УХВАЛА

10 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 127/29300/23

провадження № 51-3509 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2025 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 14 червня 2025 року стосовно ОСОБА_5 ,

встановив:

Захисник ОСОБА_4 звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд в касаційному порядку вказаних судових рішень.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків, оскільки її подано без додержання приписів ст. 427 КПК України.

Так, суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно із ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК України при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

У зв`язку із цим, особа, яка подає касаційну скаргу, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до положень ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанції в межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі належного обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону, суть наведених доводів у касаційній скарзі захисника зводяться до не погодження з оцінкою доказів, наявних у матеріалах кримінального провадження, неповнотою досудового розслідування та судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Разом з тим, захисник у своїй касаційній скарзі хоча і посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, проте не конкретизує яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанції, розглядаючи кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 та не обґрунтовує у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого судом рішення, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом оскаржуваного рішення, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України та з огляду на положення статей 284, 370, 374, 404, 409, 412, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку.

Крім того, обґрунтовуючи доводи поданої касаційної скарги, захисник, посилаючись на допущені судами істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, фактично не погоджується із прийнятими судами першої та апеляційної інстанцій рішеннями, проте у прохальній частині цієї ж касаційної скарги захисник просить скасувати лише ухвалу апеляційного суду, чим допускає протиріччя при обґрунтуванні своєї скарги.

Також у порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК України захисник ОСОБА_4 не додав до касаційної скарги належним чином завірені копії рішень, що ним оскаржуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2025 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 14 червня 2025 року стосовно ОСОБА_5 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії цієї ухвали.

Касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3