Номер провадження 1-кс/205/2536/25
УХВАЛА

Іменем України

25 листопада 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, українець, маючий середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не маючий постійного місця проживання, раніше не одноразово судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0001510, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2025 -,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2025 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучі обізнаним про те, що з 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан, який продовжено відповідними указами Президента України, а востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 20.10.2025 № 793/2025, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 21.10.2025 № 4643-ІХ з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року до 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року, будучі неодноразово судим за злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, та вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності, в умовах воєнного стану злочин за наступних обставин.

Так, у невстановлений час та місці у ОСОБА_5 виник кримінально протиправний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

З метою реалізації свого кримінально протиправного умислу, ОСОБА_5 у невстановлений час та місці, а також у невстановлений спосіб, придбав купюру зовні схожу на банкноту Національного банку України номіналом 1000 грн (одна тисяча гривень), на якій зазначено напис «Сувенір».

В подальшому, реалізуючи свій кримінально протиправний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), ОСОБА_5 23.11.2025 близько 17 години 38 хвилин (більш точний час не встановлено) прибув до магазину «Пивне пузо» ФОП « ОСОБА_6 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Надалі, продовжуючи свій раніше виниклий кримінально протиправний умисел, ОСОБА_5 23.11.2025 близько 17 години 38 хвилин знаходячись у приміщенні магазину «Пивне пузо» « ОСОБА_6 », достовірно знаючи, що купюра зовні схожа на банкноту Національного банку України номіналом 1000 грн (одна тисяча гривень), на якій зазначено напис «Сувенір», не відповідає вимогам Національного банку України щодо національної валюти України «гривня», вирішив розплатитися за допомогою неї за товар із продавцем-касиром ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тим самим заволодівши чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Продовжуючи свій кримінально протиправний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) ОСОБА_5 замовив у продавця-касира ОСОБА_7 наступний товар: качка 1 одиниця вартістю 120 грн., густера вагою 0,37 гр вартістю 118 грн 18 коп, ковбаски Чорізо свинина/конина вагою 0,42 вартістю 294 грн, сирна павутинка асорті вагою 0,23 гр вартістю 161 грн, пакет 1 одиниця вартістю 4 грн, пляшка 1,5 л вартістю 6 грн, КРАФТ об`ємом 1,5 л вартістю 120 грн, КРАФТ об`ємом 1,5 л вартістю 120 грн, пляшка 1,5 л вартістю 6 грн загальною вартістю 949 грн 40 коп.

ОСОБА_5 маючи на меті шахрайські дії пов`язані з обманом продавця-касира ОСОБА_7 побачивши, що його замовлення зібрано до пакету та виставлено на прилавок для подальшого отримання, передав продавцю-касиру ОСОБА_7 купюру зовні схожу на банкноту Національного банку України номіналом 1000 грн (одна тисяча гривень), на якій зазначено напис «Сувенір», після чого взяв до рук замовлений ним товар, тобто вчинив на його думку всі дії направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство). В цей час ОСОБА_5 направився до виходу з магазину «Пивне пузо» тримаючи в руках вищевказані товари, якими на його думку заволодів шляхом обману, але у продавця-касира ОСОБА_7 одразу виник сумнів щодо справжності купюри наданої ОСОБА_5 , та в той же час ОСОБА_7 окликнула ОСОБА_5 та висловила йому свої сумніви щодо справжності наданої ним купюри номіналом 1000 грн (одна тисяча гривень).

Надалі, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його кримінально протиправний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обманом (шахрайство) став явним для продавця-касира ОСОБА_7 , одразу змінив свій умисел на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, повторно, в період дії воєнного стану ОСОБА_5 тримаючи при собі пакет з наступним товаром: качка 1 одиниця вартістю 120 грн., густера вагою 0,37 гр вартістю 118 грн 18 коп, ковбаски Чорізо свинина/конина вагою 0,42 вартістю 294 грн, сирна павутинка асорті вагою 0,23 гр вартістю 161 грн, пакет 1 одиниця вартістю 4 грн, пляшка 1,5 л вартістю 6 грн, КРАФТ об`ємом 1,5 л вартістю 120 грн, КРАФТ об`ємом 1,5 л вартістю 120 грн, пляшка 1,5 л вартістю 6 грн загальною вартістю 949 грн 40 коп., розуміючи що його дії стали явними для продавця-касира ОСОБА_7 , яка намагалась зупинити ОСОБА_5 , який утримуючи при собі викрадене майно вибіг з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ФОП « ОСОБА_6 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та втік у невідомому напряму, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми злочинними діями майнову шкоду ФОП « ОСОБА_6 » на суму 949 гривень 40 коп.

Таким чином умисні дії ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 186 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, повністю обґрунтована та підтверджується зібраними доказами в ході досудового розслідування у своїй сукупності, ними є:

- Протокол прийняття заяви від ОСОБА_7 ;

- Протокол огляду місця події за адресою: м. Дніпро, просп. Івана Мазепи, буд. 33, у приміщенні магазину «Пивне пузо» від 23.11.2025;

- Протокол допиту попиту свідка ОСОБА_7 від 24.11.2025;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам свідку ОСОБА_7 від 24.11.2025;

- Протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 від 24.11.2025;

- Протокол огляду відеозапису з камери відеоспостереження, розташованої в приміщенні магазину «Пивне пузо» за адресою: м. Дніпро, просп. Івана Мазепи, буд.33;

- Постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання.

Слідчий зазначає, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5, ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Тим самим, підозрюваний може створити перешкоди для проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, судовому розгляду обвинувального акту у судових інстанціях. Також, підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово засуджений за злочини проти власності, а останній раз 16.02.2021 Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України. В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 знає в обличчя свідка продавця-касира ОСОБА_7 та місце її роботи, оскільки остання обслуговувала підозрюваного ОСОБА_5 та останній в присутності ОСОБА_7 здійснив злочин. Таким чином, ОСОБА_5 може впливати на ОСОБА_7 з метою зміни раніше наданих нею показань для можливого звільнення від кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі й проти власності, оскільки останній офіційно не працевлаштований, отже не має постійного джерела доходу для підтримання свого існування. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , будучи раніше судимою особою, який неодноразово засуджений за майнові злочини.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримали, просили його задовольнити та обрати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини зазначені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечував.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали, вислухавши доводи слідчого, прокурора, заслухавши думку підозрюваного приходить до наступного висновку.

24.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4) ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно із п. 2), 4) ч. 1 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зазначає відомості про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , необхідно звернути увагу на рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», яким встановлено, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої останньому підозри.

Слідчий суддя вважає причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньо вірогідною, що обумовлює законодавче передбачену можливість застосування до нього запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії тяжкого злочину.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання та матеріали, надані слідчим, свідчать про існування ризиків, передбачених п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину умисного кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, отже існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання у разі визнання його винним, яке відповідно до діючого законодавства, пов`язане, із позбавленням волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- обґрунтованим є ризик незаконного впливу на свідків оскільки, підозрюваний може скористатись своїм правом на ознайомлення та отримання копій матеріалів кримінального провадження, дізнається персональні данні свідків, в тому числі і адресу їх проживання, де з метою уникнення кримінальної відповідальності, може створювати тиск на останніх, як шляхом умовлянь, так і шляхом погроз, з метою зміни ними своїх показів, чи взагалі відмовлення брати участь у проведенні досудового розслідування та подальших судових розглядів.

- підозрюваний не має постійного місця проживання, не має офіційного місця роботи, не перебуває в офіційному шлюбі, не має на утриманні неповнолітніх дітей, чи непрацездатних осіб, що доводить ризик переховування останнього від органу досудового розслідування або суду.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є зокрема, ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зважаючи на те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, врахувавши всі обставини справи, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя приходить до висновку, що тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 є виправданим.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя враховує у сукупності всі обставини, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання,вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність соціальних зв`язків.

Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні тяжкого злочину, наявність вищевказаних ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із чим вказане клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, який, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розмір застави вважає, що застава у розмірі 50 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0001510, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2025 року задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 календарних днів, а саме до 23.01.2026 року включно.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначити ОСОБА_5 суму застави у розмірі 50 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень.

У разі внесення застави у визначеному розмірі, вважати, що до ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді застави із встановленням наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого та/або прокурора за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Повідомити ОСОБА_5 , що невиконання обов`язків, покладених на підозрюваного ухвалою слідчого судді є підставою для заміни вказаного запобіжного заходу на більш жорсткий.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення..

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1