Справа № 544/3186/25
пров. № 1-кп/544/65/2026
Номер рядка звіту 98
В И Р О К

іменем України

19 січня 2026 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду по вул. Ярмарковій, 17, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №0000355 від 02.10.2024, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лохвиця Лохвицького району Полтавської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2009 та 2011 року народження, військовослужбовця, в силу ст. 89 КК України не судимого,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.11.2024 солдат ОСОБА_3 призначений на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону.ь 25.07.2024 ОСОБА_3 (точний час в ході досудового розслідування не встановлений) діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману в соціальній мережі «Facebook» розмістив завідомо неправдиве оголошення про організацію відпочинку в с. Світязь Волинської області з метою отримання попередніх оплат у виді грошових коштів за вказану послугу. У подальшому, 25.07.2024 ОСОБА_5 , знайшовши вищевказане оголошення у соціальній мережі «Facebook», з зазначеним у ньому абонентським номером телефону НОМЕР_2 , шляхом обміну повідомленнями в месенджері «Telegram», зв`язалась із ОСОБА_3 з метою оплати послуг проживання та перевезення. Під час спілкування в месенджері «Telegram» ОСОБА_3 діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків під приводом надання послуг з проживання та перевезення до с. Світязь Волинської області, вводячи в оману ОСОБА_5 , для подальшого отримання грошових коштів шляхом обману, повідомив останню, що їй необхідно здійснити попередню оплату для перевезення та проживання на номер банківської картки № НОМЕР_3 , емітованої у AT «Ощад Банк», яка перебувала у користуванні ОСОБА_3 . Після цього, ОСОБА_5 , будучи переконаною у чесності оголошення та не усвідомлюючи злочинний намір ОСОБА_6 , 25.07.2024 о 09:17 год. та о 0 09:35 год., за допомогою мобільного додатку «Приват24» здійснила перерахунок грошових коштів на суму 1500, 00 грн. та 5000,00 грн. на банківську картку, номер якої отримала у повідомленні. Після чого, по приїзду до с. Світязь Волинської області ОСОБА_5 послуги з проживання надано не було, а ОСОБА_3 перестав з нею виходити на зв`язок, спричинивши потерпілій матеріального збитку на загальну суму 6500, 00 грн.

Крім того, 10.07.2025 громадянка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знайшла у соціальній мережі «Фейсбук» оголошення ОСОБА_3 про надання послуг з пасажирських перевезень до с. Сичавка Одеської області, про що повідомила своїй знайомій ОСОБА_8 , яка у подальшому зателефонувала за номером вказаним у оголошенні НОМЕР_4 . Після чого, під час спілкування з невстановленою досудовим розслідуванням особою, остання повідомила ОСОБА_8 , що передасть її номер ОСОБА_9 , котрий займається організацією вказаних послуг. У подальшому, того ж дня, ОСОБА_8 домовилася з ОСОБА_3 про поїздку до с. Сичавка Одеської області з м. Пирятин Лубенського району Полтавської області, при цьому остання повинна була забронювати два місця для себе та ОСОБА_7 та сплатити половину вартості оплатити послуги з перевезення та проживання на загальну суму 8400, 00 грн., з яких 4200, 00 грн. складала сума за одну особу. Після вказаної домовленості, ОСОБА_10 передала ОСОБА_11 грошові кошти в розмірі 4200, 00 грн. за себе для їх подальшої передачі ОСОБА_3 в якості бронювання місця для подальшого перевезення та проживання. У цей час у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 та ОСОБА_11 у сумі 8400,00 грн., оскільки наміру надавати послуги з перевезення він не мав. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 та ОСОБА_7 громадянин ОСОБА_3 під час телефонної розмови з ОСОБА_8 домовився про зустріч з нею в магазині «АТБ», що розташований по вул. Сумська, 1, у м. Пирятин Лубенського району Полтавської області. Під час зустрічі, яка відбулась 12.07.2025, близько 12:40 год., ОСОБА_8 передала ОСОБА_3 обумовлену суму 8400,00 гривень, з яких 4200, 00 грн. ОСОБА_8 та 4200, 00 грн. ОСОБА_12 . Таким чином, ОСОБА_3 перебуваючи у вказаний період часу у приміщенні магазину «АТБ» по вул. Сумська, 1, м. Пирятин Лубенського району Полтавської області, реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом не виконання взятих на себе зобов`язань з надання послуг перевезення, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в загальній сумі 8400,00 гривень. Після отримання незаконно здобутих грошових коштів ОСОБА_3 припинив будь яке спілкування з потерпілими, розпорядився отриманими коштами на власний розсуд та вказаними протиправними діями заподіяв потерпілій ОСОБА_7 та ОСОБА_11 майнової шкоди на суму 4200 гривень кожній, а загалом 8400,00 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявила клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням.

Прокурор не заперечував проти такого порядку розгляду справи і суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Потерпілі подали до суду заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутність, при вирішення питання щодо призначення ОСОБА_3 покарання покладалися на розсуд суду. Шкоду потерпілим не відшкодовано.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю і пояснив суду, що дійсно скоїв кримінальні прапопорушення, як вказано у обвинувальному акті. Щиро розкаюється у скоєному. Додатково вказав, що так склалися обставини, кошти потрібні були на придбання засобів захисту, оскільки проходив службу у ЗСУ. Також зазначив, що пропонував потерпілим часково повернути кршти проте останні відмовилися, сказали що у судовому порядку будуть стягувати.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.

З`ясовано, що учасники судового розгляду, зокрема обвинувачений ОСОБА_3 , правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 КК України, як, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненене повторно - правильна.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем служби характеризується посередньо, його вік та те, що ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, проте в силу ст. 89 КК украхїни не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю, щиро кається у скоєному.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненихго злочів, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність овставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість обрання обвинуваченому покарання із звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України із покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Питання визначення тривалості іспитового строку та обов`язків передбачених ст.ст. 75, 76 КК України є виключною компетенцією суду та вирішується ним самостійно, а тому враховуючи обставини справи, з огляду на тяжкість вчиненого злочину та його суспільну небезпеку, суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_3 іспитовий термін, з покладенням обов`язків, передбачених пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України для здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання, оскільки вважає, що саме такі обов`язки забезпечать належну поведінку ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов заявлено не було. На підставі ст. 82 ЦПК України потерпілий, який не заявив цивільний позов у кримінальному провадженні, може звернутися з окремим цивільним позовом після постановлення вироку, не доводячи знову факт злочину і винуватість відповідача.

Процесуальні витрати відсутні.

Доля речових доказів вирішується згідно ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. 373, 374 КПК, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9 IMEI 1 НОМЕР_5 », переданий на відповідальне зберіганні потерпілій ОСОБА_8 - з набранням вироку законної сили залишити останній, як власнику;

- два DVD-R диска із інформацією ПрАТ «ВФ Україна», DVD-R диск із інформацією АТ «Ощадбанк», CD-R диск з відеозаписами з магазину «АТБ» - з набранням вироку законної сили, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1