Єдиний унікальний номер 725/9901/25
Номер провадження 1-кп/725/322/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 року

Чернівецький районний суд міста Чернівців

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 10.10.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с Хутір, Будилів, Снятинського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.4 ст.409 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливим мотивом, переслідуючи мету особистого збагачення та ухилення військовослужбовця ДПС України ОСОБА_6 від несення обов`язків військової служби шляхом обману в умовах воєнного стану звернувся з пропозицією до раніше знайомого йому ОСОБА_7 , матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, підшукати жінку-інваліда 2 групи для одруження з військовослужбовцем з метою подальшого його звільнення з військової служби по догляду за нею.

ОСОБА_7 , матеріали у відношенні якого виділено в окреме провадження, маючи широке коло знайомих в неустановлений досудовим слідством час, однак не пізніше 11.02.2025 року та місце, звернувся до ОСОБА_8 , матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, з проханням підшукати жінку-інваліда 1-2 групи з метою її одруження на військовослужбовцю. З метою подальшого його звільнення зі служби по догляду за дружиною.

ОСОБА_8 , матеріали у відношенні якого виділено в окреме провадження, проживаючи спільно з сестрою ОСОБА_9 ОСОБА_10 ,. та знаючи, що ОСОБА_9 являється інвалідом 2 групи з дитинства, вирішив заробити таким чином кошти та посприяти укладанню шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , що і запропонував ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою ухилення останнього від проходження служби.

У лютому 2025 року, більш точно дату досудовим слідством не встановлено, однак не пізніше 11.02.2025 року, ОСОБА_5 перебуваючи у хороших стосунках з керівником Снятинського РАЦСу ОСОБА_11 звернувся до неї з пропозицією оформити шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , на що остання дала свою згоду.

22.02.2025 року в РАЦСі м. Снятин за відсутності ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , за сприяння ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, було оформлено між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 шлюб, про що складено актовий запис № 21 та видано свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_1 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність направлену на сприяння незаконному звільненню з військової служби шляхом обману та реалізовуючи спільний з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 план ОСОБА_8 19.03.2025 року погодився на пропозицію ОСОБА_6 та ОСОБА_5 посприяти в організації отримання Висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хвора особа не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі та акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї та заключення ЛКК про потребу постійного стороннього догляду.

ОСОБА_8 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, маючи знайомих в Кіцманській ЦРЛ звернувся до не встановленого на даний час працівника лікарні з прохання посприяти в отриманні вказаних документів.

20.03.2025 року Кіцманською загально профільною лікарнею видано висновок №20 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хвора особа не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, а 25.03.2025 року видано заключення ЛКК 11/75 про потребу постійного стороннього догляду, які отримав ОСОБА_8 та передав ОСОБА_6 .

У подальшому ОСОБА_6 , знаючи про фіктивність шлюбу з ОСОБА_9 та діючи умисно, переслідуючи мету ухилення від несення обов`язків військової служби шляхом обману, подав рапорт про звільнення з військової служби, долучивши до нього як підставу для звільнення копію паспорта серії НОМЕР_2 , копію картки платника податків, копію рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 26.12.2024, копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 22.02.2025, копію паспорта ОСОБА_9 № НОМЕР_3 , копію картки платника податків ОСОБА_9 , копію витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_9 , копію витягу із акту огляду у МСЕК до довідки серії ПВД № 022280 ОСОБА_9 , копію заключення ЛКК № 11/75 виданого ОСОБА_9 , копію висновку № 20 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хвора особа не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі.

На підставі вказаних документів начальником НОМЕР_4 прикордонного загону ДПС України видано наказ по особовому складу №335-ОС від 09.04.2025 року «Про особовий склад» про звільнення з військової служби за підпунктом «г» (через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті, пункту 2 частини 4 із врахуванням абзацу 11 (необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю 1 чи 2 групи) пункту 3 частини 12 статті 26 Закону в запас: старшого солдата ОСОБА_6 .

15 квітня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 видано наказ по особовому складу №365-ОС від 15.04.2025 «Про особовий склад» про виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення старшого солдата ОСОБА_6 .

Таким чином ОСОБА_5 , обвинувачується у співучасті у формі пособництва ухиленню військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом обману, вчинене в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 409 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор надав суду укладену між ним та обвинуваченою, за участі захисника, угоду про визнання винуватості від 23 жовтня 2025 року, за умовами якої обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення, а також сторони дійшли згоди, що за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення обвинувачений понесе покарання: за ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.4 ст.409 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років, та на підставі ст. 75 КК України підлягає звільненню від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді також зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.27 ч.2 ст.28 ч.4 ст.409 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення й відповідно дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити зазначену угоду та призначити узгоджену в ній міру покарання.

Прокурор та захисник обвинуваченого в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Крім того, в ході судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті та загальним засадам призначення покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечувала проти затвердження угоди.

Суд переконався, що в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України, учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, а саме в межах санкцій за ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.4 ст.409 КК України, у виді позбавлення волі строком 5 років, та на підставі ст. 75 КК України подальше звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, ураховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, суд вважає, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання.

При призначені покарання також враховано обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання є вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою (частина друга або третя статті 28), та вчинення кримінального правопорушення з використанням особи, що страждає психічним захворюванням чи недоумством.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.4 ст.409 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Питання про стягнення судових витрат та про долю речових доказів підлягає вирішенню в основному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 376, 468-470, 472, 473, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 23 жовтня 2025 року між прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником угоду про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.2 ст. 28 ч. 4 ст. 409 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді застави до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Заставу у розмірі 242 240 грн., внесену заставодавцем ОСОБА_12 на депозитний рахунок для зарахування заставних сум згідно із платіжним документом від 23 серпня 2025 року на рахунок ТУ ДСА в Чернівецькій області на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 серпня 2025 року, після набрання вироком законної сили, - повернути заставодавцю ОСОБА_12 відповідно до ст. 182 КПК України.

Апеляційна скарга подається до Чернівецького Апеляційного суду через Чернівецький районний суд міста Чернівців.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців ОСОБА_1