УХВАЛА

30 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 343/734/17

провадження № 51-4983 км 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого (у режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

захисника (у режимі відеоконференції) ОСОБА_8 ,

розглянувшиу відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000409 від 25 серпня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 3 ст. 262 Кримінального кодексу України (далі - КК), клопотання захисника ОСОБА_7 про заміну адвоката,

встановив:

У провадженні Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду перебувають матеріали кримінального провадження № 0000409 від 25 серпня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 3 ст. 262 КК, за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_11 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_12 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_10 , на вирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26 червня 2023 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 05 червня 2024 року.

Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 травня 2025 року:

- прийнято відмову засудженого ОСОБА_6 від захисника ОСОБА_13 ;

- призначено засудженому ОСОБА_6 захисника в порядку статей 48, 49 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) із числа адвокатів Північного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для розгляду провадження в суді касаційної інстанції;

- доручено директору Північного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити адвоката для здійснення захисту засудженого ОСОБА_6 за призначенням та забезпечити його прибуття в наступне судове засідання в суді касаційної інстанції на 11 годину 00 хвилин 07 серпня 2025 року.

22 травня 2025 року на електронну адресу Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшло доручення від 22 травня 2025 року № 004-260006737, згідно з яким ОСОБА_6 призначено адвоката ОСОБА_7 .

Однак, у судовому засіданні 07 серпня 2025 року захисник ОСОБА_7 на підставі п. 2 ч. 4 ст. 47 КПК заявив клопотання про заміну адвоката центру з надання безоплатної правничої допомоги, при цьому подав до суду касаційної інстанції відповідне письмове клопотання.

Мотивуючи своє клопотання захисник ОСОБА_7 , серед іншого, послався на те, що:

- згідно зі ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатові забороняється, у тому числі, використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта, а також займати у справі позицію всупереч волі клієнта, крім випадків, якщо адвокат впевнений у самообмові клієнта;

- з метою належного здійснення повноважень адвоката по захисту засудженого у суді було вивчено матеріали кримінального провадження, що перебувають на розгляду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду. За наслідками вивчення ним встановлено, що позиція засудженого ОСОБА_6 , яка викладена у його касаційній скарзі та доповненнях до неї, перебуває у суперечці з його позицією як захисника, при тому, що фактів його самообмови у матеріалах кримінального провадження не було встановлено, у зв`язку з чим вважав, що подальше здійснення захисту засудженого ОСОБА_6 через наявний конфлікт інтересів неможливо.

З огляду на зазначене, а також посилаючись на положення ст. 24 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», захисник ОСОБА_7 просив замінити його на іншого захисника (у зв`язку із правовою позицією захисника, яка суперечить волі клієнта - засудженого ОСОБА_6 ), звернувшись до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги з відповідною ухвалою.

За таких обставин, а також з огляду на відсутність конфіденційного спілкування між захисником ОСОБА_7 та засудженим ОСОБА_6 , судове засідання було відкладено для узгодження ними позиції у справі.

Однак, з огляду на подані захисником ОСОБА_7 відомості ДУ «Коломийська виправна колонія (№ 41)», засуджений ОСОБА_6 відмовився від спілкування з ним та усно повідомив, що відмовляється від його послуг.

У судовому засіданні 30 жовтня 2025 року, захисник ОСОБА_7 знову заявив клопотання про заміну адвоката із зазначених вище підстав.

Заслухавши думку учасників касаційного провадження, зокрема:

- захисника ОСОБА_7 , який підтримав подане клопотання та просив його задовольнити;

- засудженого ОСОБА_6 , який заперечував щодо заявленого клопотання, оскільки через зазначені обставини не розглядається його справа, а участь захисника є формальною, адже він захищатиме себе самостійно;

- захисника ОСОБА_8 , який при вирішенні цього питання поклався на розсуд суду;

- прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала щодо задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 , оскільки відповідно до положень п. 2 ч. 4 ст. 47 КПК захисник не може відмовитися від виконання своїх обов`язків у цьому кримінальному провадженні,

колегія суддів дійшла такого висновку.

Частиною 1 ст. 52 КПК передбачено, що участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 було визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 3 ст. 262 КК, які згідно з положеннями ст. 12 КК належать до категорії особливо тяжких, а тому відповідно до вимог наведеної вище норми процесуального закону участь захисника в цьому провадженні є обов`язковою.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 КПК захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим-суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених статтями 49 та 53 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 49 КПК визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог ст. 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 47 КПК захисник після його залучення має право відмовитися від виконання своїх обов`язків лише у випадках незгоди з підозрюваним, обвинуваченим щодо вибраного ним способу захисту, за винятком випадків обов`язкової участі захисника.

Аналіз наведеного вище положення КПК дійсно свідчить про право захисника відмовитися від виконання своїх обов`язків після його залучення. Водночас, для реалізації такого права необхідно враховувати чи є обов`язковою участь захисника у кримінальному провадженні.

Як вже було зазначено, з огляду на наведені вище положення ч. 1 ст. 52 КПК,участь захисника в цьому провадженні є обов`язковою.

За таких обставин, з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 47 КПК, захисник ОСОБА_7 не мав права відмовлятися від виконання своїх обов`язків.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокату забороняється займати у справі позицію всупереч волі клієнта, крім випадків, якщо адвокат впевнений у самообмові клієнта.

Водночас, звертаючись з клопотанням про заміну адвоката, захисник ОСОБА_7 вказав, що фактів самообмови ОСОБА_6 у матеріалах кримінального провадження не було встановлено. При цьому зазначене захисник підтвердив і в судовому засіданні суду касаційної інстанції 30 жовтня 2025 року, однак, всупереч положень, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», заявив про протилежну позицію.

На переконання колегії суддів, такі дії захисника ОСОБА_7 не ґрунтуються на зазначених вище положеннях КПК і Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та свідчать про необґрунтовану відмову від виконання своїх обов`язків по захисту засудженого.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» адвоката або працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги, який надає безоплатну вторинну правничу допомогу, може бути замінено на адвоката або працівника такого центру за рішенням центру з надання безоплатної правничої допомоги у разі неналежного виконання адвокатом своїх зобов`язань за умовами договору.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року (справа «Нечипорук і Йонкало проти України») зазначено, що «право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником..., є однією з основних ознак справедливого судового розгляду».

За таких обставин, з метою недопущення порушення права на ефективний захист, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника в частині звернення до Північного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для заміни захисника, проте з інших підстав, ніж зазначені у клопотанні, зокрема з підстав неналежного виконання адвокатом своїх зобов`язань, у зв`язку з чим клопотання захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 24 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», статтями 47, 52, КПК, Верховний Суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про заміну адвоката задовольнити частково.

Доручити директору Північного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги замінити адвоката ОСОБА_7 для здійснення захисту засудженого ОСОБА_6 за призначенням та забезпечити його прибуття в наступне судове засідання в суді касаційної інстанції на 10 годину 00 хвилин 10 грудня 2025 року.

Ухвалу направити для виконання до Північного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3