ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: № 645/4240/24 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-сс/818/1182/25 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: обрання запобіжного заходу підозрюваному
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , , за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Немишлянського районного суду м.Харкова від 02 вересня 2025 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного Управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишено без задоволенння.

Застосувано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити підозрюваному залишати житло за вказаною адресою без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожним викликом до слідчого, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади за наявності свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановлено строк дії даної ухвали на 60 (шістдесят) днів - до 31.10.2025 року (включно).

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органів Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить про скасування ухвали Немишлянського районного суду м.Харкова від 02 вересня 2025 та про постановлення нової ухвали, якою просить обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів,

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що оскільки ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, враховуючи існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, тому необхідно обрати стосовно підозрюваного такий запобіжний захід як тримання під вартою.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні приймав участь захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора. В судовому засіданні приймав участь підозрюваний ОСОБА_7 , який також заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора. Сторона захисту вказувала, що ОСОБА_7 покладені судом обов`язки виконує сумлінно та не порушує їх.

Прокурор ОСОБА_6 підтримував вимоги апеляційної скарги, зазначив, що існують ризики, передбачені п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Зазначив, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше порушував покладені судом на нього обов`язки, тому наявні підстави для застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, а саме запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Статтею 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали колегією суддів встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону та Конвенції, належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів кримінального провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на останнього певних процесуальних обов`язків.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не є предметом оскарження та повністю підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження.

З матеріалів справи встановлено, що слідчий суддя прийшов до висновку стосовно ризиків, передбачених п.п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то їх суд вважає недоведеними на даній стадії досудового розслідування, оскільки матеріали клопотання не містять відомостей на підтвердження доводів слідчого щодо наявності вказаних ризиків. Проте, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідків та потерпілого.

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим та прокурором ризиків, колегія суддів враховує такі обставини.

Обґрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, усвідомлення можливості настання реального покарання, на думку колегії суддів дійсно можуть свідчити про ступінь існування ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, про те, що на даному етапі наявний також ризик можливого впливу на свідків, оскільки підозрюваний обізнаний щодо особистих даних свідків, зокрема, оскільки підозрюваному під час досудового розслідування в рамках чинного законодавства надано копії відповідних процесуальних документів, в яких містяться дані свідків, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження.

Разом з тим, колегія суддів зважає на те, що підозрюваний ОСОБА_7 є громадянином України, із повною середньо-спеціальною освітою, не одружений, який малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, піклується про свою бабусю ОСОБА_11 , 1939 р.н., наразі проживає з ОСОБА_11 , 1939 р.н., та своєю мамою за однією адресою, надає їй допомогу вдома, купує ліки та продукти.

Враховуючи викладене, слідчий суддя згідно з вимогами ч.4 ст.194 КПК України дійшов вірного висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, який буде необхідним і достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків, та обґрунтовано визначив таким запобіжним заходом домашній арешт.

Враховуючи обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів переконана, що такий запобіжний захід фактично унеможливить існування заявлених у клопотанні слідчого ризиків та забезпечить належну поведінку підозрюваного.

Крім того, при розгляді апеляційної скарги в судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор не навів жодних підтверджень щодо порушення запобіжного заходу ОСОБА_7 або порушення накладених на підозрюваного обов`язків, що свідчить про сумлінне виконання, покладених на ОСОБА_7 , заборон та застережень.

На думку колегії суддів, одна лише тяжкість та суспільна небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не можуть бути єдиними підставами для застосування відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, а оцінюватись в сукупності також повинні обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, матеріали, які характеризують особу підозрюваного та його поведінка після вчиненого кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Прокурором не надано жодного доказу щодо існування обставин, які могли б бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та необхідності застосування більш суворого запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання на цьому етапі досудового розслідування підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу, а саме у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст. 176-206, ст.ст. 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Немишлянського районного суду м.Харкова від 02 вересня 2025 року про застосування до підозрюваного за ч.4 ст.186 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 31.10.2025 року включно, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ___________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4