Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3855/24

Номер провадження: 1-кп/511/80/26

"20" січня 2026 р. Роздільнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області клопотання представника військової частини ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, -

Учасники розгляду клопотання:

прокурор ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вказане клопотання через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», згідно з яким представник військової частини ОСОБА_3 просить скасувати арешт з пістолету Макарова (ПМ) 9мм серії НОМЕР_1 , 1985 року випуску, магазин порожній з надписом 7042, магазин з надписом 7042 споряджений 8 (восьми) набоями, калібром 9 мм, з єдиним серійним номером 38,88, які були вилучені та поміщені до сейф-пакету PSP1180395, оскільки наразі відпала потреба у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти клопотання, оскільки на даний час потреби кримінального провадження виправдовують подальше застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Представник військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 надіслав через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» заяву про розгляд клопотання без участі представника військової частини.

Інші учасники розгляду справи у судове засідання не з`явилися.

Висновки суду за результатами розгляду клопотання.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У ході розгляду клопотання встановлено, що 13 травня 2024 року на стадії досудового розслідування було накладено арешт на зазначений пістолет у кримінальному провадженні №0000355 від 11 травня 2024 року.

Наразі обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні перебуває на розгляді в суді на стадії підготовчого провадження, у якому було зупинено провадження відповідно до ухвали від 16 січня 2025 року до звільнення ОСОБА_6 з військової служби.

З диспозиції частини першої статті 174 КПК України вбачається, що арешт може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням можливе лише за таких умов: із клопотанням про скасування арешту звернулася належна особа (підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження); вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Водночас, у своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним, п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом ведення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр» проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року по справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

На підставі викладеного, з урахуванням завдань кримінального провадження, надавши оцінку обставинам справи та доводам сторін, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 174, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника військової частини ОСОБА_3 про скасування арешту з майна відмовити.

Провадження у справі зупинити до звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з військової служби.

Копію ухвали направити на адресу військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України (правонаступника військової частини НОМЕР_3 ) - до відома.

Зобов`язати уповноважену особу військової частини НОМЕР_2 (правонаступника військової частини НОМЕР_3 ) Міністерства оборони України повідомити суд про звільнення ОСОБА_6 з військової служби.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1