Номер провадження:1-кс/521/3017/25
УХВАЛА

Іменем України

19 вересня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , яка дії в інтересах ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000622 від 02.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням погодженим з прокурором, в якому просив накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen ID 4», д.н.з. НОМЕР_1 та ключ запалювання до нього.

В обґрунтування поданого клопотання стороною кримінального провадження зазначено, що у провадженні СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області знаходиться кримінальне провадження №0000622 від 02.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що у невстановлений досудовими розслідуванням час та місце, однак не пізніше початку липня 2025 року, керуючись злочинним умислом, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи настання таких наслідків, розробив злочинний план, згідно якого здійснював ряд дій, спрямованих на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, доведення таких дій до кінцевого результату та керівництво такими діями.

Так, за встановленими в ході досудового розслідування обставинами, ОСОБА_5 , приблизно на початку липня 2025 року з метою реалізації свого злочинного умислу, відповідно до розробленого ним плану, у невстановлений в ході досудового розслідування час та спосіб вступив у попередню змову із ОСОБА_7 , який є військовослужбовцем В/Ч НОМЕР_2 , в обов`язки якого входило підшукання осіб, з числа співробітників прикордонної служби, які за неправомірну вигоду погодилась би сприяти у безперешкодному перетині державного кордону України через пункт пропуску.

У зв`язку із цим, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, відповідно до розробленого ним плану, у невстановлений в ході досудового розслідування час та спосіб, вирішив незаконно переправити через державний кордон України в межах пункту пропуску свого родича ОСОБА_8 , який являється особою призовного віку та підлягає державної мобілізації.

На виконання своєї ролі, з метою реалізації спільного злочинного плану, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , звернувся до ОСОБА_9 , який є службовою особою інспектором прикордонної служби 1-ї категорії 3-ї групи - перекладач відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, де в ході телефонної розмови запропонував останньому за грошову винагороду забезпечити безперешкодний перетин державного кордону України до Республіки Молдова, через пункт пропуску «Старокозаче Тудора», особам чоловічої статті у віці від 18 до 60 років, які підлягають державній мобілізації, шляхом усунення перешкод та не перевірки в повному обсязі їх документів.

В свою чергу, ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність дій, які запропонував здійснити ОСОБА_7 , звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів та надалі діяв під їх контролем.

Таким чином, 11.07.2025 приблизно о 14 год. 00 хв, ОСОБА_7 перебуваючи на Старосінній площі в м. Одеса, за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_9 , з метою обговорення всіх обставин незаконного переправлення ОСОБА_8 , через державний кордон України до Республіки Молдова через пункт пропуску «Старокозаче Тудора», шляхом усунення перешкод та не перевірки в повному обсязі документів вказаної особи.

Крім цього, під час особистої розмови ОСОБА_7 , висловив обіцянку про надання ОСОБА_9 неправомірної вигоди у розмірі 7500 доларів США, за забезпечення безперешкодного перетину державного кордону України до Республіки Молдова через пункт пропуску «Старокозаче Тудора», а також зазначив, що якщо потрібно то він як військовослужбовець зможе особисто на своєму автомобілі перевезти особу через транзитну ділянку «Маяки-Удобне», до пункту пропуску «Старокозаче Тудора», таким чином усунити перешкоди, щодо незаконного переправлення особи.

Також під час розмови, ОСОБА_7 , повідомив ОСОБА_9 , що на зустріч із ним він приїхав разом із родичем особи, яка бажає незаконно перетнути державний кордон України, а саме із ОСОБА_5 .

В подальшому, 09.08.2025 приблизно о 11 год. 00 хв., ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , перебуваючи на Старосінній площі в м. Одеса, за попередньою домовленістю зустрілись із ОСОБА_9 , де під час розмови ОСОБА_7 , познайомив ОСОБА_9 із ОСОБА_5 , з метою обговорення подальшого незаконного переправлення ОСОБА_8 , через державний кордон України.

В подальшому під час зустрічі, ОСОБА_5 , надав вказівку ОСОБА_7 , відійти по своїм справам, так як він має бажання самостійно поспілкуватись із ОСОБА_9 , з приводу незаконного переправлення ОСОБА_8 , через державний кордон України, за надання неправомірної вигоди службовій особі в розмірі 7500 доларів США.

Крім цього, під час зустрічі ОСОБА_5 зазначив, що він знаходиться у дружніх відносинах із ОСОБА_7 , а тому весь зв`язок він буде тримати через нього, а також попросив ОСОБА_9 не затягувати із переправленням його родича через державний кордон України. Також в ході розмови ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , домовились, щодо подальшої зустрічі та незаконного переправлення ОСОБА_8 , через державний кордон України.

У подальшому, 12.08.2025 приблизно о 09 год. 40 хв., ОСОБА_9 у мессенджер «WhatsApp» відписав ОСОБА_7 , смс-повідомлення, в якому він вказав, що все в силі, тому якщо особа бажає незаконно перетнути державний кордон то ОСОБА_8 , потрібно буде бути 13.08.2025 о 10 год. 00 хв. на АЗС «WOG», яка розташована за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, вул. Маякська, 38-ий км, на що ОСОБА_7 , відповів, що дає згоду та повідомить вказану інформацію ОСОБА_5 .

Надалі, 13.08.2025 приблизно о 10 год. 00 хв., за попередньою домовленістю ОСОБА_9 зустрівся із ОСОБА_5 , де в салоні автомобіля марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150», д.н.з. НОМЕР_4 , який перебуває в користуванні ОСОБА_5 , останній передав грошові кошти в сумі 7500 доларів США, які слугували як надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення останнім, в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої йому влади та службового становища, а саме за здійснення безперешкодного перетину державного кордону України до Республіки Молдова через пункт пропуску «Старокозаче Тудора», громадянину ОСОБА_8 .

В подальшому працівниками правоохоронних органів було припинено протиправну діяльність ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Так, 13.08.2025 на підставі ухвали Хаджибейського районного суду м. Одеси, було проведено обшук автомобіля марки «Volkswagen ID4», д.н.з. НОМЕР_5 , який знаходився у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого було виявлено та в подальшому вилучено наступне, а саме:

- автомобіль марки «Volkswagen ID 4», д.н.з. НОМЕР_1 та ключ запалювання до нього.

Надалі, вище перелічені речі, предмети та документи будуть оглянуті слідчим та в подальшому у відповідності до ст. 98 КПК України, на підставі винесеної постанови визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки є достатньо підстав вважати, що вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Беручи до уваги вищевикладене, а також ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з метою недопущення пошкодження, знищення, псування, перетворення, відчуження вищевказаного вилученого майна, яке є об`єктом, предметом та знаряддям кримінального правопорушення, та яке визнано в порядку діючого кримінально процесуального законодавства речовими доказами, задля виконання завдання та дотримання загальних засад кримінального провадження, виявлення та фіксації слідів вчинення кримінального правопорушення за допомогою проведення відповідних судових криміналістичних експертиз, з метою забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадження, а також те, що є достатні підстави вважати що вище зазначені вилучені речі та документи набуті кримінально протиправним шляхом, в результаті чого зберігають на собі сліди кримінального правопорушення які мають суттєве значення для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження, виникла необхідність в накладені арешту на зазначене майно.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на викладені в ньому доводи та на долучені до матеріалів клопотання документи.

Адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , заперечувала проти задоволення клопотання про накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen ID4», д.н.з. НОМЕР_5 та зазначила, що зазначений автомобіль не має жодного відношення до кримінального провадження.

Крім того, зазначила, що ОСОБА_5 перебуває у шлюбі із ОСОБА_10 , яка від першого шлюбу має дитину-інваліда ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ураженням опорно-рухомого апарату, яка не може самостійно рухатись. Зазначена дитина-інвалід проживає разом із заявником та його дружиною і перебуває на повному утриманні заявника. Заявнику критично необхідний автомобіль для забезпечення пересування та життєдіяльності дитини-інваліда з ураженням опорно-рухомого апарату.

Розглянувши клопотання, вивчивши надані до клопотання матеріали, вислухав думку учасників процесу, вважаю необхідним клопотання задовольнити частково, з наступних підстав.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 3 ст. 332, ч.3 ст. 369 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Санкція ч.3 ст. 369 КК України передбачає кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Таким чином, наявні підстави для накладення арешту на вищезазначене майно, належне ОСОБА_5 , з забороною його відчуження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна у разі його засудження за вчинення зазначених кримінальних правопорушень.

Отже, вищезазначене майно, підлягає арешту на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_5 перебуває у шлюбі із ОСОБА_10 , яка від першого шлюбу має дитину-інваліда першої групи ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ураженням опорно-рухомого апарату, яка не може самостійно рухатись. ОСОБА_11 проживає разом із ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_10 і перебуває на повному утриманні ОСОБА_5 ..

В зв`язку з чим, зазначений автомобіль необхідний родині для забезпечення пересування та життєдіяльності дитини-інваліда з ураженням опорно-рухомого апарату.

Таким чином, накладення арешту з забороною користування зазначеним автомобілем, може призвести до критичного погіршення життєвих умов дитини-інваліда першої групи ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка потребує постійного медичного нагляду та реабілітації в закладах Міністерства охорони здоров`я.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності як заборона відчуження, без заборони права користування, є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

Щодо, ключа запалювання від автомобіля марки «Volkswagen ID4», д.н.з. НОМЕР_5 , слідчий суддя приходить до висновку, що вказаний ключ не зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тобто не є доказом кримінального правопорушення, та він не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема не є об`єктом який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку з чим в накладені арешту на дане майно слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000622 від 02.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen ID 4», д.н.з. НОМЕР_1 , з забороною його відчуження.

Автомобіль марки «Volkswagen ID 4», д.н.з. НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_5 , з правом користування зазначеним майном.

Відмовити в накладені арешту на ключі від автомобіля марки «Volkswagen ID 4», д.н.з. НОМЕР_1 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1