Справа № 128/3089/25
ВИРОК

Іменем України

15 грудня 2025 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000454 від 18.07.2025 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця села Щітки Вінницького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше несудимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи на меті уникнення адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), 18.07.2025, приблизно о 17 год. 21 хв., перебуваючи поблизу службового автомобіля марки «Skoda Oktavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився по вулиці Шевченка у селі Сокиринці Вінницького району Вінницької області, висловив пропозицію поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 надати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 100 доларів США, що еквівалентно 4186 гривень 70 копійок, згідно курсу Національного банку України (станом на 18.07.2025), за нескладання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за наступних обставин.

Так, поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 та інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_7 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами та посади яких згідно з п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про Державну службу» відносяться до посад категорії "В", відповідно до Розстановки сил та засобів відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області в складі екіпажу «ЖАРТ-54», на службовому автомобілі марки «Skoda Oktavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснювалося патрулювання по квадрату Лука-Мелешківської територіальної громади Вінницького району Вінницької області.

В ході здійснення патрулювання, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 18.07.2025, о 17 год. 15 хв., по вулиці Шевченка, що у с. Сокиринці Вінницького району Вінницької області, на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинено ОСОБА_4 , який рухався на транспортному засобі: марки «HONDA DIO» без державного номерного знаку та допустив ряд порушень: п.п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, а саме: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, та п.п. 2.3 (г) Правил дорожнього руху України, а саме: під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Окрім того, під час спілкування працівників поліції із ОСОБА_4 , в останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим йому запропоновано на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився.

У подальшому, ОСОБА_4 , з метою реалізації свого умислу, спрямованого на уникнення адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, 18.07.2025, приблизно о 17 год. 21 хв., перебуваючи поблизу службового автомобіля марки «Skoda Oktavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився по вулиці Шевченка у селі Сокиринці Вінницького району Вінницької області, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не звертаючи уваги на неодноразові попередження працівника поліції про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, висловив пропозицію поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 надати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 100 доларів США, що еквівалентно 4186 гривень 70 копійок згідно курсу Національного банку України (станом на 18.07.2025), за нескладання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Суду пояснив, що в середині липня цього року він, повертаючись з магазину в с. Сокиринці на своєму скутері, був зупинений працівниками поліції, оскільки був без шолома, а скутер без номерних знаків. Також йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився. Але, в подальшому вирішив запропонувати працівникам поліції грошові кошти в сумі 100 доларів США за те, щоб вони не складали на нього протокол. Чому він так зробив, пояснити не може. Раніше чув від своїх знайомих про те, що вони в такий спосіб вирішували питання з поліцейськими з метою уникнення адміністративної відповідальності. На даний час він розуміє, що порушив закон, усвідомлює наслідки, запевняє суд у неповторенні подібного та просить його суворо не карати.

За згодою обвинуваченого, прокурора, згідно ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого, наявності чи відсутності речових доказів, і при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумніву у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку обвинувачений буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 369 КК України - пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Згідно ст. 377 КПК України, суд діє в межах висунутого обвинувачення.

В силу п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України, стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З досудової доповіді, наданої Вінницьким РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області відносно обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що зібрані матеріали свідчать про його виправлення, застосувавши покарання, непов`язане з позбавленням волі. Рівень ризику небезпеки для суспільства визначений, як середній.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження, суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше несудимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, позитивно характеризується за місцем проживання, кається у вчиненому, вину визнав, в дебатах висловив щирий жаль з приводу вчинених ним дій та осуд своєї поведінки, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з урахуванням ст. 12 КК України, приходить до переконання про призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, так як вважає дане покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім того, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді штрафу, в розмірі визначеному санкцією статті обвинувачення, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

До вступу вироку суду в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирається.

Суд також вважає за доцільне зауважити, що частиною першою статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України регламентовано, що засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Тому, зважаючи на приписи абзацу третього пункту 2 частини четвертої статті 374 КПК, згідно з якими у резолютивній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою, зокрема, початок строку відбування покарання, суд вважає за необхідне зазначити, що строк відбування кримінального покарання у виді штрафу слід рахувати саме з дня набрання вироком законної сили.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 96-1, 96-2, 100, 124, 368, 373, 374, 394, КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп.

Строк відбування призначеного покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

До вступу вироку в законну силу міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирається.

Речові докази в межах кримінального провадження № 0000454 від 18.07.2025, а саме: оптичні носії інформації DVD-R диски залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8