Дата документу 26.09.2025Справа № 554/1648/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000771 від 11.12.2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Калинівського району Вінницької області, громадянина України, начальника технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26.09.2025 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави надійшло клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3

На обґрунтування клопотання послався на те, що у провадженні слідчих слідчого управління ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000771 від 11.12.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на посаді начальника технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 , маючи прямий умисел до незаконного збагачення, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, розуміючи свій правовий статус та повноваження, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Відповідно до наказу № 324 від 01.07.2019 року командувача Повітряних Сил Збройних сил України майора ОСОБА_3 призначено на посаду начальника технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 в силу вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1, ч. 3, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, додержуватись правил військової поведінки, поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно обов`язків за посадою начальника технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 , що затверджені наказом командира НОМЕР_2 бригади тактичної авіації № 4/ДСК від 31.03.2023 року, ОСОБА_3 підпорядковується заступнику командира з озброєння і є прямим начальником всього особового складу ТЕЧ, до завдань та обов`язків якого зокрема відноситься наступне: організація роботи на АТ представників промисловості відповідно до керівних документів; контроль дотримання ІТС підрозділу встановлених правил поводження з грифованою технікою і документацією; організація роботи особового складу ТЕЧ, забезпечення та своєчасне і якісне виконання робіт за бюлетенями, регламентних і ремонтних робіт відповідно до керівництв з експлуатації; розробка та подання на затвердження заступнику командира з озброєння річний і місячні плани відходу АТ на регламентні роботи; виконання розрахунків на перебазування ТЕЧ; щомісячне підведення підсумків роботи і щотижневе проведення технічних розбори з особовим складом ТЕЧ; керівництво бойовою і спеціальною підготовкою, вихованням особового складу ТЕЧ; виконання розрахунків і складання заявки на матеріальні засоби, які необхідні для забезпечення роботи ТЕЧ, ведення встановленого обліку і звітності, контроль ведення документації в групах регламенту і ремонту.

Таким чином ОСОБА_3 проходячи військову службу на посаді начальника технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 наділений організаційно-розпорядчими обов`язками, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 18, примітки ст. 364 КК України, є службовою особою.

Відповідно до наказу командувача Повітряних Сил Збройних сил України № 868 від 14.12.2020 року лейтенанта ОСОБА_7 призначено на посаду заступника начальника технічно-експлуатаційної частини з морально-психологічного забезпечення старшого техніка групи регламенту та ремонту електронної автоматики технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 .

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 275 від 31.08.2023 року ОСОБА_8 призначено на посаду механіка групи регламенту та ремонту засобів радіоелектронного обладнання технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 99 від 12.04.2022 року, ОСОБА_9 призначено на посаду старшого механіка групи регламенту та ремонту літаків технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки.

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 237 від 20.08.2022 року ОСОБА_10 призначено на посаду водія-механіка групи регламенту та ремонту засобів радіоелектронної боротьби технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 року (далі Порядок № 260).

Згідно п. 2 р. І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Пунктом 3 р. І Порядку № 260 закріплено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є штат військової частини; накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Розмір грошового забезпечення, що належить військовослужбовцю не за повний календарний місяць, визначається шляхом множення середньоденного розміру грошового забезпечення на кількість календарних днів, прослужених військовослужбовцем у цьому місяці.

У зв`язку з викладеним виплата грошового забезпечення військовослужбовцям здійснюється за умови фактичного виконання обов`язків військової служби.

В силу військового звання, займаної посади, кола функціональних обов`язків та повноважень ОСОБА_3 мав повноваження на прийняття рішень щодо визначення розміру грошового забезпечення, що підлягає виплаті підлеглим йому військовослужбовцям ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , порядку виконання обов`язків військової служби, контролю за додержанням розпорядку дня тощо.

Маючи умисел до незаконного збагачення, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, розуміючи свій правовий статус та повноваження, як начальника авіаційної технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 у травні 2024 року, точної дати слідством наразі не встановлено, вирішив використати надані йому службові повноваження за рахунок зловживання останніми з метою заволодіння іншими особами, а саме військовослужбовцями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , грошовими коштами державного бюджету, що передбачені для виплати грошового забезпечення (додаткової винагороди).

Зокрема ОСОБА_3 розумів, що використовуючи надані йому службові повноваження може створити умови за яких до списку особового складу авіаційної технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини, які отримуватимуть грошове забезпечення, буде включено військовослужбовців, які службу фактично проходити не будуть.

Розуміючи вищезазначене, а також організаційну, правову залежність підпорядкованих йому вищевказаних військовослужбовців ОСОБА_3 вирішив залучити до своєї протиправної діяльності своїх підлеглих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

В силу своїх службових повноважень ОСОБА_3 володів інформацією про фактичну наявність особового складу у підрозділі, місця його дислокації, призначення та переведення військовослужбовців, знав штатну чисельність та володів інформацією про задіяний до виконання завдань особовий склад технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки та інші відомості, які міг використати у власних інтересах.

Так, ОСОБА_3 у травні 2024 року (точної дати та часу слідством наразі не встановлено) запропонував своєму підлеглому ОСОБА_7 , який обіймав посаду заступника начальника технічно-експлуатаційної частини з морально-психологічного забезпечення старшого техніка групи регламенту та ремонту електронної автоматики технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки вжити заходів до видачі фіктивних наказів на відрядження до інших військових частин на території України, на підставі яких йому буде нараховуватися та виплачуватися додаткова грошова винагорода, при тому що ОСОБА_7 в цей час буде перебувати за місцем проживання та займатися особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Як наслідок в період з 31.05.2024 року по 24.05.2025 року ОСОБА_3 подавалися рапорти на виплату додаткової винагороди 30000 грн пропорційно дням безпосередньої участі виконанні бойових (спеціальних) завдань у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до яких він вносив неправдиві відомості щодо виконання ОСОБА_7 завдань згідно з бойовими наказами під час нібито перебування останнього у службових відрядженнях, відповідно наступних наказів: з 31.05.2024 року по 29.06.2024 року, наказ № 163 від 30.05.2024 року; повернення з відрядження: наказ № 173 від 09.06.2024 року; з 14.07.2024 року по 12.08.2024 року, наказ № 209 від 13.07.2024 року; повернення з відрядження: наказ № 213 від 17.07.2024 року; з 24.07.2024 року по 31.07.2024 року, наказ № 219 від 23.07.2024 року; повернення з відрядження: наказ № 227 від 31.07.2024 року; з 13.09.2024 року по 12.10.2024 року, наказ № 274 від 11.09.2024 року; повернення з відрядження: наказ № 280 від 17.09.2024 року; з 01.10.2024 року по 30.10.2024 року, наказ № 292 від 29.09.2024 року; повернення з відрядження: наказ № 306 від 13.10.2024 року; з 15.10.2024 року по 13.11.2024 року, наказ № 308 від 14.10.2024 року; повернення з відрядження: наказ № 318 від 24.10.2024 року; з 31.10.2024 року по 29.11.2024 року, наказ № 324 від 30.10.2024 року; повернення з відрядження: наказ № 339 від 14.11.2024 року; з 18.11.2024 року по 17.12.2024 року, наказ № 341 від 16.11.2024 року; повернення з відрядження: наказ № 349 від 24.11.2024 року; з 26.11.2024 року по 25.12.2024 року, наказ № 350 від 25.11.2024 року; повернення з відрядження: наказ № 354 від 29.11.2024 року; з 17.12.2024 року по 28.12.2024 року, наказ № 376 від 16.12.2024 року; повернення з відрядження: наказ № 391 від 29.12.2024 року; з 14.01.2025 року по 12.02.2025 року, наказ № 15 від 13.01.2025 року; повернення з відрядження: наказ № 25 від 23.01.2025 року; з 24.01.2025 року по 22.02.2025 року, наказ № 25 від 23.01.2025 року; повернення з відрядження: наказ № 37 від 02.02.2025 року; з 13.03.2025 року по 11.04.2025 року, наказ № 81 від 12.03.2025 року; повернення з відрядження: наказ № 109 від 05.04.2025 року; з 14.04.2025 року по 13.05.2025 року, наказ № 115 від 11.04.2025 року; повернення з відрядження: наказ № 139 від 04.05.2025 року; з 04.05.2025 року по 02.06.2025 року, наказ № 139 від 04.05.2025 року; повернення з відрядження: Наказ № 149 від 12.05.2025 року.

При цьому, ОСОБА_7 протягом вищевказаних періодів до місць дислокації військових частин, де він мав би перебувати, не прибув, до виконання посадових обов`язків на відповідних посадах не приступив та перебував за місцем свого фактичного проживання в м. Миргороді Полтавської області та займався особистими справами, не пов`язаними з виконанням обов`язків служби.

В результаті вищевказаних умисних та неправомірних дій, спрямованих на заволодіння грошовим коштами державного бюджету, за вищевказаний період на картковий рахунок ОСОБА_7 зараховано кошти на загальну суму 306031,04 грн. в рахунок грошового забезпечення за даний період за виконання обов`язків військової служби, які фактично ОСОБА_7 не виконував.

Наказам про нарахування та виплату вищевказаних грошових коштів передували рапорти ОСОБА_3 із завідомо недостовірною інформацією про нібито виконання ОСОБА_7 обов`язків військової служби, відсутність підстав, які б унеможливлювали виплату грошового забезпечення.

Окрім цього, ОСОБА_3 запропонував своєму підлеглому військовослужбовцю ОСОБА_10 , водію-механіку групи регламенту та ремонту засобів радіоелектронної боротьби технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки, оформити на останнього фіктивні накази на відрядження до інших військових частин на території України, на підставі яких йому буде нараховуватися та виплачуватися додаткова грошова винагорода, при тому що ОСОБА_10 в цей час буде перебувати за місцем проживання та займатися особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

В період з 01.09.2024 року по 12.05.2025 року ОСОБА_3 подавалися рапорти на виплату додаткової винагороди 30 000 грн. пропорційно дням безпосередньої участі виконанні бойових (спеціальних) завдань у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до яких він вносив неправдиві відомості щодо виконання ОСОБА_10 завдань згідно з бойовими наказами, під час нібито перебування останнього у службових відрядженнях, відповідно наступних наказів: з 13.09.2024 року по 12.10.2024 року, наказ № 274 від 11.09.2024 року; повернення з відрядження: наказ № 280 від 17.09.2024 року; з 15.10.2024 року по 13.11.2024 року, наказ № 309 від 15.10.2024 року; повернення з відрядження: наказ № 318 від 24.10.2024 року; з 31.10.2024 року по 29.11.2024 року, наказ № 324 від 30.10.2024 року; повернення з відрядження: наказ № 339 від 14.11.2024 року; з 18.11.2024 року по 17.12.2024 року, наказ № 341 від 16.11.2024 року; повернення з відрядження: наказ № 349 від 24.11.2024 року; з 26.11.2024 року по 25.12.2024 року, наказ № 350 від 25.11.2024 року; повернення з відрядження: наказ № 354 від 29.11.2024 року; з 03.12.2024 року по 01.01.2025 року, наказ № 357 від 02.12.2024 року; повернення з відрядження: наказ № 364 від 08.12.2024 року; з 17.12.2024 року по 28.12.2024 року, наказ № 376 від 16.12.2024 року; повернення з відрядження: наказ № 391 від 29.12.2024 року; з 07.01.2025 року по 05.02.2025 року, наказ № 6 від 06.01.2025 року; повернення з відрядження: наказ № 14 від 12.01.2025 року; з 14.01.2025 року по 12.02.2025 року, наказ № 15 від 13.01.2025 року; повернення з відрядження: наказ № 25 від 23.01.2025 року; з 24.01.2025 року по 22.02.2025 року, Наказ № 25 від 23.01.2025 року; повернення з відрядження: наказ № 37 від 02.02.2025 року; з 26.02.2025 року по 27.03.2025 року, наказ № 62 від 25.02.2025 року; повернення з відрядження: наказ № 69 від 04.03.2025 року; з 06.03.2025 року по 04.04.2025 року, наказ № 71 від 05.03.2025 року; повернення з відрядження: наказ № 83 від 14.03.2025 року; з 24.02.2025 року по 22.04.2025 року, наказ № 91 від 22.03.2025 року; повернення з відрядження: наказ № 109 від 05.04.2025 року; з 14.04.2025 року по 13.05.2025 року, наказ № 115 від 11.04.2025 року; повернення з відрядження: наказ №139 від 04.05.2025 року; з 04.05.2025 року по 02.06.2025 року, наказ № 139 від 04.05.2025 року; повернення з відрядження: наказ № 149 від 12.05.2025 року.

При цьому, ОСОБА_10 протягом вищевказаних періодів до місць дислокації військових частин, де він мав би перебувати, не прибув, до виконання посадових обов`язків на відповідних посадах не приступив та перебував за місцем свого фактичного проживання в м. Миргороді Полтавської області та займався особистими справами, не пов`язаними з виконанням обов`язків служби.

Окрім цього, ОСОБА_3 в період у період 01.12.2024 року по 22.05.2025 року подавалися рапорти на виплату додаткової винагороди 30 000 грн. пропорційно дням безпосередньої участі виконанні бойових (спеціальних) завдань у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до яких він вносив неправдиві відомості щодо виконання ОСОБА_10 завдань згідно з бойовими наказами, під час нібито перебування його у складі бойових обслуг, сил та засобів для попередження та відбиття нападу повітряного та наземного противника, забезпечення життя та здоров`я військовослужбовців, озброєння військової техніки і запасів матеріальних засобів, здійснення охорони та оборони аеродрому «Миргород» та всіх підрозділів бригади розосередження авіаційної техніки, маскування, підтримання постійної готовності до перебазування та негайного виведення з під ударів та виконання завдань з протиповітряної оборони, в кількості 29 раз, хоча за вищевказаний період останній взагалі не виконував будь-які функціональні обов`язки військовослужбовця та не з`являвся в розташуванні військової частини.

В результаті вищевказаних умисних та неправомірних дій, спрямованих на заволодіння грошовим коштами державного бюджету, за вищевказаний період на картковий рахунок ОСОБА_10 зараховано кошти на загальну суму 322286,92 грн в рахунок грошового забезпечення за даний період за виконання обов`язків військової служби, які фактично ОСОБА_10 не виконував.

Наказам про нарахування та виплату вищевказаних грошових коштів передували рапорти ОСОБА_3 із завідомо недостовірною інформацією про нібито виконання ОСОБА_10 обов`язків військової служби, відсутність підстав, які б унеможливлювали виплату грошового забезпечення.

Окрім цього, ОСОБА_3 , зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення інших осіб та отримання особисто неправомірної вигоди у виді безоплатного використання підлеглих військовослужбовців в особистих цілях, експлуатації праці підлеглого особового складу домовився з двома іншими підлеглими йому військовослужбовцями - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що останні замість виконання своїх безпосередніх завдань, пов`язаних з проходженням військової служби, будуть виконувати господарські роботи на птахо-фермі за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:1000), якою фактично керує ОСОБА_3 та власником якої є батько ОСОБА_3 громадянин ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як наслідок ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в період з 01.12.2024 року по 22.05.2025 року не перебували за місцем постійної дислокації військової частини, а знаходились або на фермі виконуючи господарські роботи в інтересах ОСОБА_3 , або за місцем свого проживання та не виконували будь-які функціональні обов`язки військовослужбовців за посадами.

При цьому ОСОБА_3 в період 01.12.2024 року по 22.05.2025 року подавалися рапорти на виплату додаткової винагороди 30 000 грн. пропорційно дням безпосередньої участі виконанні бойових (спеціальних) завдань у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до яких він вносив неправдиві відомості щодо виконання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 завдань згідно з бойовими наказами, під час нібито перебування їх у складі бойових обслуг, сил та засобів для попередження та відбиття нападу повітряного та наземного противника, забезпечення життя та здоров`я військовослужбовців, озброєння військової техніки і запасів матеріальних засобів, здійснення охорони та оборони аеродрому «Миргород» та всіх підрозділів бригади розосередження авіаційної техніки, маскування, підтримання постійної готовності до перебазування та негайного виведення з під ударів та виконання завдань з протиповітряної оборони, в кількості 44 та 72 рази відповідно.

В результаті вищевказаних умисних та неправомірних дій, спрямованих на заволодіння грошовим коштами державного бюджету за вищевказаний період на картковий рахунок ОСОБА_8 зараховано кошти на загальну суму 210050,68 грн, а на картковий рахунок ОСОБА_9 зараховано кошти на загальну суму 270530,79 грн.

Також за рахунок вказаних дій ОСОБА_3 особисто отримано неправомірну вигоду у виді безоплатного використання підлеглих військовослужбовців в особистих цілях, експлуатації праці підлеглого особового складу на птахо-фермі за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:1000), якою фактично керує ОСОБА_3 та власником якої є батько ОСОБА_3 громадянин ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, в результаті неправомірних дій ОСОБА_3 , що виразились у зловживанні своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших військовослужбовців військової частини ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , державі в особі військової частини НОМЕР_1 завдало збитку на загальну суму 1108 899,43 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 364 КК України, якзловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе та іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки.

Сторона обвинувачення дійшла висновку, що підозрюваний ОСОБА_3 через тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим, у сторони обвинувачення достатньо підстав вважати, що у разі не застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, так як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Може знищити, переховати речі, будь-які інші речові докази, що мають істотне значення для досудового розслідування, оскільки на даний час триває пошук, збір та приєднання до матеріалів кримінального провадження всіх доказів протиправної діяльності.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_3 , будучи начальником технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 може впливати на своїх підлеглих з метою надання ними показів в якості свідків на користь підозрюваного, що унеможливить якісне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності.

Також, слід зазначити, що останній може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, вчиняти спроби будь-якого іншого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, не виконувати процесуальні рішенні, у тому числі вироку суду, оскільки під час проведення досудового розслідування було зафіксовано систематичні факти зловживання ОСОБА_3 своїм службовим становищем, а тому перебуваючи на волі та будучи на своїй посаді, останній, з метою отримання більшого доходу може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваному ОСОБА_3 під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку з тим, що лише повна ізоляція від суспільства може запобігти вказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також гарантувати виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Зважаючи на обставини вчиненого кримінального правопорушення, сторона обвинувачення вважає за доцільне при постановленні судом ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначення альтернативного запобіжного заходу застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити, мотивуючи, що наявні ризики переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню, впливу на свідків та можливості вчинення інших кримінальних правопорушень. Просив застосовувати альтернативний запобіжний захід заставу.

Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, прохали обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалась фіксація за допомогою технічних засобів.

Вивчивши клопотання, заслухавши обґрунтування представника сторони обвинувачення, дослідивши його матеріали, заслухавши думку підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Згідно зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, у вчиненні якого підозрюється особа, є тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

25.09.2025 органом досудового розслідування складено письмове повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, яке відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України вручено останньому.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з наказу № 324 від 01.07.2019 року командувача Повітряних Сил Збройних сил України про призначення ОСОБА_3 на посаду начальника технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 та його посадовими обов`язками; рапортами на виплату додаткової винагороди 30000 грн пропорційно дням безпосередньої участі виконанні бойових (спеціальних) завдань у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, які подавалися ОСОБА_3 в період з червня 2024 року по травень 2025 року; довідками в/ч НОМЕР_1 про нараховане та виплачене грошове забезпечення та додаткову грошову винагороду військовослужбовцям технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за вищевказаний період; протоколом огляду від 08.09.2025 року інформації наданої операторами мобільного зв`язку; протоколом обшуку від 22.05.2025 року на території в/ч НОМЕР_1 ; протоколом обшуку від 22.05.2025 року на території ферми в с. Попівка Миргородського району, Полтавської області; протоколом огляду від 11.06.2025 року мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_3 ; протоколом огляду від 08.09.2025 року інформації наданої АБ «Укргазбанк», операторами мобільного зв`язку, ГУ ДПС в Полтавській області, документів наданих в/ч НОМЕР_1 ; протоколами за результатами проведення НСРД та іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з листом Верховного суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України у період воєнного стану, а також наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду, перешкоджання досудовому розслідуванню та впливу на свідків, оскільки він є керівником підрозділу та має у розпорядженні відповідну службову документацію, більшість свідків є його підлеглими, суд вбачає достатні підстави для застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи, що підозрюваний є військовослужбовцем та наразі продовжено воєнний стан, є учасником бойових дій, неодноразово заохочувався по службі, отримує щомісячну заробітну плату в розмірі приблизно 36 тисяч грн, має ряд серйозних захворювань, користується презумпцією невинуватості, а у справі ще не проведені необхідні ревізії та судові експертизи, слідчий суддя не вбачає достатніх підстав для визначення йому альтернативного запобіжного заходу в запропонованому прокурором розмірі, а вважає за необхідне визначити його на рівні середньої межі, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду, не відлучатись з місця проживання визначеного судом без дозволу слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженні та іншим підозрюваним, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

У відповідності до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 131, 132, 176-179, 182-183, 193-194,196-197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Павлівка, Калинівського району, Вінницької області, громадянина України, начальника технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 календарних днів, який обчислювати з 25 вересня 2025 року, з утриманням у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 23 листопада 2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_3 альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач - ТУ ДСАУ в Полтавській області , ЗКПО 26304855, р/р UA 0015950 В ДКСУ м. Київ, МФО 820172, призначення платежу - застава, № ухвали суду та назва суду, прізвище, ім`я, по - батькові платника застави, сума застави, дата внесення застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду, не відлучатись з місця проживання визначеного судом без дозволу слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженні та іншим підозрюваним, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12