Справа № 361/8842/25
Провадження № 1-кп/359/742/2025
У Х В А Л А

Іменем України

27 листопада 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

під час закритого судового засідання, з технічною фіксацією у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001490 від 29.08.2024, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Княжичі Броварського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 5 ст. 407 КК України,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 5 ст. 407 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що підстави, за яких було обрано запобіжний захід, не змінились, ризики не зменшились, тому застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і не гарантує можливості запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора, і враховуючи бажання обвинуваченого повернутися на військову службу до ЗСУ, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішуючи заявлені сторонами клопотання, суд зазначає, що згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, якщо спочатку тяжкість злочину та підозра, що особа може втекти чи зашкодити слідству, можуть бути достатніми підставами для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, то чим довше відповідна особа знаходиться під вартою, тим більш вагомими і конкретними мають бути підстави для продовження цього заходу, про що має бути зазначено в судовому рішенні.

Зокрема, у справі «Sergey Volosyuk v. Ukraine», рішення від 12 березня 2009 року, Європейський суд з прав людини наголосив, «саме національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Для цього вони мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях про подовження строку тримання під вартою… Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину, є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою, але зі спливом певного часу ця умова перестає бути достатньою…».

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

У контексті вказаних вище стандартів Європейського суду з прав людини і з огляду на те, що у цій справі загальний термін тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою становить 5 місяців, абстрактні доводи сторони обвинувачення про те, що лише подальше тримання обвинуваченого під вартою може забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можна вважати належно обґрунтованими, оскільки вони не підтверджуються конкретними доказами.

За таких обставин, у межах даного провадження необхідно дослідити можливість застосування стосовно ОСОБА_4 альтернативних запобіжних заходів.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 5 ст. 407 КК України, при цьому суд вважає доведеним стороною обвинувачення ризику можливості переховування від суду з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а тому суд вважає що особисте зобов`язання є в даному випадку надзвичайно м`яким запобіжним заходом; особисту поруку не можна застосувати, оскільки захисник ОСОБА_6 зобов`язаний діяти виключно в інтересах клієнта, а поручитель має бути неупередженою та самостійною особою щодо кримінального провадження; а застава навіть у мінімальному визначеному законом розмірі, є непомірною для обвинуваченого, отже, на думку суду, єдиним достатнім запобіжним заходом, який забезпечить виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, є домашній арешт, який полягає у забороні обвинуваченому залишати житло за місцем його постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 години до 06 години, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги.

При цьому, суд вважає доцільним покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ч. 5 ст.194 КПК України, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, який розглядає кримінальне провадження; повідомляти суд і прокурора про зміну місця проживання; не спілкуватись із потерпілою і свідками у даному кримінальному провадженні; не відлучатися за межі Черкаської області без дозволу прокурора та суду, терміном на 2 місяці, тобто до 27 січня 2026 року що, на думку суду, достатньо забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 та відповідатиме вимогам закону.

Керуючись ст. ст. 176 - 179, 183, 194 - 197, 331, 369 - 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , щодо зміни запобіжного заходу його підзахисному задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно ОСОБА_4 змінити на домашній арешт, який полягає у забороні обвинуваченому залишати житло за місцем його постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 години до 06 години, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, на строк 2 місяці, тобто до 27 січня 2026 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, який розглядає кримінальне провадження; повідомляти суд і прокурора про зміну місця проживання; не спілкуватись із потерпілою і свідками у даному кримінальному провадженні; не відлучатися за межі Черкаської області без дозволу прокурора та суду.

Звільнити ОСОБА_4 з під варти в залі суду негайно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому та направити начальнику Головного управління Національної поліції в Черкаській області, на якого покласти контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 під час дії відносно останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_7