Справа № 461/8248/25
Провадження № 1-кс/461/6276/25
УХВАЛА

про відмову у скасуванні арешту на майно

22.10.2025 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові клопотання ОСОБА_4 , в інтересах якого діє представник адвокат ОСОБА_3 , про скасування арешту на майно у межах кримінального провадження № 0000263 від 08.07.2025, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , в інтересах якого діє представник адвокат ОСОБА_3 , звернувся до слідчої судді зі вказаним клопотанням, у якому просить скасувати накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13 серпня 2025 року у справі № 461/6467/25 арешт у частині користування на майно ОСОБА_4 , а саме - автомобіль марки «BMW X5», чорного кольору, р.н. НОМЕР_1 . ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 : - технічний паспорт на автомобіль марки «BMW X5», чорного кольору, р.н. НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 - один ключ запалювання до вказаного автомобіля.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 13 серпня 2025 року Галицький районний суд м. Львова розглянув клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області майора поліції, про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000263 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України. За результатом розгляду клопотання суд виніс ухвалу, якою наклав арешт на майно третьої особи: - автомобіль марки «BMW X5», чорного кольору, р.н. НОМЕР_1 . ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 ; - технічний паспорт на автомобіль марки «BMW X5», чорного кольору, р.н. НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 ; - один ключ запалювання до вказаного автомобіля. Зазначає, що існуючий арешт на рухоме майно безпідставно порушує гарантоване Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами його право приватної власності, перешкоджає йому вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Звертає увагу суду на те, що транспортний засіб не належить підозрюваному, обвинуваченому або засудженому. Таким чином, транспортний засіб не може бути арештований з метою забезпечення спеціальної конфіскації. У зв`язку з наведеним, просить клопотання задовольнити.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 , який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, просив таке задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву, у якій просить проводити розгляд клопотання у його відсутності. Проти задоволення вказаного клопотання заперечив з огляду на те, що речі та предмети, на які заявник просить скасувати арешт, є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, та на них міститься інформація, яка має значення для кримінального провадження.

З`ясувавши думку учасників провадження, оглянувши матеріали справи, слідча суддя приходить до такого висновку.

Слідча суддя встановила, щослідчим управлінням ГУ НП у Львівській області за процесуального керівництва Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000263 від 08.07.2025, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ухвалою від 13 серпня 2025 року по справі № 461/6476/25 (провадження № 1-кс/461/4981/25) у межах кримінального провадження № 0000263 від 08.07.2025 наклав арешт, з-поміж іншого, на речі, які були вилучені 10.08.2025 у ході проведення невідкладного обшуку автомобіля марки «BMW X5», чорного кольору, р.н. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , і який знаходився на парковці готелю «Лагуна», що за адресою: Івано-Франківська область, м. Снятин, вул. Довгана, 1А, зокрема на:

- автомобіль марки «BMW X5», чорного кольору, р.н. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 ;

- технічний паспорт на автомобіль марки «BMW X5», чорного кольору, р.н. НОМЕР_3 , серії НОМЕР_5 ;

- один ключ запалювання до вказаного автомобіля.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

У пункті 7 частини другої статті 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Водночас, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як встановила слідча суддя, у кримінальному провадженні№ 0000263 від 08.07.2025, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, триває досудове слідство, а відтак клопотання про скасування арешту на вказані речі та предмети є передчасним, оскільки станом на момент розгляду клопотання підстави, з яких виходив слідчий суддя при накладенні арешту на спірне майно, не відпали, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Водночас, слідча суддя враховує, що в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

У статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідча суддя звертає увагу на те, що у зазначеній справі ступінь втручання у право власності є співмірним потребам досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 376, 131, 132, 170,174 КПК України, слідча суддя -

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , в інтересах якого діє представник адвокат ОСОБА_3 , про скасування арешту на майно у межах кримінального провадження № 0000263 від 08.07.2025, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали суду проголошений 23.10.2025 о 09:00 год.

Слідча суддя ОСОБА_5