Справа № 163/1406/25
Провадження № 1-кс/163/435/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року Слідчий суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3

власника майна ОСОБА_4 ,

представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області погоджене з начальником Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_6 клопотання старшого слідчого слідчого відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000287 про арешт майна,

в с т а н о в и в :

Клопотання обґрунтоване тим, що в ЄРДР внесено відомості про те, що громадянин ОСОБА_7 за попередньою змовою в групі осіб організовує незаконне переправлення осіб через Державний кордон України до Республіки Польща поза пунктами пропуску за грошову винагороду.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в ніч з 21 на 22 червня 2025 року перетнули державний кордон України з Республікою Польща в межах прикордонних знаків №№1033-1046 за грошову винагороду в розмірі 10 000 доларів США. До переправлення цих осіб через державний кордон незаконним шляхом причетні інші громадяни України. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 22 червня 2025 року в рамкам реадмісії ПВ РП передано українській стороні.

Проведеними слідчими та розшуковими діями було встановлено, що співвиконавцем незаконного переправлення вказаних вище осіб через державний кордон є ОСОБА_4 .

08 липня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 03 липня 2025 року, проведено обшук домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено зазначене у клопотанні слідчого майно.

На думку слідчого, вилучене майно має силу речового доказу, є засобами та доказом кримінально протиправних дій, надасть змогу об`єктивно встановити важливі обставини провадження, а неприйняття рішення про арешт майна безумовно тягне його повернення з можливістю втрати доказового значення.

Старший слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовільнити.

Власник майна ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_11 подали до канцелярії суду клопотання про розгляд цього клопотання за їх відсутності.

Представник власника майна ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки вилучене у ОСОБА_4 майно не має ознак речового доказу в цьому провадженні та не стосується розслідуваного злочину. Вилучені речі та одяг просив повернути ОСОБА_4 .

Власник майна ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Під час розгляду клопотання встановлено таке.

Кримінальне провадження за ознаками ч.3 ст.332 КК України зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24 червня 2025 року за № 0000287, що підтверджено відповідним витягом.

Ознаки вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним переправленням осіб через кордон попередньо вбачаються з рапорту начальника відділу м. Любомль УСБ України у Волинській області від 14 червня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 03 липня 2025 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 .

Зі змісту протоколу обшуку від 08 липня 2025 року вбачається, що слідчим вилучено зазначене у клопотанні майно, яке постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000287.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Обшук території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 проводився на підставі ухвали слідчого судді від 03 липня 2025 року.

З цієї ухвали вбачається, що органу досудового розслідування надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення мобільного телефону, радіостанцій, спеціального одягу, засобів для подолання кордону через водойми, коштів, тепловізорів, чорнових записів, карт місцевості, речей та предметів, які слугували знаряддями вчинення незаконного переправлення осіб через державний кордон.

Таким чином, вилучене протоколом обшуку майно відповідає речам для виявлення яких проводився обшук.

Обґрунтування клопотання щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, правова кваліфікація та предмет доказування, дає обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно відповідає зазначеним у ст.98 КПК України ознакам, оскільки воно може містити відомості про зв`язки ОСОБА_4 з іншими співучасниками, про канали переправлення осіб через кордон, засоби координації (телефон, радіостанції). Без арешту майна ці відомості можуть бути втрачені або знищені.

Повернення майна власнику без накладення арешту створює ризик його приховування, знищення чи використання для подальшої злочинної діяльності. Таке майно може бути модифіковане, очищене від інформації або незаконно відчужене, що унеможливить його подальше використання як доказу.

У зв`язку із цим встановлено достатні підстави вважати, що вилучене майно вимагає свого збереження у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою проведення із ними необхідних слідчих дій та встановлення об`єктивних даних у кримінальному провадженні.

Таким чином, підстави внесеного слідчою клопотання відповідають вимогам ст.ст.98, 170, 173 КПК України і належним чином обґрунтовані, через що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 08.07.2025 під час проведення обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки «Іphone» імеі: НОМЕР_1 в чохлі чорного кольору, дві радіостанції марки Kenwood KSC-31 з зарядними пристроями, спортивну кофту сірого кольору з вставками на руках, спортивну термо-білизну голубого кольору, спортивні штани синього кольору з білими вставками на боках, , заборонивши власнику (володільцю) володіти, користуватись та розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде проголошений о 11:30 годині 15 вересня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1