014 року відповідно до якого свідок ОСОБА_65 на фотознімку під №1 впізнав ОСОБА_14 (том 3 а.м.к.п.29-32);

- даними копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.01.2014 року відповідно до якого свідок ОСОБА_66 на фотознімку під №2 впізнав ОСОБА_14 (том 3 а.м.к.п.33-36);

- даними копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.01.2014 року відповідно до якого свідок ОСОБА_67 на фотознімку під №2 впізнав ОСОБА_43 (том 3 а.м.к.п.37-40);

- даними копії протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.01.2014 року відповідно до якого свідок ОСОБА_64 на фотознімку під №1 впізнав ОСОБА_43 (том 3 а.м.к.п.41-44);

- даними копії книги обліку осіб, що утримуються в ІНФОРМАЦІЯ_50 , відповідно до якої під номером 70 зазначений ОСОБА_10 та під номером 80 зазначений ОСОБА_14 , які були затримані 24.01.2014 року (том 3 а.м.к.п.94-99);

- даними копії протоколу огляду від 02.12.2014 року відповідально до якого об`єктом огляду є журнал обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до ІНФОРМАЦІЯ_9 №1019, в прошитому та пронумерованому вигляді, розпочатий 07.12.2013 закінчений 30.01.2014 (том 3 а.м.к.п. 100);

- даними копії журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до ІНФОРМАЦІЯ_9 №1019, в прошитому та пронумерованому вигляді, розпочатий 07.12.2013 закінчений 30.01.2014, де за 24.01.2014 року під номером 50 зазначений ОСОБА_10 та під номером 59 зазначений ОСОБА_14 (том 3 а.м.к.п.101-103);

- даними копії листа командира ІНФОРМАЦІЯ_5 від 25.12.2014 №29/922 відповідно до якого інформує, що документація, яка підтверджує факт відправлення до ІНФОРМАЦІЯ_26 рапортів співробітників ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24.01.2014, в яких знайшли своє відображення факти, що мали місце 23-24.01.2014 біля та у приміщення ІНФОРМАЦІЯ_25 , з ІНФОРМАЦІЯ_28 не відправлялась, про що свідчить відсутність записів в журналі обліку вихідної документації ІНФОРМАЦІЯ_28 (том 3 а.м.к.п.105);

- даними копії висновку про результати службового розслідування за фактом перевищення службових повноважень, зловживання службовим становищем окремими керівниками ІНФОРМАЦІЯ_51 та ІНФОРМАЦІЯ_52 , затверджений ІНФОРМАЦІЯ_53 ОСОБА_68 24.04.2014 (том 3 а.м.к.п.111-122);

- даними копії постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 22.10.2014 відповідно до якої, матеріали досудового розслідування відомості про кримінальне правопорушення у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 24.02.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 171, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 375 КК України та матеріали досудового розслідування №0000242 від 22.10.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України, об`єднано в одне провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000039 (том 3 а.м.к.п.145-146);

- даними копії постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 22.10.2014 відповідно до якої, матеріали досудового розслідування відомості про кримінальне правопорушення у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 24.02.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 171, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 375 КК України та матеріали досудового розслідування №0000243 від 22.10.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 372 КК України, об`єднано в одне провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000039 (том 3 а.м.к.п.148-149);

- даними копії протоколу огляду від 03.03.2014 року, відповідно до якого було проведено огляд матеріалів кримінальних проваджень №0000308 від 23.01.2014 та №0000380 від 26.01.2014 (том 3 а.м.к.п. 162);

- даними копії витягу з ЄРДР від 23.01.2014 кримінального провадження №0000308; даними копії доручення про проведення досудового розслідування від 24.01.2014 року; даними копії повідомлення про початок досудового розслідування від 24.01.2014 року за підписом ОСОБА_11 ; даними копії постанови від 23.01.2013 про створення слідчої групи по кримінальному провадженню №0000308, в якій зазначено: старший групи ст. слідчий ІНФОРМАЦІЯ_27 ОСОБА_11 ; даними копії повідомлення про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 23.01.2014; даними копії постанови про призначення групи прокурорів від 23.01.2014; даними копії постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування в одне провадження, а саме кримінального провадження №0000308 та кримінального провадження №0000309; даними копії витягу з ЄРДР від 23.01.2014 кримінального провадження №0000309; даними копії наказу від 23.01.2014 про створення в ІНФОРМАЦІЯ_54 постійно діючої слідчо-оперативної групи для розслідування кримінальних справ про резонансі злочини, де ОСОБА_11 зазначена як член слідчо-оперативної групи; даними копії постанови від 23.01.2014 про створення слідчої групи по кримінальному провадженню №0000309 де ОСОБА_11 зазначена як член слідчої групи; даними копії повідомлення від 23.01.2014 про призначення прокурорів у кримінальному провадженні №0000309; даними копії постанови від 23.01.2014 про призначення групи прокурорів (том 3 а.м.к.п.163-182);

- даними копії протоколу огляду документів від 03.11.2014 року відповідно до якого був проведений огляд кримінального провадження №0000117 від 20.05.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, стосовно співробітників підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 та ОСОБА_74 за фактами надання ними у кримінальному провадженні №0000308 від 23.01.2014 завідомо неправдивих показань, поєднаних з обвинуваченням у тяжких злочинах, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, та штучним створення доказів обвинувачення щодо ОСОБА_14 , ОСОБА_43 , ОСОБА_40 , ОСОБА_75 та ОСОБА_76 про нібито прийняття останніми участі 23.01.2014 у масових заворушеннях біля приміщення ІНФОРМАЦІЯ_8 та блокування будівель (том 3 а.м.к.п.183);

- даними копії постанови від 20.05.2014 про виділення матеріалів досудового розслідування відповідно до якої виділено з матеріалів досудового розслідування за №0000039 відомості щодо кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 384 КК України, яке вчинене ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 згідно з переліком, який додається та зареєстровано їх в ЄРДР за №0000117 (том 3 а.м.к.п.184-186);

- даними копії витягу з ЄРДР від 20.05.2014 кримінальне провадження №0000117 (том 3 а.юм.к.п.187-190);

- даними копії заяви ОСОБА_14 про залучення до провадження як потерпілого від 18.03.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_14 повідомляє, що 24.01.2014 року його було затримано, як він вважає безпідставно, поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_55 » по АДРЕСА_5 внаслідок чого йому заподіяно моральну шкоду (том 3 а.м.к.п.207).

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_11 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України, не знайшла свого підтвердження здобутими та дослідженими у ході розгляду справи доказами, а тому є недоведеною.

Так, відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно зі ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Згідно статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 1.2 ч. 1ст. 284 цього Кодексу.

Згідно ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Стаття 84 КПК України передбачає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» вказано на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

При розгляді справи в межах оголошеного ОСОБА_11 обвинувачення, безпосередньо допитавши обвинувачену, потерпілого ОСОБА_10 , свідків та дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши міркування і доводи прокурора, захисника, суд приходить до переконання, що дані матеріалів справи не підтверджують оголошеного обвинуваченій обвинувачення, що в свою чергу вказує на не доведеність в діях обвинуваченої об`єктивної сторони складу вказаних кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вона обвинувачується.

Як випливає з формулювання обвинувачення, на виконання незаконної вказівки, 23.01.2014 слідчим відділом Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000308 за фактом організації невідомими особами масових заворушень, блокування та захоплення 23.01.2014 невстановленими особами приміщення ІНФОРМАЦІЯ_8 , що розташоване в АДРЕСА_2 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України.

Із показань свідків,які охороняли громадський порядок біля будівлі ІНФОРМАЦІЯ_16 , протоколів огляду місця події, рапортів та спецповідомлень вбачаються підстави для внесення згідно з вимогами ч.1 ст. 214 КПК України відомостей до ЄРДР про вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, та проведення досудового розслідування.

Враховуючи викладене, суд відкидає з висунутого ОСОБА_11 обвинувачення ту частину, яка стосується тверджень про проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні без достатніх на те підстав і на виконання незаконних вказівок.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

З формулювання висунутого обвинуваченій ОСОБА_11 обвинувачення випливає, що вона вчинила дії, які кваліфіковані як зловживання службовою особою владою та службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи інших фізичних осіб, використанні службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян та державним інтересам.

Жодного доказу цим твердженням сторона обвинувачення не надала, тому вони вважаються припущеннями.

Твердження сторони обвинувачення про те, що обвинувачена ОСОБА_11 виконувала чиїсь незаконні вказівки, накази і розпорядження про переслідування невинних учасників мирної акції протесту та штучне створення доказів для обрання їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не тільки не підтверджене, а й спростоване наведеними доказами.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_11 у пред`явленому обвинуваченні, суд також виходить з наступного.

Ті обставини, що обвинувачена ОСОБА_11 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_56 від 10.07.2013 №151 призначена на посаду старшого ІНФОРМАЦІЯ_3 , ніким не оспорюються та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Судом також досліджено докази про те, що 24.01.2014 складено протокол про затримання за підозрою у вчиненні злочинів ОСОБА_14 , якому ОСОБА_11 було повідомлено про підозру та, за погодженням із прокурором ОСОБА_16 , складено та підписано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та 24.01.2014 складено протокол про затримання за підозрою у вчиненні злочинів ОСОБА_10 , якому ОСОБА_11 було повідомлено про підозру та, за погодженням із прокурором ОСОБА_16 , складено та підписано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд не вважає доведеним обвинувачення у тому, що потерпілі ОСОБА_14 та ОСОБА_10 затримані не під час вчинення злочину чи безпосередньо після його вчинення, тому що із показань потерпілого ОСОБА_10 , допитаного в судовому засіданні, вбачається, що його та інших осіб затримали біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_31 », який знаходиться біля облдержадміністрації. З показань свідка ОСОБА_43 вбачається, що він та інші особи рухалися по вулиці Лазарева і там їх затримали люди в камуфляжній формі. З чого випливає висновок про те, що потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_14 перебували біля будівлі ІНФОРМАЦІЯ_8 , неподалік місця вчинення злочину і після його скоєння були затримані.

Крім того, відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.01.2014 року свідок ОСОБА_62 на фотознімку під №3 впізнав ОСОБА_14 . При цьому свідок пояснив, що він бачив велику кількість людей, частина яких 23.01.14 р. після 18:00 г. застосовували силу до працівників міліції та намагалися проникнути до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_25 , з яких частину він може впізнати. ОСОБА_14 він впізнав за рисами обличчя та тілобудови.

Аналогічні дані містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.01.2014 року відповідно до якого свідок ОСОБА_65 на фотознімку під №1 впізнав ОСОБА_14 та в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.01.2014 року відповідно до якого свідок ОСОБА_66 на фотознімку під №2 впізнав ОСОБА_14 .

Також, відповідно до даних копій протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.01.2014 року свідки ОСОБА_63 , ОСОБА_83 , ОСОБА_67 на фотознімках впізнали ОСОБА_40 та ОСОБА_43 , які перебували разом з потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_14 .

Об`єктивна сторона передбаченого ч. 1 ст. 372 КК України злочину вичерпується притягненням завідомо невинного до кримінальної відповідальності, яка згідно з визначенням терміну в п.14 ст. 3 КПК України є стадією кримінального провадження, що починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (ст.278 КПК України).

За частиною другою ст. 372 КК України настає відповідальність за те саме діяння, поєднане, в даному випадку згідно з формулюванням обвинувачення: а) з обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину; б) з іншою фальсифікацією.

Склад злочину є формальним і для кваліфікації дій винного за ст. 372 КК України не має значення, які наслідки спричинило притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності (наприклад, обвинувальний акт не був затверджений прокурором, був винесений обвинувальний чи виправдувальний вирок). Злочин є закінченим з моменту вручення письмового повідомлення особі про підозру у злочині, у вчиненні якого потерпілий є невинним.

З огляду на положення ч.1 ст. 17 КПК України винною у вчиненні кримінального правопорушення є особа, вину якої доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

З суб`єктивної сторони цей злочин може бути вчинений лише з прямим умислом, оскільки суб`єкт діє завідомо і тим самим усвідомлює очевидність того, що притягує до кримінальної відповідальності невинного.

Обвинувачення в завідомості притягнення обвинуваченою ОСОБА_11 потерпілого ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_14 до кримінальної відповідальності мотивується тим, що вона, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000308, в якому містились: копії рапортів співробітників міліції про затримання близько 40 осіб, за організовування та вчинення масових заворушень, блокування будівлі ІНФОРМАЦІЯ_8 23.01.2014, копії протоколів огляду місця події, протокол про затримання ОСОБА_43 , протокол про затримання ОСОБА_10 , дані журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених ІНФОРМАЦІЯ_10 та не було передбаченого додатком № 7 Статуту патрульно-постової служби міліції України, затвердженого Наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.07.1994 № 404, рапортів про затримання ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , нібито впевнилася у відсутності доказів та підстав, передбачених ч. 1 ст. 276 КПК України, необхідних для повідомлення про підозру ОСОБА_14 та для повідомлення про підозру ОСОБА_10 , і що вказані особи затримані всупереч вимог ч. 1 ст. 208 КПК України не на місці вчинення злочину чи безпосередньо після його вчинення, склала письмове повідомлення про підозру ОСОБА_14 та письмове повідомлення про підозру ОСОБА_10 у вчиненні ними злочинів, передбачених ч. 1 ст.294, ч. 2 ст. 341 КК України.

При цьому в формулюванні обвинувачення зазначено, що реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_11 24.01.2014, перебуваючи в службовому приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_9 , по АДРЕСА_3 , діючи умисно, з кар`єристських спонукань, з метою одержання неправомірної вигоди у вигляді просування по службі та неправомірної вигоди для невстановлених слідством осіб із числа керівництва правоохоронних органів, у вигляді усунення перешкод з боку учасників мирних акцій, зловживаючи владою та своїм службовим становищем, діючи умисно всупереч інтересам служби, ігноруючи вимоги ст. 9 КПК України щодо обов`язку слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження та забезпечити прийняття законних процесуальних рішень та ч. 1 ст. 276 КПК України, згідно якої повідомлення про підозру здійснюється у випадках-затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення, наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, склала у вказаному провадженні письмове повідомлення ОСОБА_14 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України та склала у вказаному провадженні письмове повідомлення ОСОБА_10 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України.

Як зазначено вище, передбачене ст. 372 КК України кримінальне правопорушення є злочином з формальним складом і може бути вчинене лише з прямим умислом.

Згідно з ч. 2 ст. 24 вказаного Кодексу прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Інтелектуальна ознака умислу в злочинах з формальним складом включає лише усвідомлення суспільно небезпечного характеру свого діяння, а вольова ознака умислу обмежується бажанням вчинення конкретної дії чи бездіяльності, яка виявляється не тільки в усвідомленні об`єктивно існуючої суспільної небезпечності діяння, але й у бажанні це діяння вчинити.

Усвідомлення означає не лише розуміння фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного злочину, а й певне розуміння його суспільної небезпеки. Під бажанням розуміють прагнення досягти конкретного результату, що передбачає свідому і цілеспрямовану діяльність особи. Бажання - це воля, спрямована на досягнення чітко визначеної мети, в даному випадку притягнути до кримінальної відповідальності завідомо невинних осіб.

Важливе значення для визначення суб`єктивної сторони має вказівка закону на «завідомість» притягнення до кримінальної відповідальності невинної особи. Саме вона свідчить про умисний (цілеспрямований) характер діяння та дає змогу відрізнити цей злочин від інших службових зловживань, дисциплінарних проступків чи помилок, допущених при досудовому розслідуванні.

Завідомо невинною повинна вважатись особа у випадку: а) якщо події злочину взагалі не було; б) якщо в діянні відсутні ознаки злочину; в) якщо потерпілому інкримінується більш тяжкий, ніж фактично вчинений злочин. Факт невинності особи, наявності обставин, які виключають провадження у справі, точно, тобто достеменно повинен бути відомий особі, котра вчиняє такий злочин. Якщо особа не усвідомлює, що притягає до кримінальної відповідальності невинного (наприклад, внаслідок невірної оцінки зібраних доказів, службової недбалості, недостатньої кваліфікації тощо), то для неї можлива дисциплінарна або навіть кримінальна відповідальність, але за іншою статтею кримінального закону, наприклад за ст. 367 КК України. Добросовісна помилка прокурора (слідчого), коли він переконаний стосовно доведеності фактів і висновків, викладених у письмовому повідомленні про підозру, взагалі виключає кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що у органу досудового розслідування ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ) були підстави для початку досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0000308 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст.294, ч. 2 ст. 341 КК України.

З формулювання обвинувачення випливає, що на момент прийняття рішення про оголошення потерпілому ОСОБА_14 та потерпілому ОСОБА_10 про підозру в матеріалах кримінального провадження містились копії рапортів міліції про затримання близько 40 осіб за організацію та вчинення масових заворушень, блокування ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_84 під час судового розгляду пояснили, що 23.01.2014 року були масові заворушення біля приміщення ІНФОРМАЦІЯ_57 . На місце пригоди направлено працівників поліції, для забезпечення правопорядку. Самі активні протестувальники були затримані та доставлені до райвідділів.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що ОСОБА_26 та ОСОБА_36 були серед осіб затриманих 23.01.2014 року, цих осіб доставляли до райвідділу. Тучкову, ОСОБА_85 та ОСОБА_26 він підписував повідомлення про підозру. ОСОБА_26 , ОСОБА_36 та ОСОБА_27 були затримані неподалік від площі де відбувалися події. ОСОБА_27 відмовився надавати пояснення. Він затверджував повідомлення про підозру, всі підстави для затвердження були, у нього не виникало жодних сумнівів чи варто було підписувати підозру чи ні, на той момент він діяв згідно чинного КПК. Вказані особи були затримані на місці злочину, оскільки на момент їх доставки до ІНФОРМАЦІЯ_39 проводився огляд місця події, були рапорти працівників патрульно-постової служби, крім того було проведено впізнання і цих осіб впізнавали, як учасників масових заворушень. Будь яких сумніві до їх причетності до скоєння злочинів, на той момент, не виникало.

Свідки: ОСОБА_62 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_51 в судовому засіданні пояснили, що працювали патрульними та 23.01.2014 року під час мітингу перебували біля приміщення ІНФОРМАЦІЯ_16 . Підтвердили факт написання ними рапортів про події, що відбувалися. Факт затримання ними чи їхніми колегами протестувальників заперечували.

В ухвалі слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_19 про застосування щодо ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 25.01.2014 року зазначено, що його причетність до вчинення суспільно-небезпечних дій підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом огляду місця події, показами свідків, відеозаписами, іншими матеріалами кримінального провадження.

Рішення слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було переглянуте ІНФОРМАЦІЯ_58 та ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_24 від 03.02.2014 року була скасована ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_14 у вигляді тримання під вартою та постановлена нова ухвала про обрання відносно ОСОБА_14 міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.

В ухвалі слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_19 про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 25.01.2014 року зазначено, що його причетність до вчинення суспільно-небезпечних дій підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом огляду місця події, показами свідків, відеозаписами, іншими матеріалами кримінального провадження.

Рішення слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було переглянуте ІНФОРМАЦІЯ_58 та ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_24 від 04.02.2014 року була скасована ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою та постановлена нова ухвала про обрання відносно ОСОБА_10 міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.

Доказів тому, що зазначені судові рішення від 25.01.2014 про застосування запобіжних заходів ОСОБА_14 та ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою визнані незаконними, суду не надано, тому суд вирішує питання про обґрунтованість підстав для складення клопотання про обрання потерпілому ОСОБА_14 та потерпілому ОСОБА_10 запобіжних заходів та повідомлення їм про підозру, виходячи з наступних вимог КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (п.1 ч.1 ст. 178 КПК).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (п.1 ч.1 ст. 194 КПК).

З частини другої вказаної статті випливає, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Суду не надано всіх доказів, які були досліджені слідчим суддею та апеляційним судом при обранні та зміні потерпілому ОСОБА_14 та потерпілому ОСОБА_10 запобіжних заході, але із судових рішень встановлено, що клопотання про обрання ОСОБА_14 запобіжного заходу та клопотання про обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу задовольнялися, отже перед слідчим суддею, судом було доведено про наявність обґрунтованих підозр у вчиненні ними кримінальних правопорушень.

В подальшому, заступник прокурора м. Черкаси звернувся до суду з клопотанням від 17.02.2014 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_14 за вчинення ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ст. 341 КК України, як такого, що підповідає під дію ст. 1 ЗУ «Про усунення негативних наслідків та недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань» та закриття стосовно нього кримінального провадження.

Відповідно до постанови прокурора прокуратури міста Черкаси ОСОБА_61 про закриття кримінального провадження від 19.05.2014 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000308 від 23.01.2014 року закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ухвали ІНФОРМАЦІЯ_24 від 14.04.2014 року відповідно до якої змінена ухвала ІНФОРМАЦІЯ_19 від 19.02.2014 року відносно ОСОБА_14 , а саме змінені підстави звільнення від кримінальної відповідальності та підстави закриття кримінального провадження і ОСОБА_14 вважати звільненим від кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ст. 341 КК України, на підставі ст. 1 ЗУ «про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України» від 21 лютого 2014 року №743-VІІ. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_14 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ст. 341 КК України закрито на підставі ст. 1 цього Закону без проведення досудового розслідування у повному обсязі.

Постановою прокурора прокуратури міста Черкаси ОСОБА_61 від 28.02.2014 року кримінальне провадження 40000308 від 23.01.2014 відносно ОСОБА_10 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ст. 341 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 та ст. 284 ч. 3 КПК України

Аналізуючи законність дій обвинуваченої ОСОБА_11 під час виконання процесуальних обов`язків слідчого при складенні письмових повідомлень про підозру та клопотань про обрання запобіжних заходів, тобто наданні їм статусу офіційних документів, які засвідчили факти, що мають юридичне значення, суд виходить з такого.

З суб`єктивної сторони службове підроблення, передбачене ч.1 ст. 366 КК України, характеризується тільки прямим умислом, оскільки службова особа завідомо усвідомлює неправдивий характер тих відомостей, які вносяться нею до офіційних документів. Внесення до таких документів відомостей, неправдивий характер яких службова особа не усвідомлює, виключає склад підроблення і за наявності умов, зазначених в ст. 367 КК України, може потягти за собою відповідальність за службову недбалість.

КПК України в редакції від 22.01.2014 р. передбачав наступне:

- кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статті 482 цього Кодексу:

1) при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення;

2) безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні (ч.2 ст. 207);

-уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин (ч.1 ст. 208).

Як зазначено вище, суд не вважає доведеною відсутність підстав для складення повідомлення про підозру потерпілому ОСОБА_14 та повідомлення про підозру потерпілому ОСОБА_10 по справі, які були затримані неподалік скоєння злочину.

Законність затримання ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , обґрунтованість підозри і необхідність застосування до них запобіжних заходів неодноразово перевірялось судом першої та апеляційної інстанцій, в результаті чого до них було застосовано запобіжний захід судовим рішенням, яке не скасовано, набрало законної сили і є обов`язковим для виконання згідно з положеннями ст. 21 КПК України.

Перед судом не доведено те, що на час затримання потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , повідомлення їм про підозру, складення клопотань про обрання їм запобіжного заходу обвинувачена ОСОБА_11 , як слідчий, завідомо знала про їх невинуватість і про те, що офіційні документи містили завідомо неправдиві відомості про вчинення потерпілим ОСОБА_14 та потерпілим ОСОБА_10 злочину.

У відповідності з вимогами ч. 4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, а під час судового розгляду суду не надано доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_45 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 372 КК України.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність тих обставин, що обвинуваченій ОСОБА_11 достеменно було відомо про невинуватість потерпілого ОСОБА_14 та потерпілого ОСОБА_10 і вона діяла з прямим умислом на притягнення до кримінальної відповідальності завідомо невинних потерпілих і на службове підроблення, тобто про недоведеність пред`явленого обвинувачення у вчиненні цих злочинів.

Тому суд вважає за необхідне виправдати ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України, за недоведеністю вчинення нею цих злочинів.

У відповідності з приписами ч. 2 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється також при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктом 2 частини першої статті 284 вказаного Кодексу, згідно з яким кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як зазначено вище, дії ОСОБА_11 кваліфіковані також як злочин, передбачений ч.1 ст. 364 КК України як зловживання службовою особою владою та службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи інших фізичних осіб, використанні службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян та державним інтересам.

При цьому згідно з приміткою 3 до вказаної статті істотною вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, на час судового провадження передбачений ст. 364 КК України злочин належить до злочинів із матеріальним складом і вважається закінченим з моменту заподіяння істотної шкоди, яка виражається у завданні матеріальних збитків у певних розмірах.

Виходячи з формулювання обвинувачення, обвинувачена ОСОБА_11 своїми діями завдала істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , що передбачені та гарантовані ст.ст. 3, 19, 29, 59, 63 Конституції України, які знайшли широке висвітлення у вітчизняних та іноземних засобах масової інформації, в мережі Інтернет, набули широкого резонансу, викликали глибоке обурення громадян України та міжнародної спільноти, що призвело до підриву авторитету та престижу усієї системи правоохоронних органів України загалом та органів прокуратури зокрема як в Україні, так і за її межами, тобто матеріальна шкода не завдана.

В цьому випадку суд повинен враховувати положення ч.1 ст. 5 КК України про зворотну дію у часі закону про кримінальну відповідальність, який скасовує злочинність діяння або пом`якшує кримінальну відповідальність.

Оскільки істотної шкоди у вигляді настання матеріальних збитків, які в сто і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, від дій чи бездіяльності ОСОБА_11 не наступило, то в її діях відсутній склад злочину, передбаченого ст. 364 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» - кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення вважається не винуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 р. (п. 146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав, розглянути кримінальне провадження і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Таким чином, суд вважає за необхідне виправдати ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_11 не обирався.

Цивільні позови відсутні.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368,373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_11 невинуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.

Визнати ОСОБА_11 невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України за недоведеністю вчинення нею кримінальних правопорушень.

Виправдати ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 не обирався.

Цивільні позови не заявлені.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Речові докази відсутні.

На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: