Справа №523/8619/25
Провадження №1-кп/523/1366/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року Пересипський районний суд міста Одеси у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законних представників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт й додані до нього документи у кримінальному провадженні № 0000570, внесеному до ЄРДР 22.11.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в суді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання обвинувачених під вартою на 60 днів, посилаючись на неможливість завершити судовий розгляд кримінального провадження до закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження існування ризиків передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були наявні при обранні запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора, оскільки ризики не доведені, просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захиснк ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_8 підтримала думку іншого захисника, заперечувала проти клопотання прокурора, просила змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки збитки, завдані кримінальним правопорушення були повністю відшкодовані батьками, а її підзахисний на момент вчинення кримінального правопорушення не розумів, що виконує завдання представника спеціальних служб країни-агресора.

Законні представники обвинувачених та самі обвинувачені підтримали думку захисту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи що строк дії обраного відносно обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується, а підстави для його зміни з урахуванням особи обвинувачених відсутні, суд вважає доцільним застосувати відносно обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

З огляду на п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Згідно зі ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави, а принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Наряду з наведеним, відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 63 рішення у справі «Доронін проти України від 19.02.2009р.) про обрання чи продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою навіть у справах про вбивство та при спробі обвинуваченого зникнути, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення не уявляє собою «відповідної та достатньої» підстави.

ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчинені особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 26.11.2024 року відносно обвинувачених обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, у зв`язку з наявністю ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, який неодарозово було продовжено судом.

З характеризуючих матеріалів на обвинувачених вбачається, що такі ризики як можливість обвинувачених незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення продовжують існувати, оскільки вони обвинувачуються в скоєнні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки в умовах воєнного стану та збройної агресії рф проти України.

Обставин які не були враховані судом при обранні відносно обвинувачених запобіжного заходу у виді взяття під варту та наявності підстав для його зміни, в тому числі на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, на даний час суд не вбачає.

У зв`язку з чим, з метою забезпечення виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та запобіганню спробам ухилитися від суду й перешкоджати кримінальному провадженню, суд вважає доцільним продовжити дію обраного відносно обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, згідно положень ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142, 258-2586, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 177, 178, 183, 331, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 21.11.2025 року.

Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 21.11.2025 року.

Копію ухвали направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання, прокурору для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом 5 днів до Одеського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3