Справа № 180/2335/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

в судовому засіданні з розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2025 року до суду надійшло клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Клопотання обґрунтовано тим, що існують ризики невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а саме: ризик переховування обвинуваченого від суду та ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що може спонукати його переховуватись від суду, враховуючи те, що ОСОБА_4 не обтяжений соціальними зв`язками, офіційно не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей та інвалідів, у зв`язку з чим прокурор, суд не зможуть контролювати поведінку обвинуваченого, що може призвести до втрати зв`язку з даною особою. Також, ОСОБА_4 особисто знайомий зі свідками у вказаному провадженні, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , отже може впливати на них з метою схилення їх до зміни свідчень під час судового розгляду. Більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримала своє клопотання і просила його задовольнити.

Обвинувачений просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Повідомив, що щиро розкаюється, хоче допомогати потерпілому, тиск на свідків та потерпілого вчиняти не буде.

Захисник ОСОБА_5 підтримав свого підзахисного. Зазначив, що ОСОБА_4 вину свою визнає, щиро кається, намагатиметься компенсувати потерпілому шкоду. Просив змінити тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до такого.

Статтею 331 КПК України встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Судом встановлено, що до ОСОБА_4 застосовано та в подальшому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: ризику переховування від органів досудового розслідування або суду, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення та ризику незаконного впливу на свідків.

На даний час суду не надано доказів того, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу, зменшились або відсутні.

Так, відповідно до п.36 рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому є достатньо підстав вважати, що з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання винуватим, він зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

На думку суду, існує ризик впливу обвинуваченого на свідків, які ще не допитувались судом, в тому числі на очевидця події, якого ОСОБА_4 добре знає.

Також, суд вважає реальним ризик продовження обвинуваченим злочинної діяльності, зважаючи на обставини кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, а саме: необґрунтована агресія в бік сторонньої людини, втрата контролю над власною поведінкою, та що може викликати подальшу протиправну поведінку.

Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє йому перебувати під вартою.

Той факт, що ОСОБА_4 не заперечує своєї вини й бажає компенсувати потерпілому завдану шкоду, - не гарантує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З огляду на викладене, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може запобігти наявним ризикам. Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.291, 314-316, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 26 лютого 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1