ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1364/25 Номер провадження 11-кп/814/1414/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника колонії ОСОБА_7

засудженої ОСОБА_8

розглянувши у режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 15.04.2025 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янська Донецької області, українки, громадянки України, із загальною середньою освітою, на утримання маючої двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимої:

12.01.2009 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2, 311 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

15.03.2010 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 309 ч. 2, 71 ч. 1 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15.03.2010 року скасовано, справу направлено на новий розгляд. 04.03.2011 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 309 ч. 2, 71 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнена 06.09.2011 року до досягнення дитиною 3х річного віку , тобто до 17.05.2012 року;

23.02.2015 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 1, 15 ч. 2, 75,76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. Знята з обліку 02.03.2016 року по закінченню іспитового строку;

21.03.2017 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнена 27.01.2020 року за відбуттям строку покарання;

засуджена:

26.05.2021 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 307 ч. 2, 345 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, зараховано термін тримання під вартою з 03.08.2020 року по 26.05.2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі;

12.01.2022 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 309 ч. 1, 71, 72 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмолено у задоволенні подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» в частині встановлення адміністративного нагляду відносно засудженої ОСОБА_8 .

Ухвалюючи дане рішення, місцевий суд зазначив, що ОСОБА_8 неодноразово судима за ст. 307, 309 КК України, проте висновків для себе не зробила та продовжила вчиняти аналогічні злочини, тобто разі звільнення ОСОБА_8 умовно-достроково є висока вірогідність вчинення нею нового кримінального правопорушення.

У поданій апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_8 просить ухвалу суду відносно неї скасувати та постановити нову, якою звільнити останню умовно-достроково від відбування покарання за вироком.

Зазначає, що була працевлаштована прибиральницею в установі виконання покарань, проте була звільнена за станом здоров`я, та виконувала більш легку працю в установі, перебуваючи на волі бажає вести законослухняний спосіб життя та доглядати за своїми дітьми.

Заслухавши доповідача, засуджену на підтримку апеляційної скарги, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від призначеного покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув відповідний строк покарання.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.17 постанови від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам, зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, висновок суду повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь час відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 засуджена вироком 12.01.2022 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 309 ч. 1, 71, 72 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку покарання ОСОБА_8 визначено з 12.01.2022, кінець строку покарання 12.10.2026.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_8 з 05.08.2020 перебуває у місцях позбавлення волі та утримувалась в ДУ «Бахмутська УВП (№6)» заохочень не мала та отримала 6 стягнень.

З 21.04.2022 відбуває покарання у ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)». Характеризувався посередньо мала 4 стягнення та 4 заохочення.

З 05.08.2020 відбуває покарання в ДУ «Машівська виправна колонія № 9».

Таким чином, поведінка засудженого протягом усього строку відбування покарання є нестабільною, оскільки вона має як заохочення так і стягнення, які є однорідними (порушення правил поведінки та порушення вимог режиму відбування покарання). Навмисне порушення засудженою правил відбування покарання, всупереч доводів апелянта, не свідчить про те, що протягом строку відбування покарання засуджена мала намір довести своє виправлення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильні висновки про те, що своєю поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_8 не в повній мірі дола своє виправлення, а відтак - ухвалив обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні подання колонії про умовно-дострокове звільнення.

Під час апеляційного розгляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування оскарженого судового рішення.

З урахуванням вище наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 15.04.2025 відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4