УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого детектива відділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000031 від 19.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, підрозділом Територіального управління БЕБ в Одеській області проводиться досудового розслідування кримінального провадження, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 19.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Підставою для реєстрації вказаного кримінального провадження стали повідомлення заступника начальника УСБУ в Одеській області ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення за № 247-КПК від 19.09.2025 та аналітичний продукт фінансово-господарської діяльності ТОВ «ОДЕСПАССЕРВІС» () складений Управлінням аналізу інформації та управлінням ризиками Територіального управління БЕБ в Одеській області за № 74/23.13-02-15-25 від 09.09.2025.

Відповідно до матеріалів перевірки встановлено, що службові особи ТОВ «ОДЕСПАССЕРВІС» (), у період з 01.01.2023 по 26.08.2025, шляхом не відображення у податковій звітності сум коштів, отриманих від пасажирських перевізників, які обслуговуються на автостанції «Старосінна» за адресою: м. Одеса, Старосінна площа, 1-А ухиляються від сплати податків на загальну суму 87 999 259 грн, що є коштами в особливо великих розмірах.

Встановлено, що службові особи ТОВ «ОДЕСПАССЕРВІС» (), вчиняють дії щодо приховування отриманого доходу у вигляді збору 15 % з одного проданого білету перевізниками на автостанції «Старосінна» за період з 01.01.2023 по 26.08.2025.

З метою уникнення повної сплати обов`язкових платежів, керівництвом автостанції «Старосінна» (обслуговуюче підприємство ТОВ «ОДЕСПАССЕРВІС» () впроваджена протиправна схема збору готівкових коштів з перевізників, які проходять поза межами касового збору, без бухгалтерського та податкового обліку. Отримана готівка утримується у «диспетчерів» та періодично вивозиться з автостанції.

Згідно інформації вказаної у листі Департаменту морегосподарського комплексу, транспортної інфраструктури та зв`язку Одеської обласної державної адміністрації від 21.04.2025 встановлено, що орієнтовна кількість людей, яка користується послугами пасажирських перевезень ТОВ «ОДЕСПАССЕРВІС» () (автостанції «Старосінна») на добу складає 4000 осіб.

Здійснюючи аналіз задекларованих сум отриманих доходів ТОВ «ОДЕСПАССЕРВІС» () за період діяльності з 01.01.2023 по 26.08.2025 як платника єдиного податку 3 групи зі ставкою 5% та ймовірно отриманих доходів у вигляді автостанційного збору встановлено їх значне заниження.

Таким чином, ТОВ «ОДЕСПАССЕРВІС» () за період діяльності з 01.01.2023 по 26.08.2025 ймовірно отримано дохід, у вигляді автостанційного збору 15% з одного проданого білету, у загальній сумі 241 230 000 грн., що призвело до заниження єдиного податку 3 групи за 1 квартал 2023 року на суму 2 554 780 грн; заниження податку на прибуток у загальній сумі 40 179 479,00 грн. та заниження податку на додану вартість за період з 01.05.2023 по 31.07.2025 на загальну суму 45 265 000 грн., а всього на загальну суму 87 999 259 грн.

Зазначена інформація може свідчити про один із напрямків ухилення від сплати податків посадовими особами ТОВ «ОДЕСПАССЕРВІС» () та наявності в їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 КК України.

В ході проведення досудового розслідування та оперативно-розшукових заходів встановлено, що до вказаної протиправної діяльності причетний фактичний власник ТОВ «ОДЕСПАССЕРВІС» () ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, ОСОБА_6 підконтрольні ряд підприємств, які також координують діяльність з обслуговування та організації перевезень автостанції «Старосінна», зокрема, МПП «НІКА» (), ТОВ "АЛІТА-АВТОТРАНС" (), ТОВ "АС-ТРАНС ЮГ" (), ТОВ «МАЙ БАС» (), ПП «ЯНА» ().

Відповідальними за фінансово-господарську діяльність ТОВ «ОДЕСПАССЕРВІС» () є: керівник ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ), головний бухгалтер ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також засновники ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_5 ).

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини скоєння кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, що мають значення для встановлення обставин скоєння кримінального правопорушення та відносяться до обставин, що підлягають доказуванню по кримінальному провадженню, за місцем мешкання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 07:15 год. по 08:20 год. 20.11.2025 проведено обшук на підставі ухвали Київського районного суду м.Одеси від 07.11.2025, за результатами проведення якого виявлено та вилучено технічні засоби, які попередньо оглянуто та визнано речовими доказами, а саме:

1)мобільний телефон марки iPhone 15 Pro Max, модель: MU173HN/A, IMEI НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_11

2)мобільний телефон марки iPhone SE, модель: MHGE3LL/A, IMEI НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_12

21.11.2025 старшим детективом з дотриманням вимог ст. 110 КПК України прийнято рішення про визнання вищевказаних технічних засобів речовими доказами у кримінальному провадженні.

Детектив звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор надав заяву в якій клопотання підтримав, просив задовольнити, у зв`язку зі службовою зайнятістю розглянути у його відсутності.

Представник власників майна ОСОБА_11 , ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилася, надала письмові заперечення в яких зазначила, що вилучені у ОСОБА_11 та ОСОБА_12 мобільні телефони не є знаряддям вчинення злочину, під час обшуку останні не заперечували проти їх огляду, власники надали безперешкодний до них доступ. Зауважила, що ОСОБА_11 використовує телефон виключно для житлово-побутових, сімейних потреб, а ОСОБА_12 є діючим помічником адвоката, у вилученому телефоні останнього мається інформація, що містить адвокатську таємницю. Крім того, детективом у клопотанні не наведено достатніх підстав для арешту вилученого майна. Просила відмовити у задоволенні клопотання, розглянути справу у відсутності власників майна та їх представника.

Власник майна ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, надав письмові заперечення в яких зазначив, що під час обшуку повідомив, що є діючим помічником адвоката та просив забезпечити явку представника Ради адвокатів Київської області, однак зазначене прохання було проігноровано детективом. Зауважив, що не має відношення до обставин кримінального провадження, що розслідується, вилучений мобільний телефон не є знаряддям вчинення злочину, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні клопотання та розглянути останнє за його відсутності.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, письмові заперечення представника власників майна та власника майна ОСОБА_12 , слідчий суддя вважає, що клопотання детектива підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є підстави вважати, що було знаряддям вчинення злочину, оскільки вилучені мобільні телефони можуть містити інформацію що підтвердить або спростує факти щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, пов`язаного із реалізацією послуг з перевезень на автостанції «Старосінна», відомості щодо здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ «ОДЕСПАССЕРВІС» та іншими пов`язаними особами, обсяги отриманих грошових коштів підприємствами з реалізації послуг, а також інші дані, які характеризують обставини здійснення господарської діяльності та їх обсягу, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Накладення арешту на вилучені під час обшуку мобільні телефони необхідно для проведення їх детального огляду, виконання призначеної детективом комп`ютерно-технічної експертизи, яку неможливо провести без наявності у органу досудового розслідування вилученого майна, з метою встановлення наявності доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Зв`язок вилученого майна із вчиненням злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 21.11.2025 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Посилання власником майна щодо втручання органу досудового розслідування в діяльність помічника адвоката ОСОБА_12 повністю спростовуються матеріалами доданими до клопотання. Доводи щодо неналежності та недопустимості зазначених речових доказів можуть бути предметом оцінки під час судового розгляду обвинувального акту.

Крім того, під час розгляду клопотання ОСОБА_12 не надано доказів, що у вилученому мобільному телефоні марки iPhone SE, модель: MHGE3LL/A, IMEI НОМЕР_7 , що належить останньому мається інформація, що відноситься до адвокатської таємниці.

Щодо доводів викладених ОСОБА_12 відносно порушень під час проведення слідчої дії зазначаю наступне.

Відповідно до ч.2 ст.23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час проведення обшуку чи огляду житла, іншого володіння адвоката, приміщень, де він здійснює адвокатську діяльність, тимчасового доступу до речей і документів адвоката має бути присутній представник ради адвокатів регіону, крім випадків, передбачених абзацом четвертим цієї частини. Для забезпечення його участі службова особа, яка буде проводити відповідну слідчу дію чи застосовувати захід забезпечення кримінального провадження, завчасно повідомляє про це раду адвокатів регіону за місцем проведення такої процесуальної дії. З метою забезпечення дотримання вимог цього Закону щодо адвокатської таємниці під час проведення зазначених процесуальних дій представнику ради адвокатів регіону надається право ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення процесуальних дій, що зазначаються у протоколі.

Так, слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_12 на момент проведення слідчої дії не здійснював адвокатську діяльність, тобто не був адвокатом в розумінні п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а був помічником адвоката, а тому на нього передбачені вищевказаним Законом гарантії адвокатської діяльності, зокрема положення ч.2 ст.23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не розповсюджувались. На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість тверджень власника майна стосовно порушень адвокатської таємниці, і як наслідок, недотримання визначеної процесуальним законом процедури.

В той же час, зазначені висновки слідчого судді не є преюдиційними для подальших судових розглядів та будуть предметом дослідження з врахуванням оцінки усіх доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого детектива відділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000031 від 19.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони будь-кому користуватися та розпоряджатися до скасування арешту у встановленому КПК України порядку, на майно вилучене під час обшуку 20.11.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1)мобільний телефон марки iPhone 15 Pro Max, модель: MU173HN/A, IMEI НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_11

2)мобільний телефон марки iPhone SE, модель: MHGE3LL/A, IMEI НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_12 .

Виконання ухвали покласти на старшого детектива відділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1