Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3777/25

Номер провадження: 1-кп/511/358/25

16 грудня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області в режимі відеоконференцзв"язку обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000557 від 01.08.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, розлученого, із середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, колишнього водія-електрика радіолокаційного взводу військової частини НОМЕР_1 , який перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 у військовому званні «старший солдат»,

у вчиненні кримінального правопорушення за статтею 126-1 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді водій-електрик радіолокаційного взводу військової частини НОМЕР_1 , який перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , у військовому звані «старший солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 9, 11, 16, 127- 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, будучи неодноразово притягнутим в період часу з 24.11.2024 року по 30.07.2025 року до адміністративної відповідальності за систематичне вчинення відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актів психологічного домашнього насильства, зокрема на підставі постанов суду від 27.11.2024 року за ст.173-2 КУпАП, від 12.06.2025 року за ч.3 ст.173-2 КУпАП, від 18.07.2025 року за ч.3 ст.173-2 КУпАП, яке виражалось у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік та приниженні її людської гідності, що призвело до психологічних страждань, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та скоїв злочин проти життя та здоров`я особи при наступних обставинах.

Так, 30.07.2025 року у вечірній час доби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання по АДРЕСА_1 , знову став ініціатором сварки з ОСОБА_6 .

В ході сварки, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання у вигляді погіршення психологічного стану останньої, нехтуючи її честю і гідністю, діючи умисно та цілеспрямовано, вчинив психологічне домашнє насильство відносно ОСОБА_6 , яке полягало у висловлюванні на її адресу словесних образ з використанням ненормативної лексики та особистих образ, в результаті чого ОСОБА_6 відчувала психологічний дискомфорт, зазнавши при цьому психологічного приниження та в подальшому була вимушена звернутись із письмовою заявою до поліції з метою припинення протиправних дій останнього.

Таким чином, ОСОБА_4 звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Зміст укладеної угоди про визнання винуватості.

03.11.2025 року року під час досудового розслідування кримінального провадження між прокурором Одеської спеціалізовної прокуратури в сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000557 від 01.08.2025 року та підозрюваним ОСОБА_4 у цьому провадженні в присутності захисника ОСОБА_5 за згодою на укладення угоди про визнання винуватості потерпілої ОСОБА_6 на підставі ст.ст. 52, 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно укладеної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення він та прокурор дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ст.126-1 КК України.

Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 за вчинене кримінальне, з урахуванням тих обставин, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття ОСОБА_9 у вчиненому кримінальному правопорушенні, його поведінки як до, так і після вчинення злочинної дії. Так сторони кримінального провадження, дійшли висновку про можливість призначення ОСОБА_7 , покарання за ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік з покладенням на нього обов"язків , передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Позиції в судовому засідання.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, щиро покаявся у скоєному. Повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, та просив затвердити угоду і призначити йому узгоджену міру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання. Зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права.

Потерпіла ОСОБА_6 підтвердила в суді надання нею згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим та не заперечувала проти її затвердження.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд прийшов до висновку, що дана угода підлягає затвердженню судом виходячи з наступного.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам та у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за статтею 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

В силу положення ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Також шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови даної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання, визначена в межах, передбачених санкцією ст.126-1 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з врахуванням обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття, визнання вини та обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, це вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Тому суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік з покладенням на нього відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався. Процесуальні витрати відсутні.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 174, 369, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 листопада 2025 року під час досудового розслідування між прокурором Одеської спеціалізовної прокуратури в сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 за згодою на укладення угоди про визнання винуватості потерпілої ОСОБА_6 у кримінальному провадженні№ 0000557 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.08.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинення кримінального правопорушення за статтею 126-1 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1