Справа № 456/826/23
Провадження № 1-кс/456/1242/2025
УХВАЛА

слідчого судді

29 жовтня 2025 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.08.2023 в межах кримінального провадження № 0000476 від 17.06.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 190 КК України, а саме: банківської картки «Альфабанк» НОМЕР_1 ; банківської картки «Альфабанк» НОМЕР_2 (в ухвалі про арешт майна помилково зазначено номер НОМЕР_3 ); банківської картки «Альфабанк» НОМЕР_4 ; банківської картки «Альфабанк» НОМЕР_5 (в ухвалі про арешт майна помилково зазначено номер картки НОМЕР_6 ); банківської картки «Укргазбанк» НОМЕР_7 ; скреч-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» з наступними номерами: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 (в ухвалі про арешт майна помилково зазначено номер НОМЕР_11 ); флеш-носія червоного кольору з надписом «Альфалізинг»; жорсткого диску марки «BiliconPower 15 037951»; ноутбука марки «НР S/N:SCD748C6128» із зарядним блоком та сумкою; ноутбука марки «НР S/N:ІND0502V42» із зарядним блоком та сумкою; мобільного телефона марки «Самсунг», ІМЕІ1: НОМЕР_12 , ІМЕІ2: НОМЕР_13 , із сім-картою НОМЕР_14 ; круглої печатки № 5 (в ухвалі про арешт майна помилково зазначено № 98) ТОВ «Альфа-лізинг Україна» () з написом «Для Документів»; грошових коштів у сумі 1010 доларів США; грошових коштів у сумі 7170 євро; грошових коштів у сумі 21440 доларів США.

В обґрунтування клопотання покликався на те, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.08.2023 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у Львівській області та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 11.08.2023 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: банківську картку «Альфабанк» НОМЕР_1 ; банківську картку «Альфабанк» НОМЕР_2 (в ухвалі про арешт майна помилково зазначено номер картки НОМЕР_15 ); банківську картку «Альфабанк» НОМЕР_4 ; банківську картку «Альфабанк» НОМЕР_5 (в ухвалі про арешт майна помилково зазначено номер картки НОМЕР_6 ); банківську картку «Укргазбанк» НОМЕР_7 ; скреч-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» з наступними номерами: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 (в ухвалі про арешт майна помилково зазначено номер НОМЕР_11 ); флеш-носій червоного кольору з надписом «Альфалізинг»; жорсткий диск марки «BiliconPower 15 037951»; ноутбук марки «НР S/N:SCD748C6128» із зарядним блоком та сумкою; ноутбук марки «НР S/N:ІND0502V42» із зарядним блоком та сумкою; мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ1: НОМЕР_12 , ІМЕІ2: НОМЕР_13 , із сім-картою НОМЕР_14 ; круглу печатку № 5 (в ухвалі про арешт майна помилково зазначено № 98) ТОВ «Альфа-лізинг Україна» () з написом «Для Документів»; грошові кошти в сумі 1010 доларів США; грошові кошти в сумі 7170 євро; грошові кошти в сумі 21440 доларів США. Своє процесуальне рішення щодо необхідності накладення арешту на майно ОСОБА_4 слідчий суддя обгрунтував виключно необхідністю збереження речових доказів. Дану ухвалу було оскаржено в апеляційному порядку, однак постановою Львівського апеляційного суду від 14.09.2023 відмовлено у задоволенні апеляційної скарги. Стверджує, що вилучені у ОСОБА_4 готівкові грошові кошти в іноземній валюті, на які накладено арешт, отримані ним за результатом здійснення законної діяльності. Зокрема, зазначає, що такі грошові кошти отримано останнім від ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» () як заробітна плата, придбано в банківській установі та в подальшому знято з банківського рахунку. Законність походження вилучених у ОСОБА_4 грошових коштів підтверджується тим, що за 2021-2023 роки останній отримав офіційний дохід (заробітну плату) в розмірі 5623343 грн, придбав іноземну валюту в банківській установі та в подальшому в 2022 році ОСОБА_4 було знято з валютного банківського рахунку грошові кошти в розмірі 60000 доларів США. Крім того, зазначає, що виписками по банківському рахунку ОСОБА_4 , відкритого в АТ «Сенс Банк» в доларах США, за період з 01.07.2021 по 28.02.2022 та з 01.03.2022 по 30.06.2022 підтверджується, що вилучені в останнього грошові кошти було набуто та накопичено ОСОБА_4 до самої події злочину, яка розслідується в межах даного кримінального провадження. Крім того, виписками по банківських рахунках ОСОБА_4 , відкритих у АТ «Сенс Банк» та АБ «Укргазбанк» у гривні, за період з 01.05.2022 по 30.06.2022 підтверджується те, що на банківські рахунки ОСОБА_4 у даний період часу (період скоєння злочинів) не поступали грошові кошти від потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та/або від ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які, ймовірно, причетні до скоєння злочину. Таким чином, на даний час ОСОБА_4 та його представником надано стороні обвинувачення належні, допустимі та достатні докази, які підтверджують, що грошові кошти, на які накладено арешт, отримано ОСОБА_4 за результатом здійснення законної діяльності, із підтвердженням джерел їх походження, що, у свою чергу, виключає можливість їх віднесення до речових доказів у кримінальному провадженні. Вважає, що станом на сьогодні спростовано твердження сторони обвинувачення про те, що арештовані грошові кошти та предмети містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та/або, що вони отримані кримінально-протиправним шляхом, а тому просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.08.2023.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечила.

Слідчий суддя, заслухавши думку представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , прокурора, , оглянувши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У судовому засіданні встановлено, що СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476 від 17.06.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.08.2023 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у Львівській області та накладено арешт на банківську картку «Альфабанк» НОМЕР_1 ; банківську картку «Альфабанк» НОМЕР_2 (в ухвалі про арешт майна помилково зазначено номер картки НОМЕР_15 ); банківську картку «Альфабанк» НОМЕР_4 ; банківську картку «Альфабанк» НОМЕР_5 (в ухвалі про арешт майна помилково зазначено номер картки НОМЕР_6 ); банківську картку «Укргазбанк» НОМЕР_7 ; скреч-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» з наступними номерами: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 (в ухвалі про арешт майна помилково зазначено номер НОМЕР_11 ); флеш-носій червоного кольору з надписом «Альфалізинг»; жорсткий диск марки «BiliconPower 15 037951»; ноутбук марки «НР S/N:SCD748C6128» із зарядним блоком та сумкою; ноутбук марки «НР S/N:ІND0502V42» із зарядним блоком та сумкою; мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ1: НОМЕР_12 , ІМЕІ2: НОМЕР_13 , із сім-картою НОМЕР_14 ; круглу печатку № 5 (в ухвалі про арешт майна помилково зазначено № 98) ТОВ «Альфа-лізинг Україна» () з написом «Для Документів»; грошові кошти в сумі 1010 доларів США; грошові кошти в сумі 7170 євро; грошові кошти в сумі 21440 доларів США., вилучені в ході проведення обшуку 11.08.2023 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 14.09.2023 ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.08.2023 про накладення арешту на майно залишено без змін.

Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_12 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476 від 17.06.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 190 КК України.

Долучені до клопотання документи підтверджують належність вилученого 11.08.2023 вищезазначеного майна ОСОБА_4 .

Крім цього, ухвалою слідчого судді від 14.03.2024 частково скасовано арешт на частину майна, а саме: грошові кошти та повернуто їх на відповідальне зберігання власнику.

Також ухвалою слідчого судді від 30.04.2024 повернуто ОСОБА_4 на відповідальне зберігання під гарантійну розписку: банківську картку «Альфабанк» НОМЕР_1 ; банківську картку «Альфабанк» НОМЕР_15 ; банківську картку «Альфабанк» НОМЕР_4 ; банківську картку «Альфабанк» НОМЕР_6 ; банківську картку «Укргазбанк» НОМЕР_7 ; скреч-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» з наступними номерами: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_11 ; флеш-носій червоного кольору з надписом «Альфалізинг»; жорсткий диск марки «BiliconPower 15 037951»; ноутбук марки «НР S/N:SCD748C6128» із зарядним блоком та сумкою; ноутбук марки «НР S/N:ІND0502V42» із зарядним блоком та сумкою; мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ1: НОМЕР_12 , ІМЕІ2: НОМЕР_13 , із сім-картою НОМЕР_14 ; круглу печатку № 98 «Альфа-лізинг Україна Для документів », на які було накладено арешт відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.08.2023. Тобто, частково скасовано арешт майна та повернуто його на відповідальне зберігання власнику.

Слідчим суддею встановлено, що протягом тривалого часу з моменту часткового скасування арешту майна (понад півтора року) в кримінальному провадження проведене необхідний комплекс слідчих дій, проте жодній особі не повідомлено про підозру.

З урахуванням даних обставин та аргументів відсутні правові підстави для застосування арешту вилученого 11.08.2023 майна з метою забезпечення обставин, зазначених у ч. 2 ст.170 КПК України відсутні.

Слід відзначити, що орган досудового розслідування не навів у процесі провадження за цим клопотанням належних доводів щодо необхідності подальшого застосування такого обмеження щодо вилученого 11.08.2023 майна за адресою проживання ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як наведено вище, згідно з ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Крім того, слідчий суддя враховує наступні положення.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оцінюючи обґрунтованість клопотання, враховую функції і повноваження слідчого судді, визначені п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Європейським судом з прав людини у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що під час вирішення питання щодо можливості утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом і правомірною метою, а з іншого вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою в кожному випадку має бути очевидна істотна причина.

У справі «Свіргунець проти України» ЄСПЛ навів висновки про те, що будь-яке втручання в мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній чи юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів державної влади для ефективного оскарження заходів, які становлять втручання у права, гарантовані цим положенням. Під час оцінки дотримання цієї умови необхідно здійснити комплексний розгляд відповідних судових та адміністративних процедур.

Об`єктом судового контролю слідчого судді, серед іншого, є оцінка того, чи відповідні процесуальні дії не мають характер надмірного втручання у право власності володільця майна.

В цій ситуації не можна залишити поза увагою і те, що застосовуючи відповідні обмеження, орган досудового розслідування повинен перевірити і довести те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, чого у даній справі зроблено не було, адже слідчому судді не надано жодних доказів на підтвердження того, що вилучене майно (грошові кошти, банківські картки, мобільні телефони) має доказове значення у кримінальному провадженні.

Така позиція органу досудового розслідування, за переконанням слідчого судді, не може бути залишеною без належної процедури судового контролю, зокрема, в частині наявності законних підстав для обмеження права власності, який гарантовано статтею 16 КПК України.

У рішенні ЄСПЛ від 2.11.2006 у справі «Волохи проти України», серед іншого, Суд прийшов до висновку про те, що верховенство права між іншим (inter alia) передбачає, що втручання органів виконавчої влади у права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватися судовим органом, щонайменше як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль дає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.

Наведена справа стосувалася оцінки питання втручання в приватне життя, а отже, таку позицію можна вважати дотичною і до питання вилучення майна в кримінальному провадженні.

Крім того, норми ч. 2 ст. 19 Конституції України вказують на те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, виходячи з наведених вище доводів та мотивів, приходжу до висновку, що подальше обмеження власника у праві використання та володіння власним майном суперечить вищенаведеним положенням Конституції України, КПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищенаведені доводи та мотиви, приходжу до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання та необхідності скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 15.08.2023.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

А відтак інші доводи сторін не аналізуються судом та не спростовуються, оскільки на висновки слідчого судді про наявність підстав для задоволення клопотання не впливають.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне роз?яснити відповідальним особам, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України у разі скасування арешту тимчасово вилучене майно повертається власнику ОСОБА_4 . Відповідно ухвала про скасування арешту підлягає негайному виконанню.

Ухвали слідчого судді про відмову в скасуванні арешту майна і про повне або часткове скасування арешту майна відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України у взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК України апеляційному оскарженню не підлягають.

Такий висновок зробила об`єднана палата Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду в постанові ОП ККС від 20 травня 2024 року в справі № 712/191/23 (провадження № 51-3208кмо23).

Керуючись ст. 16, 100, 170-174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.08.2023, на майно ОСОБА_4 , а саме: банківську картку «Альфабанк» НОМЕР_1 ; банківську картку «Альфабанк» НОМЕР_2 (в ухвалі про арешт майна помилково зазначено номер картки НОМЕР_15 ); банківську картку «Альфабанк» НОМЕР_4 ; банківську картку «Альфабанк» НОМЕР_5 (в ухвалі про арешт майна помилково зазначено номер картки НОМЕР_6 ); банківську картку «Укргазбанк» НОМЕР_7 ; скреч-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» з наступними номерами: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 (в ухвалі про арешт майна помилково зазначено номер НОМЕР_11 ); флеш-носій червоного кольору з надписом «Альфалізинг»; жорсткий диск марки «BiliconPower 15 037951»; ноутбук марки «НР S/N:SCD748C6128» із зарядним блоком та сумкою; ноутбук марки «НР S/N:ІND0502V42» із зарядним блоком та сумкою; мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ1: НОМЕР_12 , ІМЕІ2: НОМЕР_13 , із сім-картою НОМЕР_14 ; круглу печатку № 5 (в ухвалі про арешт майна помилково зазначено № 98) ТОВ «Альфа-лізинг Україна» () з написом «Для Документів»; грошові кошти в сумі 1010 доларів США; грошові кошти в сумі 7170 євро; грошові кошти в сумі 21440 доларів США.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1