ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/6959/25 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1900/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: шахрайство
УХВАЛА

Іменем України

02 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Салтівського районного суду м. Харкова від 03 липня 2025 року стосовно ОСОБА_7 ,-

встановила:

Вказаним вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова, громадянка України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працює, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено їй покарання:

-за ч. 1 ст. 190 КК України у виді одного року обмеження волі;

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді двох років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

Згідно з п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання; повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно вироку, на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області перебувала пенсіонерка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та мала відкритий рахунок в АТ КБ «Приват Банк» на який надходили пенсійні виплати, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме державне пенсійне забезпечення за віком.

Зазначені виплати, а саме пенсію за віком, в середньому розмірі 4815 гривень 90 копійок, ОСОБА_8 отримувала кожного місяця шляхом зарахування вказаних грошових коштів на банківську картку № НОМЕР_1 карткового рахунку НОМЕР_2 , який відкритий в АТ КБ «Приват Банк».

13.03.2022 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 10.08.2022 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Донька померлої пенсіонерки ОСОБА_8 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи про смерть матері, не повідомивши органи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про наявність підстав для призупинення нарахування пенсії, яка нараховувалась ОСОБА_8 , маючи безпосередній доступ до раніше нею створеного онлайн - кабінету в мобільному додатку «Приват 24» з реквізитами банківської картки № НОМЕР_1 яка була відкрита і обслуговується в АТ КБ «ПриватБанку» та належить померлій, діючи з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою власного збагачення використала створений онлайн кабінет в додатку «Приват 24» з реквізитами банківської картки № НОМЕР_1 .

07.04.2022 на банківську картку № НОМЕР_1 , карткового рахунку НОМЕР_2 відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», яка належала вже померлій ОСОБА_8 від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області, працівники якого не були обізнані про смерть ОСОБА_8 , яка мала місце 13.03.2022, надійшли грошові кошти - пенсійні виплати в сумі по 4815 гривень 90 копійок у вказаний день при цьому на розрахунковому рахунку банківської картки був наявний залишок грошових коштів нарахованих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Так, ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, достовірно знаючи що її мати померла, використовуючи раніше створений онлайн кабінет в мобільному додатку «Приват 24» з реквізитами банківської картки № НОМЕР_1 , знаючи пін-код від входу до нього, будучи обізнаною, що на неї щомісяця будуть надходити грошові кошти у вигляді пенсійних виплат від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, усвідомлюючи що жодних прав на кошти, які будуть надходити на вищезазначену карту вона не має, з метою заволодіння грошовими коштами у вигляді щомісячної пенсійної виплати ОСОБА_8 , шляхом обману (шахрайство), перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , за допомогою встановленого на її мобільному телефоні додатку «Приват 24», увійшла в раніше створений електронний кабінет з реквізитами банківської картки № НОМЕР_1 , що належала матері, за допомогою заздалегідь їй відомого паролю, 07.04.2022 перерахувала пенсійні виплати померлої матері на відкриту в АТ КБ «Приват Банк» на своє ім`я, банківську картку № НОМЕР_4 у розмірі 4816 гривень 76 копійок.

У квітні 2022 року ОСОБА_7 перерахувала грошові кошти у розмірі 4816 гривень 76 копійок, що перебували на пенсійній банківській картці відкритій в АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 на ім`я померлої ОСОБА_8 , з яких незаконно шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами у розмірі 4815 гривень 90 копійок, що нараховані ГУ ПФУ в Харківській області після смерті ОСОБА_8 , чим спричинила матеріальну шкоду державі в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на суму 4815 гривень 90 копійок, якими в подальшому розпорядилась на власний розсуд.

Крім цього, 06.05.2022 на банківську картку № НОМЕР_1 , карткового рахунку НОМЕР_2 відкритого в АТ КБ «Приват Банк», яка належала вже померлій ОСОБА_8 , від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області, працівники якого не були обізнані про смерть ОСОБА_8 , яка мала місце 13.03.2022, надійшли грошові кошти - пенсійні виплати в сумі по 4815 гривень 90 копійок у вказаний день при цьому на розрахунковому рахунку банківської картки був наявний залишок грошових коштів, нарахованих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Діючи умисно, протиправно, повторно, достовірно знаючи що її мати померла, ОСОБА_7 , використовуючи раніше створений онлайн кабінет в мобільному додатку «Приват 24» з реквізитами банківської картки № НОМЕР_1 , знаючи пін-код від входу нього, будучи обізнаною, що на неї щомісяця будуть надходити грошові кошти у вигляді пенсійних виплат від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, усвідомлюючи що жодних прав на кошти, які будуть надходити на вищезазначену карту вона не має, з метою заволодіння грошовими коштами у вигляді щомісячної пенсійної виплати ОСОБА_8 , шляхом обману (шахрайство), перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , за допомогою встановленого на її мобільному телефоні додатку «Приват 24» увійшла в раніше створений електронний кабінет з реквізитами банківської картки № НОМЕР_1 , що належала матері за допомогою заздалегідь їй відомого паролю, 06.05.2022 перерахувала пенсійні виплати померлої матері на відкриту в АТ КБ «Приват Банк» на своє ім`я банківську картку № НОМЕР_4 у розмірі 4815 гривень 90 копійок.

Отже, у травні 2022 року ОСОБА_7 , повторно, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами у розмірі 4815 гривень 90 копійок, що перебували на пенсійній банківській картці відкритій в АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 на ім`я померлої ОСОБА_8 , що нараховані ГУ ПФУ в Харківській області, чим спричинила матеріальну шкоду державі в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на суму 4815 гривень 90 копійок, якими в подальшому розпорядилась на власний розсуд.

Також, 07.06.2022 на банківську картку № НОМЕР_1 , карткового рахунку НОМЕР_2 відкритого в АТ КБ «Приват Банк», яка належала вже померлій ОСОБА_8 , від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області, працівники якого не були обізнані про смерть ОСОБА_8 , яка мала місце 13.03.2022, надійшли грошові кошти - пенсійні виплати в сумі по 4815 гривень 90 копійок у вказаний день при цьому на розрахунковому рахунку банківської картки був відсутній залишок грошових коштів нарахованих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, повторно, достовірно знаючи що її мати померла, використовуючи раніше створений онлайн кабінет в мобільному додатку «Приват 24» з реквізитами банківської картки № НОМЕР_1 , знаючи пін-код від входу нього, будучи обізнаною, що на неї щомісяця будуть надходити грошові кошти у вигляді пенсійних виплат від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, усвідомлюючи що жодних прав на кошти, які будуть надходити на вищезазначену карту вона не має, з метою заволодіння грошовими коштами у вигляді щомісячної пенсійної виплати , ОСОБА_8 , шляхом обману (шахрайство), перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , за допомогою встановленого на її мобільному телефоні додатку «Приват 24» увійшла в раніше створений електронний кабінет з реквізитами банківської картки № НОМЕР_1 , що належала матері, за допомогою заздалегідь їй відомого паролю, 07.06.2022 перерахувала пенсійні виплати померлої матері на відкриту в АТ КБ «Приват Банк» на своє ім`я банківську картку № НОМЕР_4 у розмірі 4815 гривень 90 копійок.

У червні 2022 року ОСОБА_7 , повторно, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами у розмірі 4815 гривень 90 копійок, що перебували на пенсійній банківській картці відкритій в АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 на ім`я померлої ОСОБА_8 , що нараховані ГУ ПФУ в Харківській області, чим спричинила матеріальну шкоду державі в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, на суму 4815 гривень 90 копійок, якими в подальшому розпорядилась на власний розсуд.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Салтівського районного суду м. Харкова від 03 липня 2025 року змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність застосування зайвої кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 190 КК України та у зв`язку з цим призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 190 КК України на ч. 1 ст. 190 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. У відповідності до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання; повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що вчинені ОСОБА_7 тотожні діяння, які мали загальну мету, від самого початку охоплювались єдиним злочинним наміром на заволодіння конкретними грошовими коштами та були скоєні 07.04.2022, 06.05.2022 та 07.06.2022 повторності не утворюють, а є одним продовжуваним злочином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, обвинувачену, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Частиною третьою цієї статті передбачено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинуваченому акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 409 КПК передбачено, що неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, є застосування закону, який не підлягає застосуванню (п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК).

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_7 колегія суддів вважає обґрунтованими оскільки.

Відповідно до ст. 32 КК повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня при вчиненні продовжуваного злочину, який складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром.

Отже, від повторності злочинів необхідно відрізняти продовжуваний злочин, що складається із двох або більше вчинених у різний час тотожних злочинних діянь, які об`єднані єдиним злочинним наміром. Об`єднання тотожних діянь єдиним злочинним наміром означає, що до вчинення першого з низки тотожних діянь особа усвідомлює, що для реалізації її злочинного наміру необхідно вчинити декілька таких діянь, кожне з яких спрямовано на реалізацію цього наміру. Такі діяння не утворюють повторності, оскільки кожне з них стає елементом одиничного (єдиного) злочину і окремим (самостійним) злочином щодо будь-якого іншого з цих діянь бути не може. При повторності ж тотожних злочинів кожен із них має власну суб`єктивну сторону, зокрема самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого злочину.

Як убачається зі встановлених судом обставин, ОСОБА_7 , 07.04.2022, 06.05.2022 та 07.06.2022, достовірно знаючи, що її мати ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом обману, не повідомивши органи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про наявність підстав для призупинення нарахування пенсії, маючи при цьому реальну можливість це зробити, утримуючи при собі банківську картку відкритої в АТ КБ «ПриватБанк», знаючи пін-код від неї, будучи обізнаної, що на неї щомісяця будуть надходити грошові кошти у вигляді пенсійних виплат від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, усвідомлюючи, що жодних прав на кошти, які будуть надходити на вищезазначену карту вона не має, з метою заволодіння грошовими коштами у вигляді щомісячної пенсійної виплати ОСОБА_8 , шляхом обману (шахрайство), здійснювала транзакції зі зняття коштів з пенсійної карти померлого клієнта АТ КБ «ПриватБанк» на загальну суму 14 445 грн. за вищевказаний період.

Отже, ОСОБА_7 вчинювала одні й ті ж тотожні діяння, які були охоплені єдиним умислом. Об`єднання тотожних діянь єдиним злочинним наміром означає, що до вчинення першої з низки тотожних діянь особа усвідомлює, що для реалізації її злочинного наміру необхідно вчинити декілька таких діянь, кожне з яких спрямовано на реалізацію цього наміру.

Аналогічні позиції містять постанови колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 10.09.2019 у справі № 610/1109/18, а також Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 02.03.2023 у справі № 352/2092/20.

За таких обставин, в діях ОСОБА_7 відсутня повторність, оскільки вчинені нею тотожні дії, які мали загальну мету, від самого початку охоплювались єдиним злочинним наміром і за своєю суттю являються продовжуваним злочином.

Відповідно, епізоди заволодіння коштами Пенсійного Фонду у період з 06.05.2022 по 07.06.2022 не потребує додаткової кваліфікації за ч. 2 ст. 190 КК України.

Отже, правильно встановивши фактичні обставини кримінального провадження, суд надав неправильну кримінально-правову оцінку діям ОСОБА_7 .

За вище встановлених підстав, потребує виключенню й ч. 1 ст. 70 КК України.

Виходячи з приписів ст. 407 КПК, вказані порушення, допущені судом першої інстанції, є підставою для зміни судового рішень судом апеляційної інстанції.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що вирок Салтівського районного суду м. Харкова відносно ОСОБА_7 необхідно змінити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 408, п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, виключити як зайву кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 190 КК, а у зв`язку з цим і призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Салтівського районного суду м. Харкова від 03 липня 2025 року стосовно ОСОБА_7 змінити, виключити як зайву кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 190 КК України та застосування ч. 1 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання; повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді: