Провадження № 1-кс/638/2091/25
УХВАЛА

Іменем України

29 жовтня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача Відділу дізнання Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 08.07.2025 про закриття кримінального провадження №0000410, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2025 року за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася зі скаргою, в якій просить суд постанову дізнавача сектору дізнання Харківського районного управління поліції №3 ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_4 від 08.07.2025 про закриття кримінального провадження №0000410 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК скасувати; матеріали кримінального провадження направити до СД Харківського районного управління поліції №3 ГУ НП України в Харківській області з метою проведення досудового розслідування та притягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування скарги зазначила, що дізнавачем не перевірено належним чином усіх обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним доказам, в тому числі показанням свідків, відео-докази надані мною взагалі не брались дізнавачем до уваги, до матеріалів досудового розслідування дізнавачем в порядку вимог КПК України не долучались, незважаючи на наявність моєї заяви про долучення ряду доказів, в тому числі відео-доказів поданої в електронному вигляді, що призвело до передчасного та необґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження. Під час досудового розслідування дізнавачем не було проведено достатнього та необхідного обсягу слідчих дій в даному кримінальному провадженні для закриття кримінального провадження навіть без направлення справи для притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності при цьому за наявності в діях ОСОБА_5 і складу адміністративного правопорушення. Саме по собі закриття кримінального провадження без будь-яких достатніх, необхідних дій спрямованих на повне, неупереджене розслідування із дослідженням усіх доказів та вчиненням усіх необхідних слідчих дій грубо порушує права скаржниці як потерпілої. Дізнавач проігнорував не тільки заяви надані скаржницею із поясненням усіх обставин справи та вчинення громадянкою ОСОБА_5 проступку, але й показання надані скаржницею в якості потерпілої, які підтверджені відповідними доказами наданими останньою та долученими заявою до матеріалів кримінального провадження, а саме: відповідним відео, де зафіксований факт образливого чіпляння громадянки ОСОБА_5 до скаржниці та момент нанесення їй легких тілесних ушкоджень. Заяви скаржниці, допит розглядались дізнавачем очевидно формально та поверхнево. Крім того, дізнавач не досліджував та не взяв до уваги той факт, що пояснення, які були написані ОСОБА_5 містять повсякчас неправдиву, перекручену інформацію, обставини, які не відповідають дійсності. Проте водночас, підтверджують факт нанесення скаржниці легких тілесних ушкоджень з непрямим умислом. Також дізнавачем не встановлено фактичних даних, які становлять об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Поза увагою дізнавача залишився і рапорт поліцейських, наявний в матеріалах досудового розслідування. Крім того дізнавачем не встановлена належним чином суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, а саме у вигляді непрямого умислу, який випливає не тільки з доказів, наданих скаржницею, а також із самого опитування громадянки ОСОБА_5 та показань свідків. Поза увагою дізнавача залишився і той факт, що двоє свідків, які були опитані, зазначали завідомо неправдиві свідчення, які залишились поза постановою та записані в письмових допитах. Дізнавачем також не були установлені інші свідки правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 . Жодна особа, окрім двох осіб-свідків, які були надані ОСОБА_5 не були опитані на місці подій та у подальшому в процесі досудового розслідування. Крім того дізнавачем не були запитані і відеозаписи ОСОБА_5 , в якості доказів певних неправдивих показань, пояснень самої ОСОБА_5

Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася своєчасно та належним чином, до суду подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд скарги проводити без його участі. Надав суду матеріали кримінального провадження № 0000410 від 02.07.2025 року за ч. 1 ст. 125 КК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до вимог ст. 306 КК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, дослідивши скаргу, вважає, що скарга підлягаєчастковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий, дізнавач зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії» (Dedovskiy and others v. Russia).

Мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine).

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження згідно з положеннями ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

Дізнання чи досудове слідство в усякому разі визнаються однобічними і неповними, в разі, якщо не були допитані певні особи, не були витребувані і досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи або, якщо необхідність дослідження тієї чи іншої обставини випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді.

При цьому слід врахувати, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина перша статті 84 КПК). Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (частина друга статті 84 КПК).

Чинним КПК України встановлений процесуальний порядок, форма, та певна послідовність дій при прийнятті кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій.

При цьому законодавцем у ст. 91 КПК України викладено перелік обставин, що відносяться до предмета доказування у кримінальному провадженні, як сукупності фактів і обставин об`єктивної дійсності, що мають матеріально-правове, цивільно-правове, кримінальне процесуальне значення та є необхідними і достатніми фактичними обставинами для вирішення кримінального провадження по суті. Аналіз змісту зазначеної статті вказує на те, що в ній йдеться про обставини, які вказують на наявність або відсутність у досліджуваному діянні складу злочину, що впливають на визначення міри покарання чи звільнення від кримінальної відповідальності або є підставами для закриття кримінального провадження.

Після виконання вимог ст. 91 КПК України щодо встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, досудове розслідування визнається закінченим, тобто, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась неперевіреною.

Разом з тим, суд бере до уваги, що слідчий, відповідно вимог ч. 5 ст. 40 КПК України, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства і не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити під час досудового розслідування для його закінчення, але, вони повинні бути достатніми для прийняття вмотивованого рішення, яке буде відповідати вимогам ст. 110 та 284 КПК України.

В провадженні Сектору дізнання ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області перебувало кримінальне провадження №0000410, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2025 року за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.

За результатами досудового розслідування 08 липня 2025 року дізнавачем ВД ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому, провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Так, з матеріалів кримінального провадження 0000410, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2025 року за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України вбачається, що у ході досудового розслідування було проведено допит потерпілої ОСОБА_3 , допит свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , були відібрані пояснення у ОСОБА_5 . Також у матеріалах справи наявні рапорти інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області, заява ОСОБА_3 від 30.06.2025 про надання їй витягу з ЄРДР та долучення відповідних доказів.

З постанови дізнавача ВД ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000410, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2025 року за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України дізнавач посилаючись на допит потерпілої ОСОБА_3 , висновок експерта з питань судово-медичної експертизи № 294-2025, показання свідка ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , пояснення ОСОБА_5 прийшов до висновку про відсутність суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у діях ОСОБА_5 .

З заяви ОСОБА_3 від 30.06.2025 вбачається, що остання просить долучити до матеріалів досудового розслідування, зокрема «відеозапис протиправної поведінки правопорушениці». Крім того, до рапорту інспектора патрульної поліції вбачається «…Обидві сторони повідомили, що мають відеозапис конфлікту.

Водночас, у матеріалах кримінального провадження, наданих слідчим відеозаписи відсутній, у постанові про закриття кримінального провадження дізнавач також не посилається на такі.

Відповідно суд приходить висновку, що органом дізнання такі відеозаписи не досліджувалися.

Також, скаржниця зазначає, що події відбулися безпосередньо на дитячому майданчику, де було присутньо велика кількість дорослих осіб, дітей.

Водночас з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у якості свідків були допитані дві особи, зокрема, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Враховуючи викладене, постанова дізнавача ВД ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000410, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2025 року за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України є недостатньо мотивованою і під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження слідчим не дотримано вимоги ст.ст. 55, 284 КПК України, та не перевірено всі вказані у скарзі обставини, що виключає можливість об`єктивного з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення і позбавляє слідчого можливості прийняти правильне процесуальне рішення.

В супереч вимог процесуального закону не надана правова оцінка зібраним по справі доказам. Не встановлені інші обставини, на які посилається заявник, які необхідні для повного та об`єктивного розслідування.

Відповідно до норм КПК України кожна слідча дія повинна бути оформлена відповідним процесуальним документом.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому, провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Таким чином, обставини, викладені в скарзі, не перевірені в ході досудового розслідування. А отже, постанова про закриття кримінального провадження №0000410, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2025 року за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України винесена передчасно.

Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закриття провадження дотримані не були.

При закритті кримінального провадження за відсутністю події злочину, в постанові слідчого повинна бути встановлена відсутність події кримінального правопорушення (така обставина повинна застосовуватись у випадках, якщо: встановлено, що не було самого факту, для розслідування якого почате провадження; встановлено, що сама подія мала місце, однак її не можна визнати кримінальним правопорушенням, бо вона була результатом дії стихійного лиха, фізіологічних процесів, тощо; встановлено, що подія мала місце, проте не була кримінальним правопорушенням.)

Вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставин кримінального провадження, а також відсутність належної обґрунтованості прийнятої постанови.

Враховуючи вищенаведені обставини слідчий суддя приходить до висновку, що постанова дізнавача ВД ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000410, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2025 року за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України є передчасною, а тому скарга в частины скасування постанови підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про проведення досудового розслідування та притягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 301 КПК України дізнавач зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, подати прокурору всі зібрані матеріали дізнання разом із повідомленням про підозру, про що невідкладно письмово повідомляє підозрюваного, його захисника, законного представника, потерпілого. Прокурор зобов`язаний не пізніше трьох днів після отримання матеріалів дізнання разом з повідомленням про підозру, а в разі затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, протягом двадцяти чотирьох годин здійснити одну із зазначених дій: прийняти рішення про закриття кримінального провадження, а в разі затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, - про негайне звільнення затриманої особи; повернути дізнавачу кримінальне провадження з письмовими вказівками про проведення процесуальних дій з одночасним продовженням строку дізнання до одного місяця та звільнити затриману особу (у разі затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу); звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або про звільнення від кримінальної відповідальності; у разі встановлення ознак злочину направити кримінальне провадження для проведення досудового слідства.

З вказаного вбачається, що за результатами розслідування не передбачено притягнення осіб до адміністративної відповідальності, а тому в цій частині скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача Відділу дізнання Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 08.07.2025 про закриття кримінального провадження №0000410, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2025 року за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 91, 304, 306, 307 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача Відділу дізнання Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 08.07.2025 про закриття кримінального провадження №0000410, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2025 року за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України задовольнити частково.

Скасувати постанову дізнавача ВД ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000410, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2025 року за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.

В іншій частині відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1