Номер провадження: 11-кп/813/972/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника потерпілої особи Національного банку України ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2024 у кримінальному провадженні №0010301 від 19.11.2014 про звільнення:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Одесі, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2024 задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 та звільнено ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010301 від 19.11.2014 року стосовно ОСОБА_9 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, закрито, на підставі п.1.ч.2 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_9 не обирався.

Цивільний позов, поданий директором виконавчого Управління Національного банку України в Одеській області в інтересах Національного банку України про стягнення матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням до ОСОБА_9 залишено без розгляду.

Ухвала обґрунтована тим, що правопорушення було злочином середньої тяжкості, (з урахуванням останньої редакції ст. 12 КК України (№ 2617-VIII від 22.11.2018), наразі є нетяжким злочином, та з моменту його вчинення минуло більше п`яти років.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з ухвалою суду представник потерпілої особи Національного банку України ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовує тим, що прокурором не були надані матеріали кримінального провадження для дослідження в суді, у зв`язку з чим суд дійшов до помилкового висновку про закриття провадження, у зв`язку із закінченням строків давності.

Зазначає, що судом не застосовано норми ч. 2 ст. 49 КК України, якою передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Крім того не враховано, що з протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 26.04.2018 вбачається факт його ухилення від слідства.

Просить ухвалу суду від 08.10.2024 скасувати та направити справу на подальший розгляд до суду першої інстанції.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_8 були подані до суду заперечення, які обґрунтовані тим, що ОСОБА_9 не переховувався та не ухилявся від досудового розслідування та слідства, оскільки фактично ОСОБА_9 було повідомлено про підозру 26.04.2018.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, представника потерпілої особи, яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого, його захисника та прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Нормами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За приписами ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Однією з підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності - є закінчення строків давності, визначених ст. 49 КК України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дотримано вищевказані вимоги кримінального процесуального законодавства з огляду на таке:

Із обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_9 інкриміновано кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України, яке вчинено 01.10.2014.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України (№2617-VIII від 22.11.2018) є нетяжким злочином за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

Відповідно до вимог п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

З дня вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України до постановлення оскаржуваної ухвали, минуло більше 5 років, у зв`язку з чим обвинуваченим подано клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Сторона обвинувачення не заперечувала проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та не надано суду доказів того, що обвинувачений вчинив інше кримінальне правопорушення чи ухилявся від досудового розслідування або суду, обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження із нереабілітуючих підстав.

Таким чином враховуючи, що у даному кримінальному закінчився строк давності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з чим на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, ОСОБА_9 підлягав звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_9 підлягало закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що на правильність даних висновків не можуть вплинути доводи представника потерпілої особи про те, що суд першої інстанції при звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності не врахував положень ч. 2 ст. 49 КК України, а саме те, що обвинувачений ухилявся від слідства, оскільки з моменту вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення минуло більше п`яти років; навіть з урахуванням часу перебування ОСОБА_9 у розшуку з 29.01.2015 по 26.01.2018.

Таким чином, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 367 КК України на підставі ст. 49 КК України та закриття, в зв`язку з цим, кримінального провадження.

Порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Аналізуючи сукупність усіх обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника потерпілої особи підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись статтями 370, 374, 404, 409, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника потерпілої особи Національного банку України ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2024 у кримінальному провадженні №0010301 від 19.11.2014 про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4