ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3025/25 Справа № 192/1982/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2025 року про застосування стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу засудженого

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України, засуджений вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2023 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 74, ч. 3 ст. 74 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2025 року клопотання ДУ Солонянська виправна колонія (№21) задоволено та застосовано щодо засудженого ОСОБА_7 захід стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що засуджений неодноразово порушував режим відбування покарання та має численні стягнення, які не змінили його поведінку, а факт порушення режиму відбування покарання 24 липня 2025 року був підтверджений дослідженими доказами. За цих умов суд дійшов висновку, що вимога про застосування до засудженого стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) є обґрунтованою, оскільки застосовані інші заходи впливу не дали результату і поведінка останнього не змінилась.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах засудженого просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання ДУ Солонянська виправна колонія (№21).

Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається на поважність причин, які обумовили відмову засудженого від прибирання, зокрема стан здоров`я останнього, що суд не врахував під час судового розгляду. Поряд із цим, адвокат вказує на необізнаність засудженого у залученні до робіт у липні 2025 року та при цьому звертає увагу на відсутність відомостей про відмову від підписання ОСОБА_7 графіку відпрацювання. Окрім наведеного, захисник посилається на п. 25 ППВСУ № 2 Про судову практику в справах про злочини, пов`язані з порушеннями режиму відбування покарання в місцях позбавлення волі, та вважає, що переведення засуджених до приміщення камерного типу (одиночну камеру) здійснюється за мотивованою постановою начальника колонії, погодженою з спостережною комісією.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши матеріали подання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, наведеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Відповідності до положень п. 13-2 ч. 1 ст. 537 та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночні камери) вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Згідно ч. 1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Частиною 9 ст. 134 КВК України передбачено, що стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

Відповідно до ст. 131-1 КВК України дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі, призначене йому вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2023 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 74, ч. 3 ст. 74 КК України.

Згідно наявної в матеріалах справи характеристики, засуджений за час відбування покарання характеризується негативно, допустив 39 порушень режиму утримання, за що має 38 стягнень, заохочень не має. Окрім того, останній не завжди дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, свідомо не виконує передбачені вимоги та публічно демонструє зневажливе ставлення до них, а також уникає робіт із благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених.

Як вбачається з матеріалів провадження, 24 липня 2025 року рішенням дисциплінарної комісії Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України притягнуто до дисциплінарної відповідальності засудженого ОСОБА_7 за вчинення 24 липня 2025 року порушення режиму відбування покарання відмова вийти на чергування для проведення робіт з благоустрою колонії, а саме: підмести підлогу в спальному приміщенні житлової секції відділення СПС№ 8.

Перевіривши вказані обставини та матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування до засудженого ОСОБА_7 стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу установи строком на 1 місяць, оскільки кількість порушень, допущених засудженим під час відбування покарання свідчить про їх систематичність, а негативна характеристика за місцем відбування покарання свідчить про те, що він у вчиненому не розкаявся, на шлях виправлення не став і цього не прагне.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що засуджений ОСОБА_7 неодноразово порушував режим утримання та встановлений порядок відбування покарання, за що 39 разів піддавався дисциплінарним стягненням, в тому числі у виді попереджень, доган, суворих доган та поміщення до ДІЗО на різні строки, однак належних висновків для себе не зробив і знов допустив порушення встановленого порядку відбування покарань, а також враховуючи безуспішність застосування до засудженого інших заходів впливу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що до засудженого ОСОБА_7 слід застосувати стягнення у вигляді його переведення до приміщення камерного типу строком на 1 місяць.

Доводи захисника про те, що переведення засуджених до приміщення камерного типу (одиночну камеру) здійснюється за мотивованою постановою начальника колонії, погодженою з спостережною комісією, не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають вимогам ч. 6 ст. 135 КВК України, якими передбачено, що такі дії проводяться за рішенням суду.

Поряд із цим, не заслуговують на увагу й доводи захисника в частині необізнаності засудженого у тому, що він має здійснювати прибирання відповідно до графіку, про що свідчить відсутність його підпису у ньому.

Суд зауважує, що така позиція не узгоджується з поясненнями самого засудженого, який вказав на те, що відмовився від прибирання виключно за станом здоров`я, чим фактично визнав законність висунених до нього вимог.

При цьому, сам факт поганого самопочуття спростовано матеріалами провадження.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2025 року про застосування стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4