УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000294 від 20.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000294 від 20.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у червні 2025 року (точна дата і час не встановлено, але не пізніше 20.06.2025), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи базову середню освіту, вирішив вступити до навчального закладу на денну форму навчання, з метою отримання відстрочки від мобілізації, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану пов`язаного із повномасштабною збройною агресією російської федерації. З цією метою ОСОБА_7 здійснив телефонний дзвінок та домовився про зустріч з директором Могилів-Подільської філії державного навчального закладу «Професійний ліцей сфери послуг м. Хмільник» (ЄДРОУ 34849237, місто Могилів-Подільський, вулиця Покровська 8, Вінницька область) (далі - Ліцей) ОСОБА_6 , з метою отримати інформацію щодо вступу у навчальний заклад, директором якого остання являлась.

У подальшому, 02.07.2025 у ході особистої зустрічі між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , що відбулась у робочому кабінеті останньої, що за адресою: м. Могилів-Подільський, вул. Покровська, 8, директор ОСОБА_8 ознайомившись з документами ОСОБА_7 повідомила про неможливість вступу ОСОБА_7 до підпорядкованого їй навчального закладу, при цьому, у цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди для себе за здійснення впливу на посадових осіб іншого навчального для зарахування ОСОБА_7 на навчання.

З метою реалізації свого протиправного умислу, цього ж дня, 02.07.2025 ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_7 , що вона має можливість посприяти у зарахуванні ОСОБА_7 до іншого навчального закладу. При цьому, ОСОБА_6 діючи з метою незаконного збагачення, висунула протиправну вимогу, про те, що, для прийняття ОСОБА_7 до іншого навчального закладу з денною формою навчання, необхідно надати їй неправомірну вигоду у розмірі близько 20 000 гривень за здійснення впливу посадових осіб навчального закладу, в якому останній в подальшому мав навчатись.

В свою чергу, ОСОБА_7 на вимоги ОСОБА_6 погодився, оскільки був переконаним, що за інших умов він може бути не зарахованим до будь-якого з навчальних закладів, у зв`язку з чим, надав ОСОБА_6 усі документи, необхідні для вступу до навчального закладу.

Після чого, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_6 в період часу з 02.07.2025 по 17.07.2025 використовуючи особисті відносини з невстановленими посадовими особами Могилів-Подільського монтажно-економічного фахового коледжу (далі - Коледж) здійснила вплив на них з метою прийняття ними рішення про зарахування ОСОБА_7 на навчання до Могилів-Подільського монтажно-економічного фахового коледжу. Крім того, встановлено, що ОСОБА_7 особисто будь-яких вступних іспитів не здавав та передбачених співбесід у конкурсній комісії, не проходив.

У подальшому, 17.07.2025 о 12:21 годині ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу на незаконне збагачення, зателефонувала до ОСОБА_7 та повідомила останнього про його успішну здачу вступних іспитів та висловила протиправну вимогу про перерахунок грошових коштів у сумі 19 500 гривень на її особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 , номер якого надіслала ОСОБА_7 у менеджері «WhatsApp».

В свою чергу, ОСОБА_7 погодився на вимогу ОСОБА_10 та, діючи під контролем правоохоронних органів, в період часу з 11:15 год. по 11:20 год. 22.07.2025 за допомогою мобільного терміналу АТ «КБ «ПриватБанк» здійснив перерахунок грошових коштів в загальній сумі 19 500 гривень на банківську картку № НОМЕР_1 належну ОСОБА_6 .

У подальшому, 03.09.2025 близько 11:46 години ОСОБА_6 здійснила телефонний дзвінок до ОСОБА_7 та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на незаконне збагачення, повідомила останньому про його зарахування за бюджетною програмою до Могилів-Подільського монтажно-економічного фахового коледжу, на денну форму навчання за спеціальністю «Облік і оподаткування», при цьому висловивши протиправну вимогу щодо перерахунку ще додаткової частини грошових коштів у сумі 8 000 гривень за вплив на посадових осіб вищезазначеного навчального закладу, який остання здійснила за для прийняття ОСОБА_7 на навчання.

В свою чергу, ОСОБА_7 отримавши від ОСОБА_6 довідку про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №714273 від 02.09.2025 та довідку №395 від 02.09.2025 про зарахування ОСОБА_7 на навчання до Могилів-Подільського монтажно-економічного фахового коледжу, необхідну для подання до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою отримання відстрочки, 04.09.2025 о 13:00 діючи під контролем правоохоронних органів, за допомогою мобільного терміналу АТ «КБ «ПриватБанк» на вимогу ОСОБА_6 здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 8 000 гривень на банківську картку № НОМЕР_1 належну ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_6 будучи директором Могилів-Подільської філії державного навчального закладу «Професійний ліцей сфери послуг м. Хмільник» вимагала та отримала неправомірну вигоду у загальній сумі 27 500 гривень від ОСОБА_7 за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави а саме, посадових осіб Могилів-Подільського монтажно-економічного фахового коледжу, щодо зарахування ОСОБА_7 на навчання до Могилів-Подільського монтажно-економічного фахового коледжу.

Відповідно до примітки ст. 369-2 КК України, особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є особи, визначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", а також службові особи, визначені у частині четвертій статті 18 цього Кодексу.

При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку 10.09.2025 старший слідчий СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Потсдам Німеччини, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

?заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 17.06.2025;

?протоколами допиту потерпілого ОСОБА_7 від 21.07.2025 та 04.05.2025

?протоколами негласних слідчих (розшукових) дій

?іншими доказами у кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

У вказаному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та суворість покарання за його вчинення може свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду.Крім того, підозрювана ОСОБА_6 жодним чином не обмежена у виїзді за межі території України, в умовах воєнного стану. Слід взяти до уваги, що остання є жителькою прикордонного міста Могилів-Подільський, чоловік підозрюваної ОСОБА_11 , являється головним державним інспектором Вінницької митниці та працює в м. Могилів-Подільський. Вказані обставини фактично надають можливості підозрюваній залишити територію України та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 на даний час обіймає посаду директора Могилів-Подільської філії державного навчального закладу «Професійний ліцей сфери послуг м. Хмільник». Враховуючи організаційні здібності підозрюваної ОСОБА_6 , яка тривалий час обіймає адміністративну посади, остання з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе може вчинити дії, направлені на примушення до надання завідомо неправдивих показань свідками у вказаному кримінальному провадженні, надавати їм відповідні настанови та поради щодо подальших спільних дій, а також обговорити з ними спільну версію своєї невинуватості у злочині.Також, використовуючи організацій здібності, підозрювана ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Пункт четвертий ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Наявність зазначеного ризику у поведінці підозрюваної ОСОБА_6 виражена у можливому створенні нею штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінальних правопорушень, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відомості про її особу, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, відносно ОСОБА_6 виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні по суті клопотання просив задовольнити його частково.

Підозрювана ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнала частково, по суті клопотання підтримала думку адвоката.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

У провадженні СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000294 від 20.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно підозри, оголошеної ОСОБА_6 , остання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Вказані ризики та обставини правопорушення, свідчать про те, що інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваної.

Ризики вчинення підозрюваною дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що він обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрювана наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років з конфіскацією майна, що свідчить про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи, що підозрюваній відомі персональні дані свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на вказаних осіб, шляхом проведення зустрічей з ними, спонуканням до зміни показів з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для підозрюваної, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має постійне місце проживання, заміжня, вину визнає частково. Разом з тим, це не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини на даний час не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваної, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є необхідним та доцільним.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, відомості про майновий та сімейний стан підозрюваної, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування на даному етапі досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , строком на два місяці.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 наступні обов`язки:

?прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

?не відлучатись з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

?утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

?здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.

Ухвала про застосування домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 діє в межах строку досудового розслідування, але не більше 60 днів, починаючи з 15.09.2025 року.

Копію ухвали суду для організації виконання направити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя