Справа № 695/5404/25
номер провадження 1-кс/695/62/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Золотоноша клопотання дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000556 від 02.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду надійшло клопотання дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000556 від 02.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що він 01.12.2025 близько 14 год 00 хв, діючи з єдиним злочинним умислом, у порушення вимог п. 1 р. IV «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19.09.2022, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.11.2022 за №1412/38748, без належного дозволу, умисно, займався іншим водним добувним промислом в адміністративних межах с. Скориківка Золотоніського району Черкаської області, на річці Золотоношка, використовуючи заборонене знаряддя лову одну раколовку довжиною 2,5 м., шириною 22 см., одну раколовку довжиною 70 см., шириною 22 см., в результаті чого добув водних тварин раків в кількості 106 штук, вартістю 3 тисячі 332 гривні за 1 штуку на суму 353 192 гривні, що згідно з повідомленням Інституту рибного господарства України № 1121-12/25 від 29.11.2025 є істотною шкодою, завданою водним біоресурсам України внаслідок добування великої кількості водних тварин.

За даним фактом 02.12.2025 розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000556, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

У ході досудового розслідування 30.12.2025 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.

Крім того, з метою забезпечення відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням було скеровано запит до ТСЦ №7145 РСЦ ГСЦ МВС України у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградських областях та встановлено, що ОСОБА_5 має у власності автомобіль «ГА3 5327» 1987 року випуску, номерні знаки НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , та автомобіль «MAZDA - 626», 1992 року випуску, номерні знаки НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 .

У ході проведення дізнання встановлено, що середня вартість автомобіля «ГАЗ 5327» 1987 року випуску, станом на січень місяць 2026 року, становить 128 148 гривень, середня вартість автомобіля марки «MAZDA - 626», 1992 року випуску, станом на січень 2026 року, становить 42 353 гривні.

У ході досудового розслідування Новодмитрівську громаду Золотоніського району Черкаської області визнано потерпілою стороною, якою 08.01.2026 скеровано позовну заяву до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_5 , розуміючи, що він має у своїй власності вказані автомобілі, a також той факт, що ним нанесено шкоди Новодмитрівській громаді Золотоніського району Черкаської області у розмірі 353192 гривні, яка стягуватиметься з нього в примусовому порядку, існує ризик відчуження ОСОБА_5 зазначених автомобілів, тому з метою недопущення такого ризику, дізнавач за погодженням з прокурором звернувся з даним клопотанням про накладення арешту на зазначене рухоме майно.

Дізнавач та прокурор у судове засідання не прибули.

Підозрюваний, у володінні та розпорядженні якого перебувають означені транспортні засоби у судове засідання також не прибув

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя зазначає про таке.

Частиною першою статті 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 3 ст. 26, ч. 1 ст. 171 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції цим Кодексом, при цьому з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а також цивільний позивач з метою забезпечення цивільного позову.

Також слідчий суддя зауважує, що згідно з пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Такі дані мають міститися і у клопотанні прокурора, який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно із частиною першою статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції Черкаської області перебуває кримінальне провадження, № 0000556 від 02.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що він 01.12.2025 близько 14 год 00 хв, діючи з єдиним злочинним умислом, у порушення вимог п. 1 р. IV «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19.09.2022, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.11.2022 за №1412/38748, без належного дозволу, умисно, займався іншим водним добувним промислом в адміністративних межах с. Скориківка Золотоніського району Черкаської області, на річці Золотоношка, використовуючи заборонене знаряддя лову одну раколовку довжиною 2,5 м., шириною 22 см., одну раколовку довжиною 70 см., шириною 22 см., в результаті чого добув водних тварин раків в кількості 106 штук, вартістю 3 тисячі 332 гривні за 1 штуку на суму 353 192 гривні, що згідно з повідомленням Інституту рибного господарства України № 1121-12/25 від 29.11.2025 є істотною шкодою, завданою водним біоресурсам України внаслідок добування великої кількості водних тварин.

За даним фактом 02.12.2025 розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000556, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

У ході досудового розслідування 30.12.2025 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.

Крім того, з метою забезпечення відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням було скеровано запит до ТСЦ №7145 РСЦ ГСЦ МВС України у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградських областях та встановлено, що ОСОБА_5 має у власності автомобіль «ГА3 5327» 1987 року випуску, номерні знаки НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , та автомобіль «MAZDA - 626», 1992 року випуску, номерні знаки НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 .

У ході проведення дізнання встановлено, що середня вартість автомобіля «ГАЗ 5327» 1987 року випуску, станом на січень місяць 2026 року, становить 128 148 гривень, середня вартість автомобіля марки «MAZDA - 626», 1992 року випуску, станом на січень 2026 року, становить 42 353 гривні.

У ході досудового розслідування Новодмитрівську громаду Золотоніського району Черкаської області визнано потерпілою стороною, якою 08.01.2026 скеровано позовну заяву до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Однак належних та допустимих доказів на підтвердження ринкової вартості автомобілів, які належать на праві власності підозрюваному, та арешт на які просить накласти дізнавач за погодженням із прокурором, а саме висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи до клопотання не надано.

Слідчий суддя наголошує, що наданий до клопотання протокол огляду сайту під назвою «RST» не є належним та достатнім доказом визначення ринкової вартості транспортних засобів, оскільки вирішення питання щодо ринкової вартості транспортних засобів належить до компетенції судового експерта при проведенні судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Таким чином, на підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного клопотання на даному етапі досудового розслідування.

Керуючись ст. 2, 7, 94, 98, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_6