ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2151/25 Справа № 211/6537/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

адвоката: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду у м.Кривий Ріг апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2025 р. про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000014 від 30.01.2025р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2025 р. задоволено клопотання прокурора про арешт майна.

Накладено арешт на майно (шляхом накладення заборони відчуження, користування та розпорядження), а саме на майно вилучене 22.10.2025 року, під час проведення обшуків, за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , в легковому автомобілі марки LAND ROVER RANGE ROVER VELAR, Vin НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , в легковому автомобілі марки Skoda Kodiaq VIN НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_4 , а саме на майно:

- грошові кошти у сумі 18 191 доларів США та 337 340 гривень;

- три мобільні телефони марки Iphone;

- свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійними номерами НОМЕР_5 , СТІ 706924, СТІ 470561, СТО НОМЕР_6 , СХО НОМЕР_7 , СХН 640992, СТІ 291938, СТХ 079271, СТХ 352417, СТІ 470044, СТН 038522;

- два комплекти ключів до автомобіля Land Rover, два комплекти ключів до автомобіля Skoda скріплені однією біркою, та один комплект до автомобіля Skoda;

- банківську картку № НОМЕР_8 АТ КБ «Монобанк».

- легковий автомобіль марки LAND ROVER RANGE ROVER VELAR, Vin НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2

- грошові кошти у сумі 22 000 гривень та 500 доларів США;

- 73 довіреності на продаж транспортних засобів;

- легковий автомобіль марки Skoda Kodiaq VIN НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Із вказаним судовим рішенням не погодився адвокат ОСОБА_6 який діє в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та оскаржив в апеляційному порядку.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_8 вказує, що ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що слідчий суддя не врахував відсутність будь-яких даних про причетність ОСОБА_8 до кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_10 , а також не оцінив, що частина вилученого майна належить його дружині та не має жодного зв`язку з подією злочину. Зазначає, що прокурор не навів конкретних і достатніх підстав вважати вилучене майно речовими доказами у розумінні ст. 98 КПК України, не довів необхідність накладення арешту та не обґрунтував ризики, передбачені ст. 170 КПК України. Вважає, що слідчий суддя не забезпечив дотримання принципів розумності та співмірності обмеження права власності, не оцінив наслідки арешту для власника майна та не навів мотивів, що підтверджують законність і пропорційність такого втручання. Вказує, що у матеріалах провадження немає доказів того, що майно ОСОБА_8 набуте протиправним шляхом, використане при вчиненні кримінального правопорушення або містить відомості, які мають значення для слідства. Зазначає, що прокурор та слідчий суддя не врахували вимоги ст. ст. 64-2, 132, 170, 173 КПК України, а також стандарти ЄСПЛ щодо необхідності забезпечення справедливого балансу між інтересами слідства та правами особи. Вважає, що арешт майна є безпідставним, необґрунтованим та не спрямованим на досягнення завдань кримінального провадження, тому ухвала має бути скасована з постановленням нової про відмову у задоволенні клопотання прокурора. Просить оскаржувану ухвалу скасувати. Постановити нову, якою у задоволенні клопотання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , поданого в межах кримінального провадження № 0000014 від 30.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 369-2 КК України, про арешт майна, відмовити, та негайно повернути ОСОБА_8 незаконно арештоване майно, а саме: мобільний телефон марки Iphone; свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів з серійними номерами НОМЕР_5 , СТІ 706924, СТІ 470561, СТО НОМЕР_6 , СХО НОМЕР_7 , СТІ 291938, СТХ 079271, СТХ 352417, НОМЕР_9 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_9 вказує, що ухвала не відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості, передбаченим ст. 370 КПК України. Вказує, що прокурор у клопотанні не навів жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що вилучені речі є речовими доказами або мають значення для кримінального провадження. Наголошує, що твердження прокурора про можливу причетність ОСОБА_8 та зв`язок вилученого майна із кримінальним правопорушенням є припущеннями. Зазначає, що слідчий суддя не оцінив правову підставу арешту, можливість використання майна як доказу, наявність обґрунтованої підозри, співмірність обмеження права власності та наслідки арешту для третіх осіб, зокрема для законної власниці ОСОБА_9 . Вказує, що ОСОБА_9 не має жодного відношення до кримінального провадження, є законослухняною особою та законним власником вилучених транспортних засобів, грошових коштів, документів і особистих речей. Вважає, що слідчий суддя не врахував докази про сімейний стан ОСОБА_9 , зокрема утримання неповнолітньої доньки, яка потребує лікування та регулярного відвідування лікарів. Зазначає, що матеріали провадження не містять доказів того, що майно було набуте протиправним шляхом, використовувалося для вчинення злочину або містить інформацію, необхідну для слідства. Вказує, що прокурор не довів ризиків приховування, знищення чи псування майна, а також не обґрунтував потреби утримання транспортних засобів та коштів для цілей розслідування. Вважає, що накладений арешт порушує принцип пропорційності та не забезпечує справедливого балансу між інтересами держави та правами власника, що суперечить практиці ЄСПЛ. Зазначає, що сукупність наведених обставин свідчить про незаконність та необґрунтованість ухвали, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню. Просить оскаржувану ухвалу скасувати. Постановити нову, якою у задоволенні клопотання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , поданого в межах кримінального провадження № 0000014 від 30.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 369-2 КК України, про арешт майна, відмовити, та негайно повернути ОСОБА_9 незаконно арештоване майно, а саме: два мобільних телефона марки Iphone; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійними номерами НОМЕР_10 , СТН 038522; два комплекти ключів до автомобіля Land Rovers два комплекти ключів до автомобіля Skoda, скріплених однією біркою, та один комплект до автомобіля Skoda; банківську картку № НОМЕР_8 AT КБ «Монобанк»; грошові кошти, вилучені за місцем проживання родини у сумі 18 191 доларів США та 337 340 гривень; легковий автомобіль марки LAND ROVER RANGE ROVER VELAR, Vin НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; легковий автомобіль марки Skoda Kodiaq VIN НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , а також вилучені у ньому грошові кошти у сумі 22 000 гривень та 500 доларів США.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши думку сторін по справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз оскаржуваної ухвали свідчить про те, що вона зазначеним вимогам КПК України не відповідає з огляду на такі обставини.

За приписами ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна відповідно до приписів ч. 2 ст. 171 КПК України повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно із усталеною практикою ЄСПЛ накладення арешту на майно має бути законним, переслідувати легітимну мету та пропорційним меті, яка переслідується, а не бути надмірним обтяженням для особи.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження серед іншого є те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Як вбачається з матеріалів, які надані апеляційному суду, прокурор ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, вилученого 22 жовтня 2025 року під час проведення обшуків, за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , в легковому автомобілі марки LAND ROVER RANGE ROVER VELAR, Vin НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , в легковому автомобілі марки Skoda Kodiaq VIN НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Зі змісту клопотання прокурора вбачається, що органом досудового розслідування встановлено, що протягом тривалого часу ОСОБА_10 , маючи необхідні зв`язки із службовими особами ТСЦ МВС, діючи умисно, з корисливих мотивів, будучи обізнаним в питаннях порядку приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, з метою особистого збагачення, вирішив систематично одержувати неправомірну вигоду від мешканців міста Дніпра Дніпропетровської області за позитивне складання практичних іспитів з навичок керування транспортним засобом, необхідного для отримання посвідчення водія.

Так, 20.09.2025 ОСОБА_10 під час особистої зустрічі неподалік від ТРК «Мост сіті» в м. Дніпро, дізнався про те, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має намір складати практичний іспит з навичок керування транспортним засобом.

В цей момент у ОСОБА_10 виник злочинний умисел на одержання від ОСОБА_11 неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на працівника ТСЦ МВС, з метою успішного складання останньою практичного іспиту з навичок керування транспортним засобом.

Реалізовуючи свій умисел, 30.09.2025 в ході телефонної розмови з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , висунув вимогу що успішне складання нею практичного іспиту з навичок керування транспортним засобом можливе лише, якщо вона надасть йому 350 доларів США, для того щоб він, ОСОБА_10 , вплинув на прийняття рішення службовими особами ТСЦ №1249 РСЦ у Дніпропетровській та Запорізькій областях, давши зрозуміти останній, що у випадку відмови, для неї можуть настати негативні наслідки, які б виражалися у не складанні вищевказаного іспиту, на що ОСОБА_11 , була вимушена погодитися.

Так, 02.10.2025 приблизно з о 07:45 годин, ОСОБА_10 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, з метою власного незаконного збагачення, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, Індустріальний район, пр. Слобожанський, 3 Ід, неподалік від ТЦ «Наша Правда», на другому поверсі якого розташований ТСЦ №1249 РСЦ у Дніпропетровській та Запорізькій областях, одержав від ОСОБА_11 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів загальною сумою 15 000 гривень для себе, за вплив на особу, уповноважену на виконання функцій держави - адміністратора (екзаменатора) ТСЦ №1249 РСЦ у Дніпропетровській та Запорізькій областях щодо прийняття позитивного рішення про складання практичного іспиту ОСОБА_11 , для отримання права керування транспортним засобом за категорією «В».

На теперішній час, за результатами проведених слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, встановлено, що до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, може бути причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як встановлено, ОСОБА_8 , діяв за попередньою змовою з ОСОБА_10 з метою одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_11 за вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави.

22.10.2025 стороною обвинувачення, проведено обшуки за місцем мешкання ОСОБА_8 та в легкових автомобілях, якими користується останній, в ході проведення яких виявлено та вилучено:

1. за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 :

- грошові кошти у сумі 18 191 доларів США та 337 340 гривень;

- три мобільні телефони марки Iphone;

- свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійними номерами НОМЕР_5 , СТІ 706924, СТІ 470561, СТО НОМЕР_6 , СХО НОМЕР_7 , СХН 640992, СТІ 291938, СТХ 079271, СТХ 352417, СТІ 470044, СТН 038522;

- два комплекти ключів до автомобіля Land Rover, два комплекти ключів до автомобіля Skoda скріплені однією біркою, та один комплект до автомобіля Skoda;

- банківська картка № НОМЕР_8 АТ КБ «Монобанк».

2. в легковому автомобілі марки LAND ROVER RANGE ROVER VELAR, Vin НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вилучено зазначений легковий автомобіль;

3. в легковому автомобілі марки Skoda Kodiaq VIN НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_4 :

грошові кошти у сумі 22 000 гривень та 500 доларів США;

73 довіреності на продаж транспортних засобів;

легковий автомобіль марки Skoda Kodiaq VIN НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_4

Вищевказане майно, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, в порядку ст. 98 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, органом досудового розслідування вирішується питання щодо накладення арешту на вищевказане вилучене майно - речові докази, адже грошові кошти могли бути предметом неправомірної вигоди, легкові автомобілі могли набуті за грошові кошти одержані кримінально-протиправним шляхом, в мобільних телефонах та інших вилучених документах, можуть міститись відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Власником зазначеного майна є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

З метою збереження речових доказів є необхідність накладення арешту на вилучене майно, тому прокурор звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Колегія суддів зауважує, що приписами до ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 172 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.10.2025р. Задоволено клопотання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 про проведення обшуку.

Надано дозвіл на проведення обшуку житла за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_9 , з метою відшукання та отримання оригіналів документів в паперовому або електронному вигляді та речей, що мають значення для кримінального провадження, а саме: мобільних телефонів з інформацією, яка міститься в мобільних додатках до них, грошових коштів, як в національній валюті, так і в іноземних валютах, в тому числі одержаних злочинним шляхом, чорнових записів, банківських карток, документів які могли бути знаряддями вчинення кримінального правопорушення (договори купівлі-продажу, роздруковані електронні талони, тощо), комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації.

22.10.2025 проведено обшуки за місцем мешкання ОСОБА_8 та в легкових автомобілях, в ході проведення яких виявлено та вилучено вище вказане майно, що належить ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що прокурором у клопотанні не наведено жодних належних та допустимих доказів того, що грошові кошти, транспортні засоби, мобільні телефони та інше вилучене майно, яке належить ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , було набуте злочинним шляхом або є предметом чи знаряддям кримінального правопорушення.

Матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, додані до клопотання, не містять відомостей, які б свідчили про одержання ОСОБА_8 чи ОСОБА_9 грошових коштів або іншого майна внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріалами НСРД, які додані до клопотання прокурора, лише зафіксовано спілкування між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , а також між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

З матеріалів клопотання не вбачається будь-якого документально підтвердженого зв`язку між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , який би свідчив про їх попередню змову або спільні дії, наслідком яких стало незаконне набуття арештованого майна.

Саме лише твердження прокурора про те, що « ОСОБА_8 діяв за попередньою змовою з ОСОБА_10 » без належного доказового підтвердження не може вважатися достатньою підставою для обмеження конституційного права особи на мирне володіння своїм майном.

Перевіривши матеріали, які надані апеляційному суду, колегія суддів зауважує, що на час розгляду клопотання прокурора про арешт майна в суді першої інстанції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні.

Причетність ОСОБА_8 до подій, які встановлюються в межах зазначеного кримінального провадження вбачається лише з протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 09.06.2025р. згідно якого громадянка ОСОБА_11 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 та невстановлену особу на ім`я ОСОБА_12 , який вимагає з неї кошти 12000 грн. за вплив на прийняте рішення співробітниками ТСЦ за успішне складання практичного іспиту з водіння.

З заяви не зрозуміло, хто саме вимагає з ОСОБА_11 кошти ОСОБА_8 чи невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 .

В той же час, в матеріалах справи, які долучені до клопотання прокурора, є повідомлення про підозру ОСОБА_10 від 20.10.2025 р.

Колегія суддів враховує, що на момент розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не було повідомлено про підозру.

Подальше долучення стороною обвинувачення повідомлення про підозру ОСОБА_8 не впливає на оцінку законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали, оскільки предметом апеляційного розгляду є саме відповідність рішення слідчого судді вимогам закону на момент його постановлення.

При цьому колегія суддів зазначає, що наявність підозри сама по собі не є автоматичною підставою для арешту майна, та не звільняє сторону обвинувачення від обов`язку довести зв`язок майна з кримінальним правопорушенням.

Окремо колегія суддів зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про причетність ОСОБА_9 до інкримінованого кримінального правопорушення.

Прокурор у клопотанні не навів жодних обставин, які б свідчили, що ОСОБА_9 брала участь у вчиненні кримінального правопорушення, знала або могла знати про можливе злочинне походження майна, набула належне їй майно внаслідок кримінально-протиправних дій.

За таких обставин накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_9 , є необґрунтованим та таким, що грубо порушує принцип недоторканості права приватної власності.

Більш того, у контексті фабули кримінального правопорушення, апеляційний суд зауважує, що мова про грошові кошти загальною сумою 15 000 грн., які за неправомірну вигоду ОСОБА_10 одержав від ОСОБА_11 , відтак не є зрозумілим яким критеріям, із передбачених ст. 98 КПК України відповідають, вилучені при обшук, грошові кошти у сумі 18 191 доларів США та 337 340 гривень та мобільні телефони і автомобілі, які належать ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Відтак, доводи представника власників майна про те, що вилучені грошові кошти, мобільні телефони та автомобілі є власністю ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та не мають жодного відношення до зазначеного кримінального провадження, органом досудового розслідування не спростовано, а також не доведено, що вказане майно було набуте злочинним шляхом.

Колегія судді приймає до уваги ту обставину, що вилучені грошові кошти та інше майно постановою слідчого від 22.10.2025р. були визнані речовими доказами, в той же час, наявність самої лише постанови про визнання майна речовим доказом не є безумовною підставою для накладення арешту та для висновку про їх відповідність критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Прокурор, обґрунтовуючи необхідність арешту майна, послався на п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів.

Водночас у клопотанні не зазначенояким саме чином кожен із предметів відповідає критеріям речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України, які сліди кримінального правопорушення могли зберегтися на транспортних засобах, грошових коштах або іншому майні, які конкретні слідчі (процесуальні) дії планується провести з цим майном та яким чином вони можуть вплинути на доведення обставин кримінального провадження.

Фактично твердження сторони обвинувачення мають припущений характер і не підкріплені жодними об`єктивними даними.

Таким чином, з огляду на викладені обставини, апеляційний суд не вбачає підстав для подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки накладення арешту на майно належні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власників майна потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Відповідно до п. 2) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно з п. 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

В свою чергу, п. 1) ч. 1 ст. 411 КПК України встановлює, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 , подані в інтересах власників майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , підлягають задоволенню, а ухвала слідчого судді від 30 жовтня 2025 року скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання прокурора щодо накладення арешту на вилучене майно та повернення цього майна його власникам.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532, 615 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах власників майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2025 р. про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000014 від 30.01.2025р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368, ч.3 ст.369-2, ч.2 ст.369-2 КК України, скасувати.

Ухвалити у цій частині нову ухвалу, якою клопотання прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , поданого в межах кримінального провадження №0000014 від 30.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченому ч. 3 ст. 369-2 КК України, про арешт майна залишити без задоволення.

Повернути власнику ОСОБА_9 майно, що їй належить, а саме: два мобільних телефона марки Iphone; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з серійними номерами НОМЕР_10 , СТН 038522; два комплекти ключів до автомобіля Land Rovers два комплекти ключів до автомобіля Skoda, скріплених однією біркою, та один комплект до автомобіля Skoda; банківську картку № НОМЕР_8 AT КБ «Монобанк»; грошові кошти, вилучені за місцем проживання родини у сумі 18 191 доларів США та 337 340 гривень; легковий автомобіль марки LAND ROVER RANGE ROVER VELAR, Vin НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; легковий автомобіль марки Skoda Kodiaq VIN НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , а також вилучені у ньому грошові кошти у сумі 22 000 гривень та 500 доларів США.

Повернути власнику ОСОБА_8 майно, що йому належить, а саме: мобільний телефон марки Iphone; свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів з серійними номерами СТР123087, СТІ 706924, СТІ 470561, СТО НОМЕР_6 , СХО 699584, СТІ 291938, СТХ 079271, СТХ 352417, СТІ 470044, 73 довіреності на продаж транспортних засобів.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді