Провадження № 1-кс/592/32/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника Міністерства Юстиції України ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, ОСОБА_5 від 07.07.2023 про закриття кримінального провадження №000165 від 08.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України,

у с т а н о в и в :

Представник Міністерства юстиції України ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаною скаргою, в якій просить: скасувати постанову Старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 07.07.2023; зобов`язати уповноважених осіб четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, поновити кримінальне провадження № 000165 від 08.12.2022.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що Міністерство юстиції України звернулось до Державного бюро розслідувань із заявою про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення та повідомило про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 365 та 367 КК України, невстановленими особами органів державної влади відносно громадянина ОСОБА_6 , в результаті яких Державному бюджету України було завдано збитків, внаслідок виплати заявнику відшкодування в розмірі 89 607,60 грн (еквівалент 2400 євро) на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Швачко та інші проти України». У вказаній справі заявник скаржився на тривалість кримінального провадження, яка була несумісною з вимогами розумного строку, посилаючись на пункт перший статті 6 Конвенції. Четвертим СВ (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтаві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000165 від 08.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.367 КК України. Листом ТУ ДБР від 16.12.2025 на адресу Міністерства юстиції України надіслано постанову слідчого від 07.07.2023 про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Представник заявника вказує, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є незаконною, передчасною та такою, що порушує норми КПК України. Досудове розслідування проведено неповно та неефективно. Процесуальне рішення слідчого не вмотивоване та не містить достатніх доводів на обґрунтування висновку про необхідність закриття кримінального провадження, не містить будь яких відомостей про проведенні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, крім опису хронології розгляду кримінального провадження в суді. Не встановлення винних осіб у такій категорії справ, підслідність яких відноситься до виключної компетенції Державного бюро розслідувань, позбавляє Міністерство можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок протиправних дій, бездіяльності (службової недбалості) працівниками правоохоронних органів.

Представник заявника надала суду заяву про розгляд скарги у її відсутність; вимоги скарги підтримує. Слідчий, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду скарги, в судове засідання не прибув. Відсутність цих учасників відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши доводи прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000165, слідчий суддя дійшов таких висновків.

В провадженні Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, перебувало кримінальне провадження №0000165 від 08.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, за поданою Міністерством юстиції України заяви про вчинення кримінального правопорушення згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Швачко та інші проти України», яким констатовано порушення п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зобов`язано сплатити заявнику 2400 Євро в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також компенсацію судових витрат.

Постановою старшого слідчого Четвертого СВ (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 07.07.2023 кримінальне провадження №000165 від 08.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Скарга надійшла до суду 22.12.2025, доказів надіслання чи отримання оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження заявникові, раніше ніж 16.12.2025 матеріали кримінального провадження не містять, тому скарга подана з дотриманням строку, визначеного у ч.1 ст.304 КПК України.

Відповідно до ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яка може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2, 9, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час проведення перевірки обставин, на які посилається Міністерство юстиції України, Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК всебічно, повно і неупереджено досліджені всі обставини, які мають істотне значення для даного кримінального провадження, зроблений аналіз тих обставин, на які посилається заявник, проведено достатній та вичерпний обсяг слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.

Постанова старшого слідчого ОСОБА_5 відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах кримінального провадження. Органом досудового розслідування здійснено всебічне та повне дослідження всіх обставин кримінального провадження та не здобуто фактичних даних, які б свідчили про наявність в діях (бездіяльності) службових осіб ознак службової недбалості та вказували на наявність підстав для повідомлення про підозру конкретній особі, що в свою чергу виключає склад передбаченого ч. 1 ст. 367 КК кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 КК злочином є службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Об`єктивна сторона передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України кримінального правопорушення характеризує наявність трьох ознак у їх сукупності: 1) діяння (дія або бездіяльність), яке полягає у невиконанні або неналежному виконанні службових обов`язків через несумлінне ставлення до них; 2) наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам фізичних чи юридичних осіб, державним чи громадським інтересам; 3) причинний зв`язок між вчиненим діянням (діями чи бездіяльністю) та наслідками.

Кваліфікуючою ознакою даного злочину є спричинення істотної шкоди.

Складом злочину визнається сукупність закріплених у кримінальному законі ознак, неповного складу злочину не може бути, а, відтак, неповність чи відсутність хоча б однієї із ознак, встановлених чи передбачених законом для певного злочину, стверджує відсутність цього злочину.

Приймаючи постанову про закриття кримінального провадження, слідчий вказав, що рішенням ЄСПЛ від 10.02.2022 у справі «Швачко та інші проти України» постановлено виплатити ОСОБА_6 2 400 Євро (еквівалент 89 607,6 грн в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ч.3 примітки до ст.364 КК істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 КК вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01 січня 2022 року становить 2481 грн.

Отже станом на 2022 рік мінімальний розмір істотної шкоди, завдання якої може містити склад передбаченого ч.1 ст.367 КК України кримінального правопорушення, складав 124 050 грн, тобто сума, що належить до виплаті ОСОБА_6 не є достатньою для визначення її як істотної шкоди.

Таким чином, органом досудового розслідування при перевірці матеріалів провадження встановлено, що розмір завданої шкоди у сумі 89 607,60 грн є меншим за розмір шкоди, за наявності якої настає кримінальна відповідальність за ч.1 ст.367 КК України, тобто відсутній обов`язковий елемент об`єктивної сторони складу вказаного кримінального правопорушення.

За таких обставин, доцільність проведення будь-яких інших слідчих (розшукових) дій не вбачається, оскільки вони не здатні вплинути на наявні результати кримінального провадження; тобто слідчий суддя приходить до переконання, що не існує правової необхідності проводити інші процесуальні дії чи приймати процесуальні рішення у цьому кримінальному провадженні.

Вказана представником заявника мета подання цієї скарги, а також ініціювання кримінального провадження, зокрема, необхідність встановлення осіб, внаслідок дій або бездіяльності яких ЄСПЛ прийняв рішення проти України, з метою подання Міністерством юстиції України позову про відшкодування збитків, завданих Державному бюджету України, суперечить загальним засадам та завданням кримінального провадження.

Доводи скарги щодо неповноти та однобічності проведеного досудового розслідування також свого підтвердження в ході судового розгляду не знайшли.

Так, згідно з вимогами ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до вимог ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

При цьому, слід зауважити, що слідчий, дізнавач та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій.

Таким чином, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 9, ст. ст. 94, 110, 284 КПК України, слідчий належним чином дослідив обставини кримінального провадження, дав їм правову оцінку та виклав в оскаржуваній постанові мотиви прийнятого рішення, яке за своїм змістом відповідає фактичним обставинам, встановленим під час досудового розслідування та містить обставини, які обумовлюють закриття кримінального провадження, а заявником не наведено даних, які б викликали сумнів щодо законності прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження, а відтак відсутні підстави для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. 2, 303, 306-307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні скарги представника Міністерства Юстиції України ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, ОСОБА_5 від 07.07.2023 про закриття кримінального провадження №000165 від 08.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7