Провадження № 1-кс/204/3112/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

3 листопада 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Управління Служби Безпеки України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001185 від 18.07.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України. 24.02.2022 указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, та у подальшому продовжено указами Президента України. Встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , керуючись злочинним умислом направленим на поширення інформації про переміщення Збройних Сил України, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що на території України введено режим воєнного стану, що пов`язане зі збройною агресією Російської Федерації проти України, використовуючи Інтернет-месенджер «Telegram», встановив зв`язок з невстановленою в ході досудового розслідування особою - користувачем облікового запису « ОСОБА_8 » інтернет-месенджера «Telegram» (зареєстрований на мобільний номер оператора НОМЕР_1 , ім`я користувача ОСОБА_9 ), яка заздалегідь пообіцяла відправити за інформацію, яка буде надана, грошові кошти, на що останній погодився. В подальшому, ОСОБА_5 реалізуючи злочинний умисел, спрямований на поширення інформації про переміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості в умовах воєнного стану, 17.07.2025, не пізніше 20 год. 21 хв., знаходячись на ділянці місцевості - території за наступними приблизними географічними координатами: 48.562524, 35.863300, прилеглої до залізничного колійного перегону ст. Павлоград-1 - ст. Ароматна Павлоградського району Дніпропетровської області, використовуючи власний мобільний термінал марки «Xiaomi» моделі «Mi Max 3», ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , з карткою абонента оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , шляхом відеофіксації руху залізничного складу, який рухався по колія зазначеного перегону, здійснив несанкціонований збір інформації про переміщення Збройних Сил України, яку поширив шляхом направлення файлу відеозапису зі свого мобільного терміналу з мобільним номером оператора НОМЕР_4 користувачу облікового запису « ОСОБА_8 » інтернет-месенджера «Telegram», який зареєстрований на мобільний номер оператора НОМЕР_1 (ім`я користувача ОСОБА_9 ). Після чого з метою несанкціонованого збору та поширення інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань здійснив встановлення мобільного терміналу марки «Xiaomi» моделі «Redmi 13», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» на ділянці місцевості прилеглої до залізничного колійного перегону ІНФОРМАЦІЯ_3, який здійснював фіксування переміщення військових ешелонів, що в автоматичному режимі надсилалось невстановленій в ході досудового розслідування особі, тим самим мало місце поширення інформації про переміщення Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, інформація про що не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану та з корисливих мотивів. Таким чином, 17.07.2025, не пізніше 20 год. 21 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючись злочинним умислом, направленим на поширення інформації про розташування Збройних Сил України, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, знаходячись за вищевказаними приблизними координатами, використовуючи власний мобільний термінал, та обліковий запис - « ОСОБА_10 » у інтернет-месенджері «Telegram» поширив шляхом відправлення користувачу на ім`я « ОСОБА_11 » інформацію про переміщення Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, інформація про що не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами, а також встановив мобільний термінал, який надавав можливість невстановленій особі здійснювати фіксацію переміщення Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, інформація про що не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами.

18 липня 2025 року громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України. 18.07.2025 підозрюваному ОСОБА_5 слідчим суддею Чечелівського районного суду міста Дніпра обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без визначення розміру застави, тобто до 15.09.2025. 12.09.2025 підозрюваному ОСОБА_5 слідчим суддею Чечелівського районного суду міста Дніпра продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без визначення розміру застави, тобто до 10.11.2025. 12.09.2025 слідчим суддею Чечелівського районного суду міста Дніпра продовжено строки досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001185 від 18.07.2025 до шести місяців, тобто до 18.01.2026. Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується доказами, а саме: витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0001185 від 18.07.2025; протокол огляду місця події від 18.07.2025; повідомлення про підозру ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 18.07.2025; відповідь на доручення №55/24/1-194 від 28.07.2025; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 21.08.2025; протокол слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 від 21.08.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 18.07.2025; висновок експерта від 14.08.2025 № СЕ-19/104-25/29472КТ; висновок експерта від 22.09.2025 № СЕ-19/104-25/37381-КТ; висновок експерта від 22.09.2025 № СЕ-19/104-25/37382-КТ. На даний час, ризики передбачені у п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися. Про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду свідчить те, що ОСОБА_5 розуміє тяжкість та невідворотність покарання, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років, тому є обґрунтовані підстави вважати, що він може виїхати за межі території України або на тимчасово окуповану територію України. Також, необхідно врахувати, що ОСОБА_5 вчинив злочин під час дії воєнного стану в Україні та на користь держави-агресора Російської Федерації, налагодивши зв`язки із громадянами РФ. Відсутність міцних соціальних зв`язків ОСОБА_5 за місцем проживання, а саме те, що ОСОБА_5 не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, значно підвищує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду. Про наявність ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, свідчить те, що не всі речові докази до цього часу були відшукані, а отже існує реальний ризик, що підозрюваний, не перебуваючи під вартою зможе їх знищити. Крім того, ОСОБА_5 маючи віддалений доступ до свого облікового запису в інтернет-месенджері «Телеграм» може видалити вказаний обліковий запис або спотворити чи видалити з нього наявну інформацію, яка має значення для досудового розслідування. Про наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема, шляхом залякування, підкупу та застосування насильства, з метою надання ними неправдивих висновків та показів у суді, свідчить те, що підозрюваний особисто знайомий зі свідком у справі, а також йому відомо з матеріалів справи про проведення низки судових експертиз у даному кримінальному провадженні. Про наявність ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється свідчить те, що збройна агресія проти України триває, а тому знаходячись на свободі ОСОБА_5 може продовжити сприяти у веденні війни проти України, шляхом надання представникам збройних сил та спецслужб РФ координат розташування підрозділів та техніки ЗС України, об`єктів критичної інфраструктури, а також продовжити надавати представникам РФ, допомогу в проведенні підривної діяльності проти України. При цьому, застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 є недоцільним, оскільки обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема вчинення злочину проти основ національної безпеки в умовах воєнного стану та збройної агресії Російської Федерації, свідчать про нехтування ним встановленими чинним законодавством України, гарантіями захисту прав і свобод людини та зневажливе відношення до загальнолюдських цінностей і дають підстави вважати, що аналогічним чином вона, у разі обрання інших запобіжних заходів віднесеться до вимог та обмежень запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Крім того, оцінюючи в сукупності викладене, інші запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_5 та відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України, є необхідність продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення даного клопотання, просили обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у вигляді застави або домашнього арешту.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Управління СБ України в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0001185 від 18 липня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

18 липня 2025 року, в рамках кримінального провадження № 0001185, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

18 липня 2025 року ухвалою слідчого судді Чечелівського районного суду міста Дніпра відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 15 вересня 2025 року, без визначення застави.

12 вересня 2025 року ухвалою слідчого судді Чечелівського районного суду міста Дніпра, строк досудового розслідування кримінального провадження № 0001185, продовжено до 18 січня 2026 року.

12 вересня 2025 року ухвалою слідчого судді Чечелівського районного суду міста Дніпра, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 без визначення застави, продовжено на 60 днів, тобто до 10 листопада 2025 року.

Слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або приховати будь-яку з речей, що має доказове значення; здійснюваи незаконний вплив на свідків у даному провадженні, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.

Наявність всіх зазначених ризиків було належним чином підтверджено у судовому засіданні.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 1 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та реєстрації, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень в яких він підозрюється може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити чи приховати будь-яку з речей, що має доказове значення; здійснювати незаконний вплив на свідків, та продовжити вчиняти протиправну діяльність або вчинити нове кримінальне правопорушення, та те, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, тобто до 3 січня 2026 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 34, 81, 110, 131-132, 176-178, 183, 199, 219, 294, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення застави, строком на 60 днів, тобто до 3 січня 2026 року.

Ухвалу направити до СВ СБ України в Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1