ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/7484/2 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/2044/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.345 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 30 липня 2025 року стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001124 від 06.07.2025,-

в с т а н о в и л а:

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 30 липня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який не одружений, є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , не має офіційного місця реєстрації, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше був судимим:

- вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.03.2021 за частиною 1 статті 186 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- вироком Харківського районного суду Харківської області від 13.08.2021 за частиною 1 статті 125 КК України, за правилами статей 70,71 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 15 днів;

- вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 11.11.2022 за частиною 1 статті 152 КК України, за правилами частини 4 статті 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, звільнений 16.08.2024 у зв`язку із відбуттям строку покарання, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислено з дня ухвалення вироку, тобто з 30.07.2025.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання, а саме, з 08.07.2025 по 29.07.2025 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно вироку, ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що відповідно до статті 68 Конституції України ОСОБА_7 , зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно статті 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції країни покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Органи військового управління забезпечують неухильне додержання вимог Конституції України стосовно того, що Збройні Сили України не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів державної влади чи перешкоджання їх діяльності. Ніякі надзвичайні обставини, накази чи розпорядження командирів і начальників не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій по відношенню до цивільного населення, його майна та навколишнього середовища. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу військовослужбовці несуть відповідальність згідно з законом. Права і обов`язки військовослужбовців, які залучаються до здійснення заходів, передбачених частиною четвертою цієї статті, визначаються законом.

Відповідно до вимог статтей 9, 11, 16, 49, 50. 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_7 був зобов`язаний додержуватись Конституції і Законів України, бути прикладом високої культури, скромності та витримки, з повагою ставитися до інших військовослужбовців, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, дотримуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, вести бойові дії ініціативо, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх справними, чистими та готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї.

ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

06.07.2025, приблизно о 16:00 год., перебуваючи на кінцевій зупинці громадського транспорту, за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 323-А, інспектор УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконуючи свої функціональні обов`язки щодо охорони публічної безпеки та порядку на території Київського району м. Харкова спільно з іншими працівниками поліції, побачили ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував в салоні маршрутного автобусу маршруту № 1628 сполученням Харків-Циркуни, д.н.з. НОМЕР_2 . На прохання вийти із автобусу, ОСОБА_7 почав поводити себе агресивно та почав погрожувати спричинити насильство відносно працівника поліції шляхом нанесення тілесних ушкоджень.

Достовірно знаючи та усвідомлюючи, що співробітник перебуває при виконанні своїх службових обов`язків, визначених Законом України «Про Національну поліцію», вдягнені у формений одяг та спеціальні засоби захисту, ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на протидію здійсненню ним покладених на нього обов`язків із забезпечення публічної безпеки та порядку, а також виконання повноважень працівника поліції, в ході раптово виниклого умислу, направленого на нанесення тілесних ушкоджень співробітнику поліції, ОСОБА_7 наніс один удар в область обличчя інспектора УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_9 , в результаті чого остання отримала ушкодження, що відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Отже, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Не погодившись з оскаржуваним вироком, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просить вирок Київського районного суду м. Харкова від 30.07.2025 в частині призначеного ОСОБА_7 покарання - змінити, звільнити останнього від відбування призначеного покарання на підставі статті 75 КК України.

В обґрунтування апеляційних доводів захисник не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає зміні, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.

Звертає увагу, що суд першої інстанції при ухваленні вироку належним чином не дав оцінку особі обвинуваченого і не прийняв до уваги ряд обставин і фактів, які повинні бути враховані, а саме те, що обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, з першої хвилини затримання сприяв розслідуванню кримінального провадження.

Захисник просить визнати, як пом`якшуючі обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та перебування ОСОБА_7 в пригніченому психо-емоційному стані внаслідок воєнної агресії з боку російської федерації.

Вважає, що беручи до уваги те, що ОСОБА_7 неодноразово пожалкував про вчинення кримінального правопорушення, критично ставиться до скоєного, дані про особу винного, покарання у виді позбавлення волі на строк три роки зі звільненням ОСОБА_7 від його відбування відповідно до положень статті 75 КК України буде відповідати гуманності, справедливості, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, і буде достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши оскаржуваний вирок, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких, відповідно до вимог частини 3 статті 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі частини 2 статті 394, частини 1 статті 404 КПК України, не перевіряє.

Згідно вимог статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок в межах доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання відповідно до положень статті 75 КК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано та вмотивовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм статті 65 КК України та роз`яснень, наведених у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог статей 50, 65 КК України, врахував особу обвинуваченого, який не одружений, є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , має три судимості, які не погашені або не зняті у встановленому законом порядку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно копії службової характеристики командира військової частини НОМЕР_1 , за час проходження служби на займаній посаді старший матрос ОСОБА_7 зарекомендував себе негативно. До виконання безпосередніх службових обов`язків ставиться безвідповідально, потребує контролю. Має відповідну фахову підготовку. Службові обов`язки часто не виконує, та ставиться безвідповідально. На зауваження в службовий час, не реагує та не робить вірні висновки.

Відповідно до статті 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини, осуду своїх дій, наявність відчуття жалю за скоєне, розумінні наслідків своїх дій.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 КК України, судом визнано рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_7 раніше судимий за умисне кримінальне правопорушення, та ним вчинено нове умисне кримінальне правопорушення.

Вказані обставини чітко, логічно та мотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом ухваленого рішення щодо кваліфікації вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, призначення йому певного виду та міри покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, не можливе без його ізоляції від суспільства та правильно призначив покарання, в межах санкцій частини 2 статті 345 КК України, призначивши ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Саме такий вид і міра покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів. Звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України, на думку колегії суддів, не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 про суворість призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , на думку колегії суддів є безпідставними, з огляду на те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та був судимий за вчинення, в тому числі умисного корисливого злочину проти власності, проти життя та здоров`я особи, та проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, до призначеного йому раніше покарання застосовувались положення статті 75 КК України, двічі відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак ОСОБА_7 належних висновків не зробив та звільнившись з місць позбавлення волі 16.08.2024 за відбуттям строку покарання, вже 06.07.2025 будучу військовослужбовцем вчинив умисний злочин проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а саме умисно заподіяв працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Колегія суддів вважає, що обвинувачений своєю поведінкою не доводить свого виправлення та перевиховання, належних висновків для себе не робить, є особою, яка наполегливо не бажає ставати на шлях виправлення.

На думку суду апеляційної інстанції захисником не наведено в апеляційній скарзі обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, які могли б свідчити про явну суворість призначеного покарання судом першої інстанції.

У зв`язку із наведеним, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 та звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, відповідно до положень статті 75 КК України.

Керуючись статтями 405, пунктом 1 частини 1 статті 407, 418, 419 КПК України,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 30 липня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту отримання повного тексту ухвали.

Головуючий:

Судді: