Справа № 333/8531/25
Номер провадження 1-кп/333/879/25
У Х В А Л А

19 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000782 від 10.01.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и л а:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали кримінального провадження №000782 з клопотанням прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя про закриття даного кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, відомості про яке 10.01.2013 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000782, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Обґрунтовуючи подане клопотання, прокурор зазначив, що у провадженні СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000782 від 10.01.2013, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.08.2008 року, приблизно о 20 годині 20 хвилин, невстановлена особа, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, знаходячись біля будинку №14 по вул. Олімпійська в місті Запоріжжя, із застосуванням травматичної зброї нелетальної дії здійснила три постріли в потерпілого ОСОБА_4 , тим самим спричинила останньому вогнепальне непроникаюче поранення правої половини грудної клітини. 10.01.2013 за вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР під №0000782, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України. 17.10.2019 набрав чинності Закон України від 04.10.2019 № 187-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» (далі - Закон), яким частину першу статті 284 КПК України доповнено пунктом 3-1, згідно якого кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Відповідно до санкції ч. 4 ст. 296 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років. Таким чином, з моменту вчинення кримінального правопорушення до теперішнього часу минуло більше, ніж десять років, у зв`язку з чим закінчився відповідний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності. Враховуючи викладене, прокурор просить закрити кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про закриття кримінального провадження №0000782 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні, просив його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти закриття кримінального провадження №0000782, наполягав на неповноті проведеного досудового розслідування, зазначив, що ним чітко вказано на осіб, які причетні до злочину, але їх алібі не перевірено, просить суд залишити клопотання прокурора без задоволення.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні 07.10.2025 заперечила проти закриття кримінального провадження №0000782 за обставинами, аналогічними зазначеним ОСОБА_4 , просила залишити клопотання прокурора без задоволення.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання і долучені до нього матеріали, зібрані під час досудового розслідування, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 09.09.2025 прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя подав до Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання про закриття кримінального провадження №0000782 на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, обґрунтувавши його тим, що в ході досудового розслідування проведеними слідчими (розшуковими) діями не вдалося встановити осіб, які вчинили вказане кримінальне правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.08.2008 року, приблизно о 20 годині 20 хвилин, невстановлена особа, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, знаходячись біля будинку №14 по вул. Олімпійська в місті Запоріжжя, із застосуванням травматичної зброї нелетальної дії здійснила три постріли в потерпілого ОСОБА_4 , тим самим спричинила останньому вогнепальне непроникаюче поранення правої половини грудної клітини.

10.01.2013 за вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР під №0000782, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, однак, за твердженням прокурора, встановити особу, яка вчинила вказане правопорушення, не вдалося, письмове повідомлення про підозру в межах кримінального провадження №0000782 нікому не вручалося.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність як засада кримінального провадження з огляду на ч. 2 ст. 9 КПК полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 25 КПК України визначає, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз вищенаведених положень Кримінального процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч. 1 ст. 284 КПК України має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі Михалкова та інші проти України зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Аналіз зазначених процесуальних норм права приводить до висновку, що підставою для закриття кримінального провадження за п.3-1 ч.1ст.284 КПК України необхідна наявність одночасно двох обставин, а саме: закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (ст. 49 КК України) та неможливість досудового слідства встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. При цьому, неможливість встановлення особи повинно бути доведено доказами, які б давали суду можливість дійти до висновку, що органами досудового розслідування було вжито всіх можливих заходів для встановлення особи.

Згідно наданих прокурором матеріалів вбачається, що по вказаному кримінальному провадженню органом досудового розслідування та прокуратурою не було виконано в повній мірі положення ст. 2 КПК України та не вжито всіх заходів для встановлення об`єктивної істини по справі.

Разом з тим до обов`язків держави входять позитивні зобов`язання у сфері прав людини, метою, яких є: захист осіб; забезпечення достатніх юридичних засобів реагування на випадки порушення прав людини; гарантія проведення ефективного, оперативного та невідкладного розслідування випадків порушення прав людини незалежними компетентними особами; сприяння реалізації та забезпечення ефективного механізму юридичного, передусім судового захисту основоположних прав людини; запобігання порушення прав людини із боку третіх осіб.

Доктрина позитивних зобов`язань передбачає, що держава повинна не тільки володіти законодавством, що найбільш повно забезпечує дотримання як негативних, так і позитивних прав, але і вживати всіх необхідних заходів для того, щоб воно реально діяло, а не залишалося на папері. Тобто права мають бути забезпечені не тільки de jure, але і de facto. Але держава вільна у виборі конкретних заходів, які підлягають застосуванню, щодо повного та ефективного захисту тих чи інших прав людини. Позитивні зобов`язання держави не можуть тлумачитись як такі, що визначають конкретні засоби чи конкретні дії держави.

Єдиним критерієм для визначення того, чи дотримувалась держава в особі її органів влади цього обов`язку, є ефективність її дій у конкретній ситуації.

Суд касаційної інстанції неодноразово зазначав, що в провадженні, де потерпілий вказує на конкретну особу як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення щодо нього, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення - про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості конкретної особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи.

У свою чергу суд під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК).

Така позиція узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду, відображеною, зокрема, в постановах від 25 серпня 2021 року (справа № 142/536/20, провадження № 51-1546км21), від 29 червня 2022 року (справа № 725/3569/21, провадження № 51-1061км22), від 07 червня 2023 року (справа № 545/51/22, провадження № 51-2327км23), від 18 жовтня 2023 року (справа № 750/1575/23, провадження № 51-4007км23), від 15.02.2024 (справа № 687/1066/22).

Крім того, потерпілий наполягає на тому, що у діях зазначених ним осіб міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 КК, при цьому вказує на наявність кваліфікуючих ознак цього злочину, що може вплинути на строки давності, передбачені ст. 49 КК.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що вказівки заступника начальника ГУ-начальника слідчого управління від 10.03.2024 та вказівки прокурора окружної прокуратури від 25.06.2024 по кримінальному провадженню виконано не в повному обсязі.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК, де потерпілий, зазначаючи про те, що кримінальне правопорушення вчинено конкретними особами, на яких у передбачений КПК спосіб безпосередньо вказує органу досудового розслідування, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), у зв`язку з чим клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-372 КПК України,

ухвалила:

У задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000782 від 10.01.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

С У Д Д Я: ОСОБА_1