ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3094/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, подане у кримінальному провадженні № 0003893 від 24 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статті 321-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

до Дарницького районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 28 жовтня 2025 року, клопотання було передано до провадження судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що слідчим СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0003893 від 24 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статті 321-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 жовтня 2025 році відібрано заяву від ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з приводу того що 23 жовтня 2025 року о 18:30 год., за адресою: м. Київ вул. Вірменська, 8, в приміщенні клініки «Осокор Медікал» медичними працівниками було зроблено щеплення ОСОБА_4 та двом неповнолітній дітям ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 простроченою медичною вакциною.

Дану заяву зареєстровано до ЖЄО Дарницького УП ГУНП у місті Києв за № 80057 від 23 жовтня 2025 року.

Відібрано пояснення від ОСОБА_4 , який пояснив що виявив після отримання ін`єкцій, що дата придатності на упаковці вакцина «Ваксігрип тетра» заклеєна кустарним способом, під яким зазначений строк придатності - 2024 рік, а зверху проставлений штамп строк придатності до 2026 року.

Відібрано пояснення від директора ТОВ «Осокор Медікал», яка пояснила що їй відомо про закінчений строк придатності, що вони використовують таку вакцину, та ніяких побічних дій не помічено. Перед вакцинацією вона не повідомила пацієнтам про те, що вакцини прострочені тому, що в цьому сезоні вже використовувалась ця вакцина і негативної реакції та наслідків не було.

Відібрано пояснення від лікаря-невролога ТОВ «Осокор Медікал», яка пояснила що їй відомо про прострочений термін вакцини «Ваксігрип тетра», та вони використовують таку вакцину.

Проведено огляд місця події, під час якого вилучено 2 упаковки вакцини та 3 ампули з під вакцини «Ваксігрип тетра».

Так, 24 жовтня 2025 року у період часу з 18 год. 46 хв. по 19 год. 13 хв., за адресою: м. Київ, вул. Вірменська, 8 з метою виявлення та вилучення речових доказів по кримінальному провадженню було проведено невідкладний обшук, так як зволікання з останнім зашкодило б досудовому розслідуванню, а саме: зникнення печаток, якими проставлена дата 2026 рік, вакцина «Ваксігрип тетра» з простроченим терміном придатності та ознаками фальсифікації, посадові документи осіб, які проводять вакцинацію та їх функціональні обов`язки.

Під час обшуку за адресою: м. Київ, вул. Вірменська, 8 в приміщенні ТОВ «Осокор Медікал» було виявлено та вилучено:

-печатку для проставлення дати trodat printy 4810, печатка для проставлення дати trodat printy 4836, які поміщено в спец пакет ЕХР 0245379;

-статут ТОВ «Осокор Медікал» код 43943358, наказ №13 від 15.08.2024, наказ №1 від 17.03.2021, які поміщено в спец пакет NPU 1305838.

24 жовтня 2025 року постановою слідчого у кримінальному провадженні вилучені вищевказані речі та предмети було визнано речовими доказами.

З метою забезпечення збереження вилученого під час огляду майна та збереження речових доказів, посилаючись на положення статей 98, 167, 170 КПК України прокурор просить накласти арешт на вказані речі.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

У судове засідання призначене на 31 жовтня 2025 року прокурор та представник власника вилученого майна не з`явилися. Від прокурора надійшла заява, у якій вона просила суд проводити розгляд клопотання за її відсутності та задовольнити його. Причини неявки представника власника майна суду невідомі.

Враховуючи приписи частини першої статті 172 КПК України (неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання), з огляду на строки розгляду клопотання, визначені КПК України, слідчий суддя дійшов висновку щодо розгляду клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання та долучені докази дійшов такого висновку.

Слідчим відділом Дарницького УП ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0003893 від 24 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статті 321-1 КК України.

24 жовтня 2025 року за адресою: м. Київ, вул. Вірменська, 8 з метою виявлення та вилучення речових доказів по кримінальному провадженню було проведено невідкладний обшук, під час якого було виявлено та вилучено:

-печатку для проставлення дати trodat printy 4810, печатку для проставлення дати trodat printy 4836, які поміщено в спец пакет ЕХР 0245379;

-статут ТОВ «Осокор Медікал» код 43943358, наказ №13 від 15.08.2024, наказ в № 1 від 17.03.2021, які поміщено в спец пакет NPU 1305838.

24 жовтня 2025 року постановою слідчого у кримінальному провадженні вилучені вищевказані речі та предмети було визнано речовими доказами.

Як визначено частиною другою статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною третьою статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, а тому зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, враховуючи положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виходить з того, що згідно із практикою ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Описана у клопотанні фабула у сукупності з матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак злочину, передбаченого частиною другою статті 321-1 КК України.

Дослідивши додані до клопотання матеріали досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що вони містять достатні для цього етапу розслідування докази вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 321-1 КК України.

Згідно із частиною третьою статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до обгрунтування прокурора щодо накладення арешту на речі, які були вилучені під час обшуку, вбачається, що вони також можуть містити сліди вчинення кримінального правопорушення та в подальшому використовуватися органом досудового розслідування, як докази для встановлення об`єктивних обставин правопорушення, з урахуванням того, щодо яких саме кримінальних правопорушень здійснюється досудове розслідування у цій справі та враховуючи обставини вчинення протиправних дій.

Відповідно до частини другої статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно із частиною другою статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною п`ятою статті 171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано з додержанням вимог статті 171 КПК України та у строк, встановлений частиною п`ятою цієї статті.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, частиною другою статті 321-1 КК України, речі, які вилучені під час проведення обшуку, зокрема, печатку для проставлення дати trodat printy 4810 та печатку для проставлення дати trodat printy 4836, які поміщено в спец пакет ЕХР 0245379 та наказ №13 від 15.08.2024, наказ №1 від 17.03.2021, які поміщено у спец пакет NPU 1305838, відповідають критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки можуть містити інформацію та відомості, які можуть бути використані як доказ факту вчинення кримінального правопорушення або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зважаючи на правову підставу для арешту майна, слідчий суддя вважає, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна створить ризики переховування, знищення або спотворення інформації, яка має значення для досудового розслідування, і з огляду на завдання кримінального провадження вважає, що у даному випадку втручання у володіння майном, виходячи з визначених КПК України засад кримінального провадження, є виправданим та пропорційним.

Разом з тим, клопотання підлягає частковому задоволенню у частині накладення арешту на вилучений оригінал статуту ТОВ «Осокор Медікал» (код 43943358), оскільки клопотання прокурора не містить належного обґрунтування доцільності у вилученні саме оригіналу статуту та накладенні арешту на нього. Ухвалою слідчого судді не надавався дозвіл на вилучення оригіналу статуту товариства. Окрім того, необгрунтоване вилучення та накладення арешту на оригінал вказаного документу може перешкоджати подальшому здійсненню господарської діяльності ТОВ "Осокор Медікал".

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

клопотання прокурора - задовольнити частково.

Накласти арешт на печатку для проставлення дати trodat printy 4810, печатку для проставлення дати trodat printy 4836, наказ №13 від 15.08.2024, наказ №1 від 17.03.2021, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Осокор Медікал».

В задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1