БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/43/26
Провадження № 1-в/730/2/2026
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2026 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

представника ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу за поданням начальника ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про встановлення адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого 15.11.2018р. Борзнянським районним судом Чернігівської області за ч.1, 2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 20.06.2019р. Сосницьким районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі та звільненого ухвалою Богунського районного суду м. Житомир від 04.06.2021р. із 14 червня 2021 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 10 місяців 27 днів, -

У С Т А Н О В И В :

Начальник ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області звернувся до суду з поданням про встановлення терміном на один рік адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_4 за п.«в» ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», та застосування обмежень, передбачених ст.10 цього Закону, посилаючись на те, що ОСОБА_4 після відбування покарання, незважаючи на письмові попередження органів Національної поліції, продовжує порушувати громадський порядок, права інших громадян, вчиняє інші правопорушення, за які чинним законом встановлена адміністративна відповідальність (протягом січня-листопада 2025 року п`ять разів притягувався до адміністративної відповідальності).

Представник ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області в судовому засіданні внесене подання підтримав і просив його задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснив, що застосування до ОСОБА_4 адміністративного нагляду та обмежень необхідне з метою запобігання вчиненню засудженим повторних кримінальних та адміністративних правопорушень.

Засуджений ОСОБА_4 був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався, надавши клопотання від 18.01.2026р., у якому просить розглядати подання в його відсутність, що за змістом положень ст.5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» не перешкоджає розгляду справи, оскільки участь засудженого не є обов`язковою.

Заслухавши пояснення представника органу поліції, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

За змістом положень п.«в» ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів внутрішніх справ, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.

Відповідно до ст.6 зазначеного Закону адміністративний нагляд встановлюється у визначеному ст.5 цього Закону порядку терміном від одного року до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 15 листопада 2018 року за ч.1, 2 ст.185, ст.70 КК України до остаточного покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування даного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік

Надалі ОСОБА_4 був засуджений вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 20 червня 2019 року за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомир від 04.06.2021р. ОСОБА_4 з 14 червня 2021 року на підставі ст.81 КК України був звільнений умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 10 місяців 27 днів.

З матеріалів справи вбачається, що після відбуття покарання ОСОБА_4 4 рази притягувався до адміністративної відповідальності й стосовно нього виносилися попередження про можливість встановлення (продовження) адміністративного нагляду, а саме: Борзнянським районним судом Чернігівської області 15 січня 2025 року за ч.2 ст.187 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн, 10 квітня 2025 року за ч.3 ст.178 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн, 21 травня 2025 року за ч.2 ст.187 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 170 грн, 21 листопада 2025 року за ст.173 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 119 грн.

Водночас доданий до подання протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 за ч.3 ст.173-2 КУпАП не може бути належним і допустимим доказом вчинення притягуваним даного адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять відповідної постанови суду про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вказаним протоколом.

Разом з тим, з огляду на принципи верховенства права та змагальності сторін, які є загальними засадами кримінального провадження (ст.7, 8, 22 КПК України), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що становитиме порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Прикметно, що за матеріалами подання всі адміністративні правопорушення вчинялися ОСОБА_4 із певною періодичністю до листопада 2025 року, після чого він відреагував на попередження органу поліції та більше не скоював протиправних дій, проступків, припинивши антигромадський спосіб життя, внаслідок чого поліцією не ініціювалося звернення до суду з поданням про встановлення засудженому адміністративного нагляду (при наявності до того формальних підстав).

Крім того, в матеріалах справи відсутні жодні відомості про те, що після звільнення з місць позбавлення волі упродовж 4,5 років ОСОБА_4 був помічений у причетності до вчиненні якихось кримінальних правопорушень.

Також, застосовуючи вироблений на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «трискладовий тест», суд констатує, що будь-яке втручання може бути виправданим відповідно до п.2 ст.8 Конвенції, лише якщо воно відповідає закону, переслідує одну або декілька законних цілей, наведених у п.2 ст.8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві для досягнення будь-якої такої цілі.

У цій справі втручання у право засудженого ґрунтується на положеннях Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», тобто, відповідає закону.

Суд готовий погодитися, що відповідний захід переслідує законну мету - запобігання злочинам, оскільки обмеження, що пропонуються застосувати до засудженого (на відвідування певних місць, поїздки без дозволу працівників поліції та вихід з дому у визначені години, зобов`язання регулярно з`являтися до поліції), можуть у принципі бути необхідними в контексті для попередження та профілактики вчинення повторних кримінальних правопорушень.

Однак у даній справі органом поліції в поданні та його представником у судовому засіданні не було наведеного жодного обґрунтування для встановлення ОСОБА_4 адміністративного нагляду та обмежень, окрім формального посилання на його засудження за «тяжкий злочин» та притягнення до адміністративної відповідальності. Органом поліції не проаналізовано індивідуальних характеристик засудженого та не мотивовано, чому в його справі встановлені щодо нього обмеження мають бути необхідними з огляду на припинення ним після 21 листопада 2025 року вчинення адміністративних правопорушень. Водночас за довідкою Борзнянської міської ради від 14.01.2026р. ОСОБА_4 за місцем проживання якихось негативних чи компрометуючих характеристик не має.

Крім того, запобігання вчиненню засудженими адміністративних правопорушень, як то зазначає представник органу поліції в судовому засіданні, в силу вимог ст.2Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» не є метою встановлення адміністративного нагляду.

Натомість, здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень, у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» є одним із покладених на поліцію завдань, виконання якого можливе й без застосування обмежень основоположних прав і свобод особи, гарантованих ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, суд вважає, що на даний час ОСОБА_4 не є небезпечним для суспільства, а втручання у право засудженого на повагу до його приватного життя шляхом встановлення адміністративного нагляду не можна вважати таким, що ґрунтується на відповідних і достатніх підставах, в зв`язку з чим воно не може розглядатися як «необхідне у демократичному суспільстві».

Це дає підстави для висновку, що ініційованим поданням стосовно засудженого буде порушено ст.8 Конвенції, що узгоджується з позицією ЄСПЛ, викладеною в п.71-78 рішення від 14 січня 2021 року в справі «Дедеш проти України» (заява №50705/13).

Таким чином, дане подання начальника ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області є необгрунтованим і не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання начальника ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про встановлення стосовно ОСОБА_4 адміністративного нагляду відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в семиденний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1