Справа № 307/4865/25
Провадження № 1-кс/307/819/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2025 року м.Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 за участю власника майна ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000745 від 13.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у кримінальному провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000745 від 13.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання, посилається на те, що ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області у справі №307/4865/25 накладено арешт на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000745 від 13 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 286 КК України, а саме: автомобіль марки «Мерседес Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем. Підставою винесення вказаної ухвали стала необхідність вжиття заходів забезпечення кримінального провадження та проведення з вказаним автомобілем необхідних слідчих дій з метою збереження речових доказів.

Власник майна вказує, що сам автомобіль марки «Мерседес Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 , зберігається на спецмайданчику, який не відповідає вимогам по зберіганню, як це вимагає інструкція зі збереження речових доказів, а отже речовий доказ зберігається неналежно, що може привезти до його пошкодження чи знищення.

Беручи до уваги вищенаведене, просить скасувати частково арешт на тимчасово вилученого майна, а саме транспортний засіб, автомобіль «Мерседес Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 , який йому належить та який зберігається на території спеціального майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, та передати транспортний засіб йому на зберігання.

Власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився.

Слідчий в судовому засіданні вирішення вказаного клопотання залишив на розсуд суду. Також додав, що у кримінальному проваджені проведено автотехнічну експертизу.

Розглянувши клопотання про скасування арешту майна, заслухавши думку власника майна, а також думку слідчого, дослідивши матеріали справи в рамках якої накладено арешт, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 17.12.2025 року задоволено клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДРП за №0000745 від 13.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Накладено арешт на майно, а саме: автомобіль марки «Mercedes Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , який поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження цим майном.

Задовольняючи вказане клопотання про арешт майна, слідчий суддя виходив з доведеності того, що зазначене у клопотанні, майно є доказом кримінального правопорушення, оскільки таке майно є речовим доказом так як містить відомості, які будуть використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказане майно постановою слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 13.12.2025 року було визнано речовим доказом та відповідало критеріям ст. 98 КПК України, а тому беручи до уваги вказані обставини та доведення слідчим наявності достатніх підстав для накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення внесеного слідчим та погодженого прокурором клопотання з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя зазначає, що стороною кримінального провадження з боку обвинувачення на даній стадії досудового розслідування у кримінального провадженні №0000745 від 13.12.2025 року не доведено, що є необхідність у забезпеченні кримінального провадження, як арешт на майно, що накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 17.12.2025 року (справа № 307/4865/25) в частині накладення заборони користування транспортним засобом.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування слідчим, який у судовому засіданні не наполягав на забороні користування власником майна транспортним засобом та вирішення клопотання залишив на розсу слідчого судді, не доведено легітимної мети продовження утримання транспортного засобу під арештом з забороною користування таким. Слідчим жодним чином не обґрунтував необхідності утримання транспортного засобу під арештом з забороною користування таким.

При цьому слідчий суддя вважає обгрунтованими доводи слідчого про те, що у подальшому, може виникнути необхідність у проведенні інших слідчих дій з транспортним засобом про необхідність здійснення яких слідчий посилався заявляючи клопотання про накладення арешту на майно.

Відтак враховуючи наведене слідчий суддя приходить до переконання, що продовження утримання майна під арештом з забороною відчуження та розпорядження транспортного засобу є виправданим, оскільки відповідає завданням кримінального провадження.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до переконання, що внесене клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту на майно у зазначеній частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.132, 174, 309, 369, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000745 від 13.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України задовольнити.

Частково скасувати накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 17.12.2025 року (справа №307/4865/25, провадження №1-кс/307/769/25) арешт на автомобіль марки «Mercedes Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , який поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, в частині заборони користування цим транспортним засобом ОСОБА_3 з передачею його на відповідальне зберігання власнику або уповноваженій ним особі, без надання права розпорядження та відчуження цим транспортним засобом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 31 грудня 2025 року о 13 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1