Провадження № 1-кп/727/422/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду кримінальне провадження №0000768 від 11.09.2025 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Горбівці, Глибоцького району Чернівецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, офіційно не працюючої, не одруженої, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

УСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 10.09.2025, близько 17.10 год ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік свого місця проживання за адресою АДРЕСА_3 , біля під`їзду №1, діючи умисно, протиправно, на ґрунті раптово виниклого конфлікту на фоні тривалих неприязних відносин, який виник у останньої з потерпілою ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій і відповідні наслідки та бажаючи їх настання, взяла до рук дерев`яну палицю та умисно завдала нею не менше восьми ударів в область шиї, рук та тіла потерпілій ОСОБА_4 , чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді:

-синців: у внутрішньому верхньому квадранті лівої молочної залози; по бічній поверхні шиї справа у нижній її третині; по зовнішній поверхні правого плечового суглоба; в проекції нижнього кута правої лопатки; по задньо-зовнішній поверхні в нижній та середній третинах лівого плеча; по тильній поверхні 4-го пальця правої кисті з переходом на тильну поверхню 3-го пальця правої кисті та тильну поверхню 2-4 п`ясткових кісток;

-садно з синцем по зовнішній поверхні у нижній третині правого плеча;

-садно по тильній поверхні 4-го пальця правої кисті в проекції проксимальної фаланги, що згідно висновком судово-медичного експерта № 636 екс від 17.09.2025 відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, правова кваліфікація якого передбачена ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження.

Обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000768 від 11.09.2025 року відносно ОСОБА_3 надійшов до суду із клопотанням прокурора ОСОБА_5 про розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ст. 302 КПК України, оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з судовим розглядом обвинувального акта за її відсутності та відсутності її захисника ОСОБА_6 , відповідно до ст. 381-382 КПК України.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявні заяви обвинуваченої ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_4 , які погоджуються на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Обвинувачена ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_6 надала письмову заяву, у якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлені в повному обсязі та не оспорює їх. Окрім цього, у вказаній заяві зазначив, що її згода на судовий розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без її участі та участі її захисника є добровільною, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.125 КК України, приймаючи до уваги заяву останньої, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, суд доходить до висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та кримінального провадження № 0000768 від 11.09.2025 року, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом та вірно кваліфіковано дії обвинуваченої за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до змісту ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше не судима, на утриманні якого перебуває малолітня дитина, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що обвинувачена не працює, суспільну небезпечність скоєного кримінального правопорушення суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст.125 КК України, що буде реальним для виконання та необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання згідно зі ст. 50 КК України.

Таке покарання, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень і не може вважатися явно несправедливим в наслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Відносно обвинуваченої ОСОБА_3 під час досудового розслідування по кримінальному провадженню запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст. 368, 370, 371, 373-376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок суду може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1