Справа № 192/3070/25
Провадження № 1-в/192/663/25
Ухвала

Іменем України

12 грудня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Солоне, Дніпровського (колишнього Солонянського) району, Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», засудженого вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 лютого 2022 року за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,

за участю учасників провадження:

представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» ОСОБА_4 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

Початок строку: 30.11.2022 року

Кінець строку: 10.08.2026 року

В С Т А Н О В И В:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» звернувся до суду з поданням про умовнодострокове звільнення засудженого від відбування покарання, посилаючись на те, що він, на даний час відбув 2/3 частини покарання, працевлаштований на виробництві установи до дільниці з виготовлення малопомітних перешкод для потреби ЗСУ, має сім заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, стягнень за порушення режиму утримання немає, допустив одне порушення режиму утримання за що мав одне стягнення, яке погашене в установленому законом порядку. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», реалізував програму «Професія», закінчив «Солонянський навчальний центр № 21» та отримав спеціальність «Токар». Вирішено питання реєстрації. Заборгованості за виконавчими листами немає.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» в судовому засіданні подання підтримав.

Засуджений в судовому засіданні просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Суд вислухавши представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», засудженого, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення подання, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що подання не підлягає задоволенню в зв`язку з таким.

Відповідно до ст. 81 КК України особам, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений, який відбув 2/3 частини строку покарання, працевлаштований в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» на виробництві установи до дільниці з виготовлення малопомітних перешкод для потреби ЗСУ. Згідно довідки про заохочення та стягнення (а. с. 6) та матеріалів особової справи засудженого, на даний період часу має лише сім заохочень, що застосовані до нього 20 липня 2023 року, 19 жовтня 2023 року, 16 січня 2024 року, 15 липня 2024 року, 14 квітня 2025 року, 15 липня 2025 року, а 14 жовтня 2025 року знято раніше накладене стягнення, до липня 2023 року заохочень немав. Згідно Висновків щодо ступеня виправлення засудженого від 22 вересня 2023 року та 08 листопада 2024 року засуджений сумлінно ставився до трудової дисципліни (а. о. с. 33-36, 50-53).

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого.

Сумлінна поведінка полягає в дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Засуджений за весь період відбування покарання має одне стягнення за порушення режиму утримання, яке застосовано 01 серпня 2025 року (а. с. 6). Згідно Висновків щодо ступеня виправлення засудженого від 22 вересня 2023 року та 08 листопада 2024 року засуджений за весь період відбування покарання не приймав участь в роботі самодіяльних організацій, в реалізації програм диференційованого виховного впливу. На даний час засуджений згідно Висновку щодо ступеня виправлення засудженого від 21 листопада 2025 року вказану поведінку змінив також засуджений здобув професію. Проте враховуючи посередню поведінку засудженого протягом строку відбування покарання наявність порушення режиму утримання, а саме порушення локалізації, суд не може визнати поведінку засудженого за весь період покарання сумлінною, а останні зміни в поведінці засудженого на думку суду обумовлені бажанням засудженого підстроїти свою поведінку під необхідні критерії для умовно-дострокового звільнення, а не для доведення свого виправлення.

Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази, вважає, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою свого виправлення.

На підставі викладеного, ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1