ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором у кримінальному проваджені ОСОБА_11 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України в рамках кримінального провадження, 18.12.2025 внесеного до ЄРДР під №0003015.

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, обґрунтованість якої стверджується матеріалами кримінального провадження, а також існують підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, або ж продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Посилаючись на це, слідчий у поданому клопотанні просить застосувати до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки лише такий запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, так як існують обґрунтовані ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. При цьому, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.12.2025 таке клопотання слідчого задоволено.

Підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15.02.2026 включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою постановлено рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_8 , тобто з 18.12.2025.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, його особу, а також існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що й дає обґрунтовані підстави для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, без визначенням розміру застави. При цьому, жоден більш м`який запобіжних захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе дієво запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та постановити нове, яким обрати підозрюваному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Зазначає про те, що стороною обвинувачення недостатньо доведені ризики для необхідності обрання щодо підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також не доведено того, що більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе запобігти зазначеним слідчим у поданому клопотанні ризикам. Захисник вважає, що є можливим обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання. З цього приводу зазначає, що ОСОБА_12 хоча є судимим, однак має міцні соціальні зв`язки, трьох неповнолітніх дітей, хворіє, є учасником бойових дій, має численні бойові травми, а тому не зможе у умовах СІЗО в достатньому обсязі отримати медичну допомогу та необхідну йому реабілітацію.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали і просили задовольнити, прокурора і слідчого, які її заперечили та просили залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 цього ж Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом вірно встановлено, і це повністю відповідає матеріалам кримінального провадження, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, 18.12.2025 внесеного до ЄРДР під №0003015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , якого 18 грудня 2025 року затримано, а 19 грудня 2025 року повідомлено про підозру у його вчиненні. При цьому, обґрунтованість підозри стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, яким, як вбачається із судового рішення, слідчий суддя надав належну правову юридичну оцінку.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_8 , його вік та стан здоров`я, інших даних про його особу, наявність існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано обрав йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 хоча і має постійне місце проживання на території Волинської області, одружений, на його утриманні перебувають неповнолітні діти, є учасником бойових дій, однак раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, судимий, є особою працездатного віку, але не працює, а в даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи ч.1 ст.121 КК України, який за кваліфікацією злочинів є тяжким.

Зважаючи на викладене, колегія суддів повністю погоджується із висновком слідчого судді місцевого суду про наявність ризиків того, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на вищенаведене апеляційний суд вважає, що лише такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою, без визначенням розміру застави, зможе дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим та прокурором під час судового розгляду клопотання, а не будь-який інший більш м`який, передбачений ст.176 КПК України, тобто не пов`язаний із триманням під вартою, у тому числі домашній арешт.

При цьому, апеляційні доводи захисника про не підтвердження жодними доказами існування ризиків, про які зазначає слідчий у поданому клопотанні, є повністю безпідставними та спростовується вищевикладеним.

Також обґрунтованою є підозра, оскільки матеріали провадження на даному етапі містятьдостатню наявність доказів про можливе вчинення інкримінованих підозрюваним кримінальних правопорушень, тобто обґрунтованість підозри в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини.

На переконання апеляційного суду слідчий суддя обираючи щодо підозрюваного такий запобіжний захід як тримання під вартою і без визначення розміру застави, врахував усі обставини, що враховуються у відповідності до положень ст.178 КПК України.

Також безпідставними є доводи про недоведеність стороною обвинувачення того, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, вищенаведені й усі інші доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду фактично були належним чином враховані слідчим суддею, і з урахуванням наведених вище мотивів, не зменшують вищенаведених ризиків.

Будь-яких порушень норм кримінального процесуального законодавства, які могли б стати підставою для скасування або зміни ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

Керуючись ст.376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді