Справа №: 398/6936/25
провадження №: 1-кп/398/488/25
УХВАЛА

"23" грудня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Олександрія кримінальне провадження, внесене 03.06.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000985, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Панютине міста Лозова Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працює, не судимий,

обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України,

встановив:

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.10.2025 року продовжено застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 30 жовтня до 27 грудня 2025 року включно. Визначено розмір застави в межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 302 800 гривень

У судовому засіданні 23 грудня 2025 року прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, інших учасників, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, з метою уникнення покарання; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою буде необхідним і достатнім для забезпечення виконання ним покладених процесуальних обов`язків та запобігання передбаченим п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам. Ці ризики за доводами прокурора підтверджуються тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні п`яти епізодів особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 12 років, йому відомі особисті дані потерпілої, він неодружений, не має дітей, не працює, не має офіційних коштів для існування, що вказує на відсутність стійких соціальних зв`язків, він не проживає на території Олександрії.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, зазначив, що не має наміру впливати на потерпілу, відшкодовує шкоду, щоб пом`якшити можливий вирок, а у випадку застосування домашнього арешту бажає допомагати дідусю по роботі у майстерні та із зароблених грошей у більшому розмірі відшкодовувати завдану потерпілій шкоду.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просила застосувати відносно обвинуваченого домашній арешт, який також є суворим запобіжним заходом, вважає, що ризики, на які посилається прокурор, не є достатніми для обґрунтування застосування тримання під вартою, обвинувачений має місце проживання, продовжує відшкодовувати потерпілій шкоду, не має наміру впливати на неї. Проживання обвинуваченого на території іншої області не є перешкодою для застосування домашнього арешту, адже система правоохоронних органів можне забезпечити його виконання.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про його задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Суд вважає доведеною наявність передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику того, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду. Вони підтверджуються сукупністю обставин, встановлених судом на підставі обвинувального акту, наданих сторонами матеріалів та пояснень обвинуваченого у судовому засіданні. Зокрема суд врахував, що злочин, який є предметом обвинувачення, є особливо тяжким, передбачає у разі доведеності вини застосування покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років. Також обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання та реєстрації у селищі Лиманівка, де він проживає у будинку, що належить його дідусю, який знаходиться на одній земельній ділянці з будинком, у якому проживає сам дідусь ОСОБА_6 з бабусею. Він неодружений, офіційно непрацевлаштований, стверджує, що раніше виїжджав до Польщі на заробітки, останнім часом неофіційно працював на будівництві і був реалізатором сигарет. Відсутні відомості про наявність у нього постійного роду занять та доходу із законних джерел. Відсутні відомості про те за рахунок яких коштів за умови застосування більш м`яких запобіжних заходів обвинувачений буде прибувати на судові засідання в Олександрії. Він обвинувачується у вчиненні п`яти епізодів корисливого злочину який згідно обвинувального акта вчинявся у м. Дніпро, тобто далеко від місця проживання обвинуваченого. Ці обставини підтверджують зазначений ризик.

Також суд, вважає, що продовжує існувати ризик впливу обвинуваченого на потерпілу, оскільки остання у судовому засіданні ще не допитана, і обвинуваченому відомі її особисті дані.

Суд погоджується з наявністю ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки змістом обвинувачення є вчинення п`яти епізодів діянь, що кваліфіковані за ч.5 ст.190 КК України. Окрім того, відповідно до листа старшого слідчого СВ Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області № від 14.11.2025 року повідомлено, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000447 від 29.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначена інформація додатково підтверджує наявність ризику вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення. Водночас обвинувачений не має законного джерела доходів, до затримання не був офіційно працевлаштований, не мав постійної роботи і обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів.

Отже, суд встановив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, існують ризики його переховування від суду, впливу на потерпілу, вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Встановлення цих обставин відповідно до ст. 194 КПК є достатньою підставою для обрання запобіжного заходу. Ці ризики виходячи із зазначених вище підстав є високим та не можуть бути усунуті у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Суд відхиляє доводи захисника і обвинуваченого про достатність застосування запобіжного заходу домашній арешт. Проживання обвинуваченого у сусідньому з дідусем будинку, часткове відшкодування ним шкоди потерпілій, не є достатнім підтвердженням міцних соціальних зв`язків, які з урахуванням встановлених судом ризиків могли б бути достатнім фактором стримування на час розгляду справи.

Таким чином, встановлені судом ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, продовжують існувати та є настільки високими, що обумовлюють продовження застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим кодексом.

Згідно вимогам п.3 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , враховуючи конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення та його тяжкості, наявність реальної можливості внесення ним застави, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 302 800 гривень, оскільки такий розмір є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 193, 194, 196, 197, 198, 199, 331 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 23 грудня 2025 року до 20 лютого 2026 включно.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави в межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 302 800 гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок: Одержувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26241445; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172, Рахунок отримувача: UA0002505, застава за обвинуваченого ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000985.

При внесенні визначеної суми застави звільнити ОСОБА_4 з-під варти та зобов`язати:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- докласти зусиль до пошуку роботи,

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у справі.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 8, 10 ст. 182 КПК України, за умови сплати застави, у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, застава буде звернена в дохід держави, а судом може бути вирішено питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали встановити до 20 лютого 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Вручити копію ухвали учасникам судового провадження негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК.

Суддя ОСОБА_1