Справа № 458/1024/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

а також сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 24.09.2025 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Турка Львівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, неодруженого, не є особою з інвалідністю, непрацюючого, раніше згідно ст.89 КК України не судимий, не підлягає мобілізації на підставі п.4 ч.3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не є особою з інвалідністю, депутатом місцевої ради не обирався

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 23.09.2025, приблизно о 17:40 год., знаходячись в приміщенні житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту з ОСОБА_5 , з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення останньому фізичного болю, умисно, наніс один удар долонею своєї правої руки в ліву половину обличчя потерпілого ОСОБА_5 , внаслідок чого він відчув фізичний біль, при цьому не отримав тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, тобто у кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 126 КК України.

30.09.2025 між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , який набув статусу обвинуваченого, укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України. Згідно з умовами угоди про примирення, підозрюваний і потерпілий - сторони угоди, дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного, який набув статусу обвинуваченого, за ч. 1 ст.126 КК України, тобто умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень. Як вбачається із угоди про примирення ОСОБА_4 повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому правопорушенні. Сторони узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Крім того, потерпілий та підозрюваний, який набув статусу обвинуваченого, визначили наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про примирення передбачені ст.476 КПК України.

В угоді зазначена дата її укладення та вона підписана сторонами.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини його вчинення, зазначив, що примирився із потерпілим, та надав згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання, просив суд угоду затвердити.

Потерпілий у підготовчому судовому засіданні зазначив, що угоду про примирення укладено між ним та підозрюваним, який набув статусу обвинуваченого, добровільно, за його ініціативи, він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення. Просив угоду затвердити.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК і КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді про примирення покарання.

Розглядаючи відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про примирення, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно положень ч.1 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до вимог ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України належить до кримінального проступку, що відповідно до вимог ч.3 ст. 469 КПК України, передбачає можливість укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні.

Згідно угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним ОСОБА_4 , який набув статусу обвинуваченого, повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та не заперечує обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю розуміє права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки невиконання угоди, визначенні ст.476 КПК України.

Також судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 повністю розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, викладені в п.2 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, визначенні ст. 476 КПК України.

Підстав, передбачених п.п.1-6 ч.7 ст.474 КПК України для відмови у затвердженні угоди, судом не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, визначено відповідно до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд вважає, що вказане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення як ним, так й іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК судом не встановлено.

Сторони врахували фактичні обставини вчиненого правопорушення, яке є проступком, дані про особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання, та дійшли згоди про призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно, покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення є достатнім для попередження вчинення нових правопорушень, а також для виправлення обвинуваченого, а тому наявні правові підстави для затвердження цієї угоди.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ст. ст. 371, 373, 374, 376, 468, 473-476 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 30.09.2025 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2025 за №0000071 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, та призначити йому покарання, у виді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Роз`яснити обвинуваченому про його обов`язок виконання умов угоди про примирення та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про примирення.

Роз`яснити потерпілому, що у разі невиконання угоди про примирення, потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.з підстав, передбачених ст. 394 КПК України з врахуванням ч. 3 ст. 394 КПК України, а саме:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_6