Провадження № 1-кс/643/6772/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 23.10.2025 про закриття кримінального провадження № 0000466 від 01.09.2025,

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді Салтівського районного суду міста Харкова надійшла скарга представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, у якій представник скаржника просить:

- поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження;

- постанову дізнавача сектору дізнання ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 23.10.2025 про закриття кримінального провадження ЄРДР № 0000466, внесеного 01.09.2025, скасувати;

- матеріали кримінального провадження направити до ХРУП № 2 іншому дізнавачу для встановлення кривдника ОСОБА_3 та притягнення його до відповідальності.

Скарга подана 28.11.2025 через систему «Електронний суд», яка зареєстрована судом 01.12.2025.

Скарга мотивована тим, що 28.05.2025 року ОСОБА_3 отримала легкі тілесні ушкодження від незнайомого чоловіка в приміщенні супермаркету. Дізнавачем закрито кримінальне провадження з підстав відсутності, на її думку, складу кримінального правопорушення. З таким висновком дізнавача не можна погодитись, як і з бездіяльністю щодо невстановлення всіх об`єктивних даних про подію, яка сталась 28.05.2025 року з ОСОБА_3 .

Так, саме ОСОБА_3 намагалась отримати відео з камер спостереження супермаркету, щоби встановити особу кривдника.

Саме ОСОБА_3 наполягала на дізнанні, натомість як дізнавачу було «не цікаво» здійснювати процесуальні дії за даним кримінальним провадженням, що напряму дискредитує органи поліції в особі дізнавача сектору дізнання ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області Лейтенант поліції ОСОБА_5 .

Зазначені у оскаржуваній постанові обставини не відповідають дійсності: дізнавач зазначила ОСОБА_3 , що особу кривдника встановлено, що з ним провели бесіду, натомість як у постанові зазначено, що особу кривдника не встановлено. Дізнавач ОСОБА_6 зазначила, що ОСОБА_3 перша відштовхнула кривдника, проте це відверта брехня: вона його відштовнула яблуком в бік його руки у відповідь на його погрози та образи. Кривдник приклав зусилля та умисно з силою штовхнув її, вона впала і це також бачив кривдник. Жодної необережності не було: вона впала, бо кривдник з силою її штовхнув!!!! Постанову їй не направляли. Вона сама знову дзвонила з приводу опитування кривдника та дізналась, що справа вже закрита.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 01.12.2025 відкрито провадження за скаргою; витребувано з Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області матеріали кримінального провадження № 0000466 від 01.09.2025.

03.12.2025 до суду від Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області надійшли матеріали кримінального провадження № 0000466 від 01.09.2025.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила її задовольнити, з підстав зазначених у скарзі.

Представник Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомлено, клопотань чи заяв про відкладення розгляду скарги не надходило.

Неявка суб`єкта оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження, встановив таке.

Сектором дізнання Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000466 від 01.09.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

23.10.2025 дізнавачем винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000466 від 01.09.2025 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України.

З тексту спірної постанови слідує, що 09.07.2025 до Харківського РУП № 2 надійшла заява від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про те що невстановлена особа нанесла заявниці тілесні ушкодження. Враховуючи необхідність проведення слідчих дій, відомості про кримінальний проступок, відповідно до вимог ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено дізнавачем СД Харківського РУП № 2 ГУНП України в Харківській області, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000466 від 01.09.2025 року, попередня кваліфікація ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

В ході досудового розслідування 04.09.2025 року було проведено допит потерпілої, в ході якого ОСОБА_3 повідомила, що відбувся конфлікт з невстановленим чоловіком в магазині «Чудо Маркет» розташованому за адресою: м. Харків, пр-т. Тракторобудівників, буд.164, в ході якого ОСОБА_3 перша штовхнула невстановленого хлопця, після чого останній відштовхнув її долонею в ділянку правого передпліччя. Внаслідок цього заявниця з власної необережності впала на спину з нахилом на правий бік на підлогу, а саме плитку де отримала тілесне ушкодження у вигляді синця на зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині. У ділянці правого передпліччя тілесних ушкоджень не виявлено.

Також з дотриманням вимог ст. 104, 223, 240 КПК України, було проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей механізму нанесення тілесних ушкоджень в ході якого ОСОБА_3 розповіла та відтворила на статисті, механізм тілесних ушкоджень завданих останній 28.05.2025, в якому вбачається що ОСОБА_3 перша відштовхнула невстановленого чоловіка рукою, на що невстановлений чоловік відштовхнув долонею від даного поштовху, а саме з власної необережності остання впала на спину з нахилом на правий бік, де вдарилась зовнішньою поверхнею правого стегна у верхній третині об підлогу, а саме плитку, який знаходився в даному магазині. Даний чоловік штовхнув останню тільки один раз в ділянку руки, в результаті цього поштовху тілесні ушкодження не заподіяв. В ділянку стегна, де від падіння останньої утворився синець, невстановлений чоловік її умисно не вдаряв.

Відповідно до висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи під номером 65-с/25 п/п від 09.06.2025 року тілесні ушкодження, а саме синець невизначеної форми, синьо-фіолетового кольору в центрі, із зеленувато-жовтим фарбуванням по периферії, розміром 4,3*4 см розміщений на зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, який за ступенем тяжкості викликав незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Інших тілесних ушкоджень під час проведення судово-медичної експертизи виявлено не було.

24.09.2025 дізнавачем у кримінальному проваджені - дізнавачем СД ХРУП № 2 ГУНІ в Харківській області ОСОБА_5 за результатами проведення досудового розслідування прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв?язку з відсутністю складу злочину.

13.10.2025 прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 було сформовано постанову про скасування постанови про закриття кримінального провадження, та надано вказівки, в ході дізнання було виконано низку слідчих (розшукових) дій, сформованих на встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, однак встановити особу не надалось можливим.

В ході проведення досудового розслідування, будь яких об`єктивних даних, які б свідчили про умисне заподіяння невстановленою особою потерпілій тілесних ушкоджень не встановлено.

Враховується, що ОСОБА_3 сама перша застосувала фізичну силу, а саме штовхнула фігуранта, спровокувавши його на аналогічне застосування фізичного насильства в її бік (штовхнув у відповідь).

По відношенню до наслідків (легке тілесне ушкодження), встановленого у ОСОБА_3 , з боку невстановленого чоловіка має місце необережна форма вини, а необережне спричинення легких тілесних ушкоджень не є караним, відповідно до Кримінального кодексу України.

При цьому, у спірній постанові зазначено, що дізнавач керується вищевказаним та на підставі п. 7 ч. 2 ст. 40-1, ст. 110, п. 7 ст. 284 КПК України дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що спірна постанова за своїм змістом містить ряд неточностей та помилок, на які вказує заявник.

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим/дізнавачем всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм КПК України, на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим або дізнавачем постанови. Зокрема, якщо слідчим або дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено кримінальне правопорушення, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Так, у спірній постанові дізнавач вказує, що ним проведено низку слідчих (розшукових) дій направлених на встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Проте, після скасування попередньої постанови (24.09.2025) про закриття кримінального провадження, дізнавачем 16.10.2025 було сформовано запит для отримання відеозаписів, у відповідь на який, у матеріалах кримінального провадження а. с. 96 надано відповідь про їх відсутність. При цьому, вказана відповідь не підписана та не зареєстрована.

Виконати доручення дізнавача від 16.10.2025 № 727 про проведення слідчих та розшукових заходів, згідно відповіді від 17.10.2025 виявилось не можливим.

При цьому, у постанові прокурора від 13.10.2025 вказано, що даних, які б свідчили про відсутність складу кримінального правопорушення у матеріалах справи відсутні.

У даному випадку, слідчому судді не надано жодних заперечень проти скарги та жодного доказу на підтвердження проведення СД ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області будь-яких інших слідчих дій в ході даного досудового розслідування, відтак слідчий суддя доходить висновку, що рішення дізнавача від 23.10.2025 про закриття кримінального провадження прийняте передчасно.

Як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови дізнавачем в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим у заяві ОСОБА_3 та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

В ході досудового розслідування дізнавачем не в повній мірі перевірено обставини, на які посилається заявник у своїй заяві, не надано відповіді на поставлені потерпілим, як особою, що звернулась за захистом своїх прав, питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Під час досудового розслідування не вжито всіх вичерпних заходів, у тому числі щодо встановлення та допиту свідків з числа працівників магазину тощо. Також, з протоколу огляду речей від 09.09.2025, а саме відеозапису від 29.05.2025, неможливо встановити чи було падіння потерпілої, оскільки вказаний протокол такої інформації не містить.

Отже, постанова слідчого про закриття кримінального провадження належним чином не вмотивована і не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Органом досудового розслідування не надано достатніх доказів та обґрунтувань на підтвердження законності винесеного рішення.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії».

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі (розшукові) та/або інші процесуальні дії з приводу з`ясування обставин щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, в залежності від встановлених даних прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів.

Отже, враховуючи ту обставину, що слідчим суддею вжито всіх заходів для надання органу досудового розслідування можливості надати докази законності та обґрунтованості постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку, що доводи особи, яка подала скаргу є обґрунтованими, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, оскільки є невмотивованою.

Питання щодо поновлення пропущеного строку на оскарження спірної постанови слідчим суддею не вирішується, оскільки з матеріалів кримінального провадження не встановлено, що такий строк пропущений.

Щодо направлення матеріалів кримінального провадження іншому дізнавачу для встановлення кривдника ОСОБА_3 та притягнення його до відповідальності, слідчий суддя зазначає, що вказане питання не відноситься до компетенції слідчого судді у межах розгляду саме цієї скарги.

Керуючись ст. 91, 110, 284, 303 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 23.10.2025 про закриття кримінального провадження № 0000466 від 01.09.2025 задовольнити.

Постанову дізнавача СД Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 23.10.2025 про закриття кримінального провадження № 0000466 від 01.09.2025 скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000466 від 01.09.2025 повернути до Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 03.12.2025 о 16:45.

Слідчий суддя ОСОБА_8