справа № 732/1966/25 провадження № 1-кп/732/35/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2026 місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 (приймав участь в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0030953 від 29.08.2025, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ваганичі Городнянського району Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого:

1) 21.02.2024 Дарницьким районним судом м. Києва за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;

2) 25.04.2024 Городнянським районним судом Чернігівської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361, ч.5 ст.407 КК України,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим почав діяти воєнний стан на території України.

Солдат ОСОБА_4 , призваний на військову службу під час мобілізації 10.04.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.07.2024 №194 призначений на посаду кулеметника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, солдат ОСОБА_4 , в розумінні вимог ст. ст. 18. 19, 22, 401, диспозиції ст. 407 КК України є військовослужбовцем, тобто суб`єктом вказаного злочину та останньому було достеменно відомо про умови несення військової служби у час воєнного стану.

Являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Проте солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, військова частина НОМЕР_1 в серпні 2024 року виконувала завдання за призначенням на території Покровського району Донецької області, в район; населеного пункту Українськ.

03.08.2024 солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді кулеметника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 . усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від військової служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, самовільно залишив місце служби - місце тимчасової дислокації 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 в населеному пункті АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, а саме перебував в АДРЕСА_3 та інших населених пунктах України, де займався тимчасовими підробітками, не маючи місця постійного проживання, проживав у різних знайомих та винаймав житло, був незаконно відсутній на службі і до місця несення військової служби не повернувся.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми діями, які виразились у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення крадіжки чужого майна, судимість за яке не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став і знову вчинив ряд умисних кримінальних правопорушень.

Так, ОСОБА_4 , 5 вересня 2025 року, в вечірній час, більш точний час органом досудового розслідування не встановлений, перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , де він тимчасово проживав, з метою викрадення грошових коштів, що належать останньому, шляхом несанкціонованого втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи «Ощад 24/7» у своєму телефоні марки «Infinix» моделі «Х6511», серійні номери (ІМЕІ) НОМЕР_2 та НОМЕР_3 завантажив мобільний додаток

«Ощад 24/7» та при реєстрації в додатку вказав номер мобільного телефону ОСОБА_6 НОМЕР_4 , після чого під приводом здійснення дзвінка попрохав у останнього його мобільний телефон та отримавши доступ до телефону, в розділі «Повідомлення» довідався код авторизації в додатку, надісланий банком, який ввів у своєму телефоні і таким чином отримав повний доступ до банківського карткового рахунку ОСОБА_6 , відкритого в АТ КБ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_5 , на який відкрита банківська картка № НОМЕР_6 .

В подальшому 05 вересня 2025 року о 21 годині 04 хвилини, 5 вересня 2025 року о 23 годині 14 хвилин, 6 вересня 2025 року о 00 годині 31 хвилині, 6 вересня 2025 року о 02 годині 10 хвилин, 7 вересня 2025 року о 03 годині 17 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку №27 по вулиці Польовій в м. Городня Чернігівського району Чернігівської області, з метою несанкціонованого втручання в роботу електронного кабінету ОСОБА_6 , який він незаконного створив на ім`я останнього в автоматизованій інформаційній системі «Ощад 24/7» АТ «Державний ощадний банк України», використовуючи свій мобільний телефон марки «Infinix» моделі «Х6511», серійні номери (ІМЕІ) НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , діючи з прямим умислом, в додатку АТ «Державний ощадний банк України» що був завантажений на вказаний мобільний телефон, здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи «Ощад 24/7», яка діє на підставі статуту банку, авторські права на яку належать АТ «Державний ощадний банк України», чим отримав безперешкодний доступ до банківського карткового рахунку ОСОБА_6 , відкритого в АТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_5 , на який відкрита банківська картка № НОМЕР_6 , та можливість керування зазначеним рахунком, зокрема шляхом здійснення банківських операцій з грошовими коштами, що зберігалися на ньому, всупереч волі власника.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми діями, які виразились у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361 КК України.

Окрім того, діючи з єдиним умислом, спрямованим на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , та де він тимчасово проживав, переслідуючи мету незаконного збагачення, з корисливих мотивів, діючи з прямим умислом, повторно в умовах воєнного стану, введеного на всій території України Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, в подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, у тому числі Указом Президента України від 14.07.2025 № 478/2025, затвердженого Законом України від 15.07.2025 №4524-ІХ, використовуючи свій мобільний телефон марки «Infinix» моделі «Х6511», серійні номери (ІМЕІ) НОМЕР_2 та НОМЕР_3 та попередньо отриманий в незаконний спосіб шляхом несанкціонованого втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, повний доступ до банківського карткового рахунку ОСОБА_6 № НОМЕР_5 з банківською карткою № НОМЕР_6 , відкритого в АТ «Державний ощадний банк України» та можливість керування зазначеним рахунком, зокрема шляхом здійснення банківських операцій з грошовими коштами, що зберігалися на ньому всупереч волі власника:

05.09.2025 о 21 годині 04 хвилини перерахував з вказаного банківського рахунку гроші в сумі 2000,00 грн, на свій банківський рахунок № НОМЕР_7 , відкритий в АТ «Перший Український Міжнародний Банк»;

05.09.2025 о 23 годині 14 хвилин перерахував з вказаного банківського рахунку гроші в сумі 1000,00 грн на свій банківський картковий рахунок № НОМЕР_7 , відкритий в АТ «Перший Український Міжнародний Банк»;

06.09.2025 о 00 годин 31 хвилина перерахував з вказаного банківського рахунку гроші в сумі 1000,00 грн на свій банківський картковий рахунок № НОМЕР_7 , відкритий в АТ «Перший Український Міжнародний Банк»;

06.09.2025 о 02 годин 10 хвилин перерахував з вказаного банківського рахунку гроші в сумі 1000,00 грн на свій банківський картковий рахунок № НОМЕР_8 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк»;

06.09.2025 о 02 годин 11 хвилин перерахував з вказаного банківського рахунку гроші в сумі 1000,00 грн на свій банківський картковий рахунок № НОМЕР_8 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк»;

06.09.2025 о 02 годин 12 хвилин перерахував з вказаного банківського рахунку гроші в сумі 500,00 грн на свій банківський картковий рахунок № НОМЕР_8 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк»;

07.09.2025 о 03 годині 17 хвилин перерахував з вказаного банківського рахунку гроші в сумі 80,00 грн, на свій банківський рахунок № НОМЕР_7 , відкритий в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», а всього викрав грошових коштів, що належать ОСОБА_6 на загальне суму 6580,00 грн, якими розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв останньому матеріальних збитків на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

За сукупністю вчиненого, ОСОБА_4 , обвинувачується у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому, вчиненому в умовах воєнного стану, несанкціонованому втручанні в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій. По суті пред`явленого обвинувачення показав, що дійсно брав у потерпілого грошові кошти, які зобов`язувався повернути, та на підтвердження свого наміру віддав потерпілому свої особисті документи на зберігання. Вказав про письмову розписку, в якій зобов`язувався повернути кошти до 14 вересня 2025 року, проте не знає, куди розписка поділася, оскільки зберігалася у потерпілого, підтвердив, що взяті у потерпілого грошові кошти він повернути не встиг. Також повідомив, що взявши у потерпілого мобільний телефон, він отримав доступ і до банківської картки потерпілого, знявши з неї грошові кошти. Обвинувачений жалкує про вчинене, повідомив, що вибачався перед потерпілим, і йому соромно за свій вчинок. Також визнав, що самовільно залишив військову частину через халатне ставлення та ігнорування скарг на його здоров`я медичними працівниками, зазначивши про наявне у нього право на лікування у зв`язку із захистом країни, виконуючи свій військовий обов`язок. ОСОБА_4 зазначив, що він щиро розкаюється у вчиненому, а також вказав, що має намір продовжити проходження військової служби в лавах Збройних Сил України, просив суворо не карати.

Допитаний в судовому засідання потерпілий ОСОБА_6 показав, що спочатку обвинувачений жив з ним по сусідству, але згодом зайшов до нього до будинку та просив залишити свої речі у нього вдома. Потім ОСОБА_4 попросився пожити у нього деякий час, поки знайде собі квартиру, і він погодився. ОСОБА_4 жив у потерпілого більше одного місяця з серпня по вересень 2025 року. У той час, потерпілий позичив обвинуваченому 1100 грн, але той їх не віддав. 25 серпня 2025 року потерпілий повідомив, що обвинувачений попросив його телефон, щоб зателефонувати через відсутність поповненого рахунку на власному телефоні, і той йому надав. Згодом, 05.09.2025 він пішов отримувати пенсію, але перевіривши рахунок на банківській картці, виявив, що грошей немає, і як йому повідомили працівники банку, грошові кошти були зараховані на його рахунок, але потім були зняті. Знято було 6800 грн. Надалі, йому зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що він зняв кошти, які потім поверне. Коли потерпілий зрозумів, що грошові кошти не отримає, то звернувся до відділення поліції. Потерпілий зазначив, що дозволяв обвинуваченому знімати кошти, але не дозволяв ними користуватися. Міру покарання просить обрати на розсуд суду.

Крім повного визнання вини обвинуваченим у судовому засіданні, його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується іншими оголошеними, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні письмовими доказами. Указані докази оцінені судом на предмет їх належності, допустимості, достатності.

З копії військового квитка серії НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_4 , встановлено, що 10 квітня 2024 року на підставі Указу Президента України №50/2024 від 05.02.2024 ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 у Збройні Сили України за загальною мобілізацією (а. с. 159).

З витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №151 від 28 травня 2024 року встановлено, що солдата ОСОБА_4 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_10 №23-РС від 23.05.2024 на посаду навідника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , який прибув з 325 запасної роти військової частини НОМЕР_10 з 28.05.2024 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення (а. с. 212).

З витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №194 від 10 липня 2024 року встановлено, що солдата ОСОБА_4 призначено на посадку кулеметника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 (а. с. 213).

Факт відсутності ОСОБА_4 у місці несення служби та невиконання ним обов`язків військової служби підтверджується рапортом від 03 серпня 2024 року, актом службового розслідування від 18 серпня 2024 року (а. с. 200-205, 207).

Згідно з актом службового розслідування від 18.08.2024 причинами та умовами самовільного залишення військовослужбовцем ОСОБА_4 місця служби визнані: особиста недисциплінованість, низькі морально-ділові якості та безвідповідальне ставлення до своїх обов`язків військової служби.

З наявної у матеріалах кримінального провадження медичної характеристики щодо ОСОБА_4 убачається, що обвинувачений за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 тричі звертався за медичною допомогою з приводу скарг на головні болі, шум у вухах, які зі слів останнього почалися після артилерійського обстрілу на позиції (10.07.2024). У подальшому, 22.07.2024 ОСОБА_4 було встановлено діагноз МВТ (10.07.2024) АКБТ у вигляді легкого порушення слуху ліворуч, збереження слуху праворуч. ОСОБА_4 рекомендовано пройти військово-лікарську комісію для визначення ступеню придатності до військової служби (а. с. 208).

Не вважається самовільним залишення місця служби за наявності дозволу командира, або для виконання наказу командира, відрядження, прямування до нового розташування в/ч, лікування, переміщення/ротація, відпустка, навчання тощо.

Разом з тим, такі підстави у розглянутому провадженні не доводяться, обвинуваченим ОСОБА_4 визнається, що залишення ним місця служби було самовільним.

Суд враховує, що 24.02.2022 Президентом України підписано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-1Х від 24.02.2022. Такий стан у подальшому неодноразово продовжувався згідно із Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану», які затверджувалися Верховною Радою України ухваленням відповідних Законів. На час вчинення інкримінованого ОСОБА_4 діяння воєнний стан в Україні тривав. Отже, встановлено, що діяння було вчинено ОСОБА_4 в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні також безпосередньо досліджені письмові докази, що долучені до справи за клопотанням прокурора:

- витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000166 від 10.09.2025 та №0000181 від 29.09.2025, відповідно яких здійснювалося досудове розслідування щодо вчинення правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України з приводу крадіжок коштів з банківської картки ОСОБА_6 , а також несанкціонованого втручання в роботу автоматизованої системи без згоди власника (а. с. 88, 97);

- протокол прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 10.09.2025 щодо викрадення невідомою особою з його банківської картки № НОМЕР_6 , виданої АТ «Державний ощадний банк України», грошових коштів в сумі 6580,00 грн та перерахування цих коштів на картки інших банків (а. с. 89-90);

- виписка по картковому рахунку № НОМЕР_6 (рахунок НОМЕР_11 ) належного ОСОБА_6 , за період з 20.08.2025 по 10.09.2025, з якої убачається, що 05.09.2025 о 21 годині 04 хвилини, 05.09.2025 о 23 годині 14 хвилин, 06.09.2025 о 00 годин 31 хвилина, 06.09.2025 о 02 годин 10 хвилин, 06.09.2025 о 02 годин 11 хвилин, 06.09.2025 о 02 годин 12 хвилин; 07.09.2025 о 03 годині 17 хвилин були здійснені транзакції з переказу коштів з рахунку на загальну суму 6580,00 грн (а. с. 104);

- протокол огляду речей від 10 вересня 2025 року, а саме мобільного телефону марки «NOKIA», моделі 101 в корпусі моноблок чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_6 , зокрема проведено огляд самого телефону та розділу «Сообщения», у розділі «Принятые сообщения» повідомлень за 05.09.2025 не виявлено (а. с. 106-107);

- протокол огляду речей від 10 вересня 2025 року, а саме мобільного телефону марки «Infinix» моделі «Х6511», серійні номери (ІМЕІ) НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , в корпусі моноблок синього кольору, який належить ОСОБА_4 , зокрема проведено огляд самого телефону та мобільних додатків. Серед встановлених додатків виявлено додатки «PUMB» та «Privat24». Під час огляду мобільного додатку «PUMB» встановлено, що він відкритий до банківської картки № НОМЕР_7 та виявлено наступні транзакції у вигляді переказу коштів з інших банківських рахунків: 05.09.2025 о 21:04 год у сумі 2000,00 грн; 05.09.2024 о 23:14 год у сумі 1000,00 грн; 06.09.2025 о 00:31 год у сумі 1000,00 грн та 07.09.2025 о 03:17 год у сумі 80,00. Під час огляду мобільного додатку «Privat24», встановлено, що він відкритий до банківської картки НОМЕР_8 виявлено наступні транзакції у вигляді переказу коштів з інших банківських рахунків: 06.09.2025 о 02:10 год у сумі 1000,00 грн, 06.09.2025 год о 02:11 у сумі 1000,00 грн та 06.09.2025 о 02:12 год у сумі 500,00 грн (а. с. 109-117);

- виписка з банківського рахунку НОМЕР_12 , картка № НОМЕР_13 , належного ОСОБА_4 , з якого вбачається, зокрема, зарахування коштів на рахунок: 06.09.2025 о 02:10 год у сумі 1000,00 грн, 06.09.2025 год о 02:11 у сумі 1000,00 грн та 06.09.2025 о 02:12 год у сумі 500,00 грн (а. с. 117-118);

- виписка з банківського рахунку НОМЕР_14 , належного ОСОБА_4 , з якої вбачається, зокрема, зарахування коштів на рахунок: 05.09.2025 о 21:04:37 год у сумі 2000,00 грн; 05.09.2024 о 23:14:32 год у сумі 1000,00 грн; 06.09.2025 о 00:31:43 год у сумі 1000,00 грн та 07.09.2025 о 03:17:30 год у сумі 80,00 (а. с. 119-121);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 23.09.2025, в ході якого на підставі ухвали слідчого судді від 17.09.2025, було отримано інформацію щодо виписки з банківського рахунку в АТ «Державний ощадний банк України» картковому рахунку № НОМЕР_6 (рахунок НОМЕР_11 ), належного ОСОБА_6 , за період з 05.09.2025 по 07.09.2025, та протокол огляду речей від 24.09.2025, а саме вказаної виписки, яка розміщена в електронному варіанті на оптичному диску DVD-R марки «MyMEDIA», з якої убачається, що 05.09.2025 о 21 годині 04 хвилини, 05.09.2025 о 23 годині 14 хвилин, 06.09.2025 о 00 годин 31 хвилина, 06.09.2025 о 02 годин 10 хвилин, 06.09.2025 о 02 годин 11 хвилин, 06.09.2025 о 02 годин 12 хвилин; 07.09.2025 о 03 годині 17 хвилин були здійснені транзакції з переказу коштів з рахунку на загальну суму 6580,00 грн (а. с. 129, 130-133).

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 23.09.2025, в ході якого на підставі ухвали слідчого судді від 17.09.2025, було отримано інформацію щодо виписки з банківського рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_12 , картка № НОМЕР_13 , належного ОСОБА_4 , за період з 05.09.2025 по 07.09.2025, та протокол огляду речей від 24.09.2025, а саме вказаної виписки, фото ОСОБА_4 , копія його паспорта, ІПН та анкета належної перевірки клієнта- фізичної особи ОСОБА_4 , які розміщені в електронному варіанті на оптичному диску DVD-R марки «Verbatim». З виписки встановлено факт зарахування коштів на рахунок НОМЕР_12 , картка № НОМЕР_13 , який належить ОСОБА_4 : 06.09.2025 о 02:10 год у сумі 1000,00 грн, 06.09.2025 год о 02:11 у сумі 1000,00 грн та 06.09.2025 о 02:12 год у сумі 500,00 грн (а. с. 142-143, 144-145);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 23.09.2025, в ході якого на підставі ухвали слідчого судді від 17.09.2025, було отримано інформацію щодо банківського рахунку в АТ

«ПУМБ» НОМЕР_14 , картка № НОМЕР_15 , належного ОСОБА_4 , та протокол огляду речей від 24.09.2025, а саме виписки про рух коштів по вказаному рахунку за період з 05.09.2025 по 07.09.2025, з якої вбачається зарахування коштів на рахунок: 05.09.2025 о 21:04:37 год у сумі 2000,00 грн; 05.09.2024 о 23:14:32 год у сумі 1000,00 грн; 06.09.2025 о 00:31:43 год у сумі 1000,00 грн та 07.09.2025 о 03:17:30 год у сумі 80,00 грн з рахунку, відкритого в АТ «Ощадний банк України» (а. с. 153-154, 156-158, 180-185).

29 жовтня 2025 року слідчим повідомлено ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення (а. с. 216). Так, за сукупністю злочинів ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України, та у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості і достовірності та проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення, суд дійшов висновку, що вони повністю узгоджуються між собою та викривають обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, повним визнанням своєї вини обвинуваченим, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю доведена, та його дії вірно кваліфіковані за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, за ч.1 ст.361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи.

Згідно із ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме те, що вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин, передбачений ч.1 ст.361 КК України є кримінальним проступком, а вчинені обвинуваченим злочини, передбачені ч.5 ст.407 та ч.4 ст.185 КК України, є тяжкими злочинами; особу обвинуваченого його вік, сімейний стан, стан здоров`я; те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, має незняту та непогашену судимість, вчинив нові кримінальні правопорушення; згідно довідки КНП «Городнянська міська лікарня» Городнянської міської ради від 11.09.2025 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, однак за даними КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» ОСОБА_4 з 28.05.2024 по 04.06.2024 перебував на лікуванні у закладі, діагноз психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, вживання зі шкідливими наслідками; у характеристиці депутата та секретаря Городнянської міської ради ОСОБА_7 вказано, що ОСОБА_4 постійного місця проживання не має, може тимчасово проживати у знайомих чи не байдужих людей міста, не працює, живе за рахунок випадкових заробітків, скарг на поведінку ОСОБА_4 від жителів громади не надходило; у службовій характеристиці командира 3 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_8 вказано, що за час служби ОСОБА_4 зарекомендував себе нейтрально, службові обов`язки виконував, не агресивний, здатний до самокритики, на зауваження реагує, накази виконував; у письмовій згоді командира військової частини НОМЕР_16 ОСОБА_9 зазначено про згоду на проходження ОСОБА_4 військової служби за

контрактом та призначення його на посаду стрільця ВОС 100915, 1 штурмого спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 5 штурмової спеціалізованої роти до військової частини НОМЕР_16 .

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість і конкретні обставини скоєних ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, те, що матеріали збитки потерпілому ОСОБА_6 не відшкодовані, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, яке побудоване на негативній оцінці своєї протиправної поведінки, усвідомлення скоєного та готовність понести покарання, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції частини 1 статті 361 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкції частини 5 статті 407 КК України та у виді позбавлення волі в межах санкції частини 4 статті 185 КК України.

При цьому при призначенні покарання ОСОБА_4 суд не вбачає підстав для застосування положень статей 69 та 75 КК України, оскільки він вчинив нові кримінальні правопорушення у період іспитового строку, що вказує на те, що він не став на шлях виправлення та на його суспільну небезпечність.

Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При призначенні покарання суд враховує, що вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2024 року ОСОБА_4 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75,76 КК України визначено іспитовий строк 2 роки. Вирок набрав законної сили 07 червня 2024 року.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення у період іспитового строку, а тому на підставі ч.1 ст.71, ч.3 ст.78 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_4 покарання за цим вироком необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, з урахуванням вимоги ч.4 ст.71 КК України про те, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, з 15 години 30 хвилин 29 жовтня 2025 року.

До набрання вироком законної сили слід продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 369-371, 373-374, 392, 393, 395, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_4 за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2024 року, призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , а саме з 15 години 30 хвилин 29 жовтня 2025 року.

До набрання вироком законної сили, але не довше 60 днів з моменту ухвалення вироку, продовжити строк застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

мобільний телефон марки «Infinix» моделі «Х6511», серійні номери (ІМЕІ) НОМЕР_2 та НОМЕР_3 з сім-карткою НОМЕР_17 , який переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 , - повернути ОСОБА_4 ;

мобільний телефон марки «NOKIA», моделі 101, із серійними номерами НОМЕР_18 та НОМЕР_19 та сім-карткою НОМЕР_4 , який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - повернути ОСОБА_6 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1