ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2584/25
Провадження №1-кп/477/535/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року Вітовський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

під час підготовчого розгляду кримінального провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000594 від 05 червня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2025 року до Вітовського районного суду Миколаївської області з Миколаївської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Ухвалою суду від 19 листопада 2025 року було призначено підготовче судове засідання.

26 листопада 2025 року на адресу суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вказав, що ОСОБА_4 виявив бажання продовжити проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , де його командуванням йому надано згоду на продовження проходження військової служби, що згідно з положенням ст. 401 КК України є підставою для його звільнення від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання захисника та просила його задовольнити.

Обвинувачений також підтримав клопотання захисника, зазначивши, що дійсно бажає повернутися до служби.

Суд, перевіривши клопотання захисника та матеріали, додані до нього, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, прийшов до наступних висновків.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 08 квітня 2023 року (точного часу встановити не представилось можливим), будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, та проходячи військову службу на посаді гранатометника 1-го відділення 2-го взводу 3ої стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , з метою тимчасового ухилення від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.1,3 ч.2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно залишив місце служби військової частини НОМЕР_2 , яка тимчасово дислокувалась у АДРЕСА_1 , та незаконно перебував поза його межами, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби, до 21 жовтня 2025 року. Тобто він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану (в редакції Закону №2341-ІІІ від 27 січня 2023 року).

Законом України № 3902-ІХ від 20 серпня 2024 року стаття 401 КК України була доповнена частиною 5, відповідно до якої особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, однак після його вчинення, добровільно звернувся з клопотанням про проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , а командування військової частини НОМЕР_1 надало письмову згоду від 10 листопада 2025 року щодо подальшого проходження ним служби.

Викладене в сукупності свідчить про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, у зв`язку з чим кримінальне провадження відносно нього на підставі п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України підлягає закриттю.

Ухвалою слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком по 08 грудня 2025 року, проте, виходячи з положень ст.203 КПК України, у разі закриття кримінального провадження ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію.

У зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриттям кримінального провадження відносно нього, його слід негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Керуючись ст. ст. 284-288, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч.5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва 21 жовтня 2025 року у виді тримання під вартою - скасувати.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.

Зобов`язати ОСОБА_4 не пізніше 72 годин після набрання ухвалою суду законної сили прибути до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 після набрання ухвалою суду законної сили невідкладно прийняти на службу ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_1 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Вітовський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1