Справа № 352/563/18
Провадження № 11-кп/4808/122/25
Категорія ч.2 ст.315 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000075 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2024 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. москва, рф, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватими у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307,ч.2 ст.315 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 315 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.307 КК України - у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна;

- за ч.2 ст.315 КК України - у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

На підставі ст.70 КК України визначено ОСОБА_10 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років 7 (сім) місяців, до якого приєднано додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 ухвалено рахувати з 16.02.2018. У строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 16.02.2018 до 30.10.2023 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що у березні-квітні 2017 року у невстановлений час ОСОБА_10 в приміщенні Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області випадково зустрівся з особою, матеріали щодо якої виділено у окреме провадження, який вирішив залучити ОСОБА_10 до вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів. Так, ОСОБА_10 запропонували підшукати кілька осіб та на території Тисменицького району схилити їх до вживання наркотичних засобів, а саме: канабісу, після чого передати цим особам залишки наркотичної речовини для зберігання та повідомити про це працівників поліції з метою подальшого викриття кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів. ОСОБА_10 погодився на цю пропозицію.

Так, на виконання заздалегідь обумовленого злочинного плану, ОСОБА_10 приблизно о 09.00 21.04.2017, перебуваючи на вул. Тичини в м. Івано-Франківськ, запропонував ОСОБА_11 поїхати із ним та ОСОБА_12 у Тисменицький район, де спільно провести дозвілля, на що ОСОБА_11 погодився. Приблизно об 11.10 ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , приїхали на таксі на територію АЗС «Shell» на вул. Надвірнянській, 86 у с. Черніїв Тисменицького району Івано-Франківської області. Там ОСОБА_10 , виконуючи вказівки особи, матеріали щодо якої виділено у окреме провадження, отримав від останнього канабіс, масою не менше 11,130 г, у прозорому поліетиленовому пакеті. ОСОБА_10 дали вказівку вжити даний наркотичний засіб на ганку недобудованого будинку АДРЕСА_2, а залишок наркотичного засобу передати ОСОБА_11 для зберігання. Коли наркотичний засіб буде у ОСОБА_11 ОСОБА_10 згідно з домовленістю повинен був зателефонувати особі, матеріали щодо якої виділено у окреме провадження, для подальшого викриття кримінального правопорушення.

Після цього ОСОБА_10 повернувся до таксі, де його очікували ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , і вони втрьох поїхали спочатку у магазин на вул. Надвірнянській, 53, де купили спиртні напої, а потім ОСОБА_10 повів їх до недобудованого будинку АДРЕСА_2 , де всі разом розпивали спиртні напої у період з 11.21 до 11.45. Потім ОСОБА_10 зробив із полімерної банки пристрій для вживання наркотичного засобу («флейту») і розпочав викурювати наркотичний засіб. Після цього, шляхом переконання, схилив ОСОБА_11 до вживання цього наркотичного засобу та на виконання вказівки особи, матеріали щодо якої виділено у окреме провадження, передав залишки наркотичного засобу ОСОБА_11 . ОСОБА_11 заховав наркотичний засіб у правий кросівок. ОСОБА_10 зателефонував особі, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, і повідомив, що наркотичний засіб знаходиться у ОСОБА_11 . На місце події приїхали поліцейські і у ході огляду місця події вилучили у ОСОБА_11 наркотичний засіб. ОСОБА_11 повідомили про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, кримінальне провадження №0000162.

Такими діями, ОСОБА_10 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені: ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання, з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб; ч.2 ст.315 КК України - схиляння певної особи до вживання наркотичних засобів, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України.

Крім того, на виконання заздалегідь обумовленого злочинного плану, ОСОБА_10 25.04.2017 запропонував своєму знайомому ОСОБА_13 поїхати із ним та ОСОБА_12 у м. Тисмениця Івано-Франківської області, де спільно провести дозвілля, на що ОСОБА_13 погодився. Для цього, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 із двома дітьми та ОСОБА_13 25.04.2017 приїхали у м. Тисмениця, де розпивали алкогольні напої та переночували у готелі. Наступного дня ОСОБА_10 , виконуючи вказівки особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, разом з ОСОБА_12 із двома дітьми та ОСОБА_13 приблизно о 10.00 прийшли на територію неподалік «Шкільного озера» у м. Тисмениця, поблизу ДНЗ «Сонечко» на вул. С.Наливайка, 16, де розпивали алкогольні напої. Приблизно об 11.38 ОСОБА_10 по телефону отримав вказівку приїхати у Тисменицький ВП ГУ НП в Івано-Франківській області. Там ОСОБА_10 отримав канабіс, масою не менше 10,771 г, у прозорому поліетиленовому пакеті. Особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, дав вказівку ОСОБА_10 вжити даний наркотичний засіб на території «Шкільного озера», а залишок наркотичного засобу передати ОСОБА_13 для зберігання. Коли наркотичний засіб буде у ОСОБА_13 ОСОБА_10 згідно з домовленістю повинен був зателефонувати працівнику поліції.

Після цього ОСОБА_10 повернувся на територію «Шкільного озера» та приблизно об 11.50 шляхом пригощання, схилив ОСОБА_13 до спільного вживання наркотичного засобу. Згідно з попередньою домовленістю, об 11.54 ОСОБА_10 зателефонував особі, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, його попросили передати телефон ОСОБА_12 для того, щоб вона поінформувала про розвиток подій. На виконання вказівки особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_10 приблизно о 12.11 передав залишки наркотичного засобу ОСОБА_13 і дав вказівку ОСОБА_12 зателефонувати особі, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, і повідомили про те, що наркотичний засіб знаходиться у ОСОБА_13 . За домовленістю ОСОБА_13 мав заховати наркотичний засіб у кишеню куртки. Після телефонного дзвінка ОСОБА_12 на місце події приїхали поліцейські і у ході огляду місця події вилучили у ОСОБА_13 наркотичний засіб. 27.04.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, розпочали досудове розслідування, кримінальне провадження №0000176.

Такими діями, ОСОБА_10 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені: ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання, з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.315 КК України; ч.2 ст.315 КК України - схиляння певної особи до вживання наркотичних засобів, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК України.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу. Просить вирок Надвірнянського районного суду від 11 грудня 2024 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким його виправдати.

Вважає вирок суду незаконним і необґрунтованим, оскільки судовий розгляд було проведено неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом порушено вимоги кримінального процесуального закону.

Зокрема, щодо епізоду з ОСОБА_11 , то в своїх поясненнях, наданих суду він повідомляв про те, що приблизно в січні-лютому 2017 року до нього підійшов працівник ВБ УМВС в Івано-Франківській області ОСОБА_14 і сказав йому, що якщо він не хоче в подальшому мати проблеми з поліцією, то він має допомогти підставити ОСОБА_15 , Оскільки після звільнення у нього не було паспорта, то він просив ОСОБА_16 допомогти у його виготовленні, на що останній сказав, що з цим питанням він може звернутися до ОСОБА_15 та запропонувати йому за допомогу гроші. Він не одразу погодився, але ОСОБА_17 його переконав. Виконуючи вказівки ОСОБА_16 , він подзвонив до ОСОБА_15 . Він зустрівся з ОСОБА_18 в приміщенні Тисменицького відділу поліції і попросив його допомогти з паспортом за гроші. ОСОБА_19 сказав, що йому допоможе, але не за гроші, а за те, що він йому допомагатиме знаходити людей, які мають наркотики. При цьому, жодних вказівок про те, що такі люди повинні були вживати наркотик чи спеціально передавати їм наркотик, ОСОБА_18 йому не давав. Він погодився і повідомив про це ОСОБА_17 , але той відповів, що це йому цікаво та щоб він продовжував спілкуватися зі ОСОБА_18 та інформувати його. Для того, щоб він допомагав, ОСОБА_18 давав йому гроші на дорогу та випивку. Через деякий час ОСОБА_17 сказав йому зустрітися із ОСОБА_11 . При зустрічі з ОСОБА_11 він довідався, що в останнього є конопля. Він зв`язався з ОСОБА_18 та повідомив його про це, і він через іншого поліцейського, з яким він зустрівся в місті, передав йому, щоб він з ОСОБА_11 приїхали в с. Черніїв, що вони і зробили. ОСОБА_18 йому декілька разів передзвонив з метою пересвідчення чи конопля дійсно знаходилася у ОСОБА_11 . Вживати коноплю він ОСОБА_11 не пропонував. Крім того, він попередньо купив в магазині горілку та закуску та вони пішли їх вживати на недобудову в с. Черніїв.

Зауважує, що вказані обставини під час допиту в даному кримінальному провадженні у Богородчанському районному суді підтвердив і сам ОСОБА_11 , який крім того вказав, що він неодноразово залучався як агент працівниками Управління внутрішньої безпеки в Івано-Франківській області.

Зауважує, що суд першої інстанції позбавив сторону захисту перехресного допиту ОСОБА_11 в судовому засіданні, та безпідставно взяв до уваги відеозапис допиту останнього під час судового слідства та судового експерименту.

Щодо епізоду з ОСОБА_13 , обвинувачений зазначив, що з останнім в нього були неприязні відносини. Тому, коли він пересвідчився в тому, що ОСОБА_13 має при собі коноплю, повідомив про це ОСОБА_15 , який сказав йому їхати з ОСОБА_13 на озеро в м. Тисмениця. При цьому, він не пропонував ОСОБА_13 курити коноплю і вони цього не робили, що під час допиту в суді першої інстанції повідомив і сам ОСОБА_13 . На озері того дня з ними була його співмешканка ОСОБА_22 з дітьми. Вони разом пили горілку, пиво і співмешканка була дуже п`яна, а тому її показання в суді є недостовірними. Вважає, що вона свідомо оговорює його по вказівці ВБ і прокуратури, а крім того у них склалися неприязні відносини після того як вона заразила його ВІЛ. Про неправдивість показань свідка ОСОБА_12 свідчать показання, які надав суду свідок ОСОБА_23 . Крім того, свідок ОСОБА_12 тривалий час перебуває на обліку у лікаря-психіатра, про що є відомості у матеріалах провадження, проте залишились поза увагою суду. Разом з тим, суд першої інстанції свої висновки про те, що він нібито отримав наркотичний засіб від ОСОБА_15 на АЗС «Shell», а пізніше у Тисменицькому ВП, зробив саме на припущеннях ОСОБА_12 . Однак, від ОСОБА_15 він отримував тільки гроші на проїзд та випивку, що підтверджується аудіозаписами. Також не відповідають дійсності і інші свідчення ОСОБА_12 , а саме про те, що, він з ОСОБА_13 вживали наркотичний засіб та, що за його допомогою він отримав від ОСОБА_15 гроші, за які нібито погасив кредити. Жодного кредиту він не мав і не міг мати, оскільки на той час у нього не було паспорта, однак, суд даний факт не перевірив.

З огляду на викладене, заперечує будь-яке схиляння ОСОБА_11 та ОСОБА_13 до вживання наркотичних засобів і судом першої інстанції не було здобуто жодних доказів протилежного. Таким чином, суд першої інстанції упереджено підійшов до розгляду провадження і неповно дослідив всі дійсні обставини.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно із ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказані вимоги кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження та при ухваленні вироку судом були дотримані.

Суд першої інстанції повно дослідив надані сторонами кримінального провадження докази, надав їм належну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи, оцінив твердження обвинуваченого ОСОБА_10 про невинуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень і прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_10 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 315 КК України

За змістом апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_10 вважає недоведеною його вину у незаконному придбанні, зберігання, з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, та схилянні інших осіб до вживання наркотичних засобів, посилаючись на те, що ці злочини спровоковані працівником поліції.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_10 не заперечує факт наявності домовленості з особою, матеріали щодо якої виділено у окреме провадження на притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб за незаконне зберігання наркотичних засобів та визнає, що у ОСОБА_11 та ОСОБА_13 дійсно працівниками поліції були вилучені наркотичні засоби, однак стверджує, що домовленість з особою, матеріали щодо якої виділено у окреме провадження не передбачала незаконний збут наркотичних засобів іншим особам і полягала тільки у виявленні осіб, які незаконно зберігали наркотичні засоби. Стверджує, що наркотичні засоби ОСОБА_11 та ОСОБА_13 не збував і останні отримали їх за обставин, які йому невідомі. Вказує, що він не пропонував ОСОБА_11 та ОСОБА_13 вживати наркотичні засоби і не вчиняв будь-які дії до схиляння останніх щодо вживання наркотичних засобів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зі змісту мотивувальної частини судового рішення та матеріалів провадження вбачається, що аналогічні пояснення обвинувачений ОСОБА_11 надавав в суді першої інстанції і вони ретельно перевірялись судом під час розгляду провадження та були спростовані сукупністю доказів , які були досліджені судом та наведені у вироку.

Зокрема, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що у ході судових дебатів обвинувачений свою позицію змінив, зазначив що може вину визнати частково, але категорично заперечує, що схиляв інших осіб до вживання наркотичного засобу.

Суд обґрунтовано зауважив, що показання обвинуваченого є непослідовними, оскільки останній плутався та змінював показання щодо певних обставин, після уточнюючих запитань, що свідчило про їх неправдивість та невідповідність фактичним обставинам.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені в судовому засіданні та наведеними у вироку доказами в їх сукупності, які оцінені судом відповідно до положень ст. 94 КПК України.

Суд обґрунтовано зазначив, що показання обвинуваченого повністю спростовуються доказами, які були досліджені у ході судового розгляду, зокрема, показаннями свідків, протоколами слідчих експериментів та протоколами за результатами проведення негласних слідчих дій.

Зокрема, суд послався на показання свідка ОСОБА_22 , яка була безпосередньо очевидцем вчинення правопорушення обвинуваченим та надала детальні та послідовні пояснення, які повністю узгоджуються з іншими доказами по справі.

Так, свідок ОСОБА_22 пояснила, що ОСОБА_10 із особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, обмінялися телефонами у її присутності та останній просив ОСОБА_10 прийти у відділення поліції та в подальшому чула між ними розмову, зміст якої зводився до того, що особі, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, потрібно було, щоб ОСОБА_10 підкидав наркотики з метою подальшого викриття злочинів. На таку пропозицію ОСОБА_10 погодився. Вищевказаний свідок повідомила, що ОСОБА_10 після цього зустрічався біля магазину «Марс» із працівником поліції ОСОБА_24 і отримував від нього інструкції щодо того як діяти. Так, коли свідок із обвинуваченим йшли по вул. Тичини вони зустріли ОСОБА_11 , який був у стані алкогольного сп`яніння. На пропозицію ОСОБА_10 поїхати в с. Черніїв ОСОБА_11 погодився. На таксі вони втрьох поїхали на АЗС «Shell» де ОСОБА_10 вийшов ненадовго з таксі та відповідно до наявної домовленості вірогідно отримав наркотичні засоби. В подальшому в магазині вони придбали алкоголь і ОСОБА_10 повів їх до місця, де вони розпивали алкогольні напої та вживали наркотичні засоби. Протягом цього часу двічі телефонувала особа, матеріали щодо якої вилічено в окреме провадження, і питав чи ОСОБА_10 вже все зробив. Вона бачила, як ОСОБА_11 поклав наркотичний засіб у взуття за порадою ОСОБА_10 . Після цього випадку ОСОБА_10 вирішив домовитися про спільне вживання наркотичних засобів із ОСОБА_13 у м. Тисмениця у зв`язку з чим ОСОБА_10 пішов до відділення поліції, де отримав наркотичний засіб. У м. Тисмениця вона поїхала з двома дітьми, оскільки ОСОБА_13 є батьком її дітей. У м. Тисмениця вони пішли до озера, де ОСОБА_10 і ОСОБА_13 почали вживати наркотичний засіб. Зазначає, що вона попередила ОСОБА_13 , що ОСОБА_10 хоче його підставити і тому ОСОБА_13 за пропозицієї обвинуваченого заховав наркотичний засіб у кишеню так, щоб останній це побачив, а потім витягнув наркотики з кишені і поставив на бетонну плиту.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що показання свідка ОСОБА_25 є достовірними, оскільки узгоджуються із іншими доказами, що були досліджені у ході судового провадження, а саме повністю відповідають обставинам, які були встановлені у ході здійснення негласних слідчих дій, а також відеозаписам з камер спостереження у відділенні Тисменицького ВП. Крім цього, такі показання відповідають показанням інших свідків та протоколам слідчих експериментів. У ході здійснення кримінального провадження сторона захисту не довела обставин, які б давали підстави сумніватися у достовірності показань цього свідка.

Судом першої інстанції були допитані слідча у Тисменицькому ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_26 , криміналіст у Тисменицькому ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_27 , оперуповноважених Тисменицького ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , які надали пояснення стосовно епізоду збуту наркотичного засобу та схиляння до вживання наркотичних засобів ОСОБА_11 та повідомили за яких обставин у останнього було вилучено наркотичний засіб.

Судом першої інстанції були допитані оперуповноважені та працівник Тисменицького ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , слідчий у Тисменицькому ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_33 , криміналіст у Тисменицькому ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_34 , які надали пояснення щодо епізоду збуту наркотичних засобів ОСОБА_13 та схиляння останнього до вживання наркотичних засобів і пояснили, що у ході огляду місця події було виявлено бетоновану споруду і поруч розсипану речовину рослинного походження.

Судом було допитано свідка ОСОБА_23 , який пояснив, що навесні 2017 року він поблизу ДНЗ «Сонечко» побачив у ході проведення слідчої дії під час вилучення пакету у невідомого йому чоловіка суміш з пакета висипалася і в подальшому прийшов криміналіст і зібрав вміст у пакет.

Суд першої інстанції обґрунтовано послався на пояснення свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що погодився на пропозицію ОСОБА_10 поїхати у м. Тисменицю де вони переночували у готелі, а наступного дня ОСОБА_10 ненадовго відлучився та повернувся з якоюсь речовиною. Після цього вони пішли на озеро, де вживали наркотичний засіб , а потім ОСОБА_10 віддав наркотичний засіб йому, щоб він заховав. Він заховав наркотичний засіб та коли прийшли працівники поліції він намагався викинути наркотики і пакет розсипався. Свідок зазначив, що працівники поліції одразу підійшли саме до нього і запитали чи є наркотики, однак він повідомив, що наркотики не його. Потім у відділенні поліції особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження погрожувала свідку і змушувала зізнатися, що це його наркотики.

Суд обґрунтовано зазначив, що показання свідка є послідовними та узгоджуються з іншими доказами зібраними у ході досудового розслідування кримінального провадження та дослідженими у ході судового провадження.

Суд обґрунтовано послався на довідку від 14.08.2017 №7167/108/47/04.17 відповідно до якої ОСОБА_10 відвідував Тисминецький ВП ГУ НП в Івано-Франківській області: 17.01.2017 у період часу з 15.05 до 15.50 за викликом ОСОБА_15 ; 13.02.2017 у період часу з 11.00 до 11.25 за викликом ОСОБА_28 ; 24.04.2017 у період часу з 09.30 до 09.35 за викликом ОСОБА_28 ; 26.04.2017 у період часу з 12.45 до 14.10 за викликом ОСОБА_35 та обґрунтовано зазначив, що ці обставини також підтверджуються копією Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених.

Відповідно до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, 26.04.2017 о 19.00 годині надійшло повідомлення від о/у СКП ОСОБА_35 про те що приблизно о 18.00 годині у м. Тисмениця біля озера затримали ОСОБА_13 , який мав при собі пакет з подрібненою речовиною рослинного походження (запис №1857); 21.04.2017 о 14.40 годині надійшло повідомлення від о/у СКП ОСОБА_29 та о/у СКП ОСОБА_36 про те що приблизно о 12.00 годині у с. Черніїв затримали ОСОБА_11 , який мав при собі пакет з подрібненою речовиною рослинного походження (запис №1753).

Вищевказані докази також узгоджуються з протоколом огляду електронних файлів на USB-носії від 23.03.2018, а також згідно з відеозаписами з камер спостереження у приміщенні Тисминецького ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, якими зафіксовані фактичні обставини щодо перебування ОСОБА_10 , ОСОБА_12 у відділенні поліції.

Відповідно до протоколу огляду USB-флеш-накопичувача від 29.05.2017, а також згідно з відеозаписами, які були досліджені у ході судового розгляду, встановлені фактичні обставини щодо перебування автомобіля марки Опель, моделі Омега, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 21.04.2017 на АЗС «Shell» на вул. Надвірнянській, 86 у с. Черніїв

Відповідно до протоколу огляду USB-флеш-накопичувача від 29.05.2017, а також згідно з відеозаписами, які були досліджені у ході судового розгляду, встановлено, що 21.04.2017 в продуктовий магазин «Ксенія» на вул. Надвірнянськів, 53 у с. Черніїв об 11.12 годині зайшли ОСОБА_10 , ОСОБА_12 і ОСОБА_11 , придбали продукти та об 11.15 вийшли з приміщення магазину.

Згідно з протоколом обшуку від 08.06.2017, який був проведений на підставі ухвали слідчого судді від 07.06.2017 за місцем проживання ОСОБА_10 було виявлено та вилучено студентський квиток, сім-карту, три аркуші паперу із рукописними надписами, мобільний телефон марки Sony Ericsson з сім-картою, мобільний телефон марки Nokia з сім-картою.

Відповідно до протоколу огляду речей від 14.06.2017 встановлено таке. При огляді мобільного телефону марки Nokia встановлено, що у телефоні знаходиться сім-карта НОМЕР_2 , у мобільному телефоні марки Sony Ericsson від встановлено, що у телефоні знаходиться сім-карта НОМЕР_3 та в розділі «Контакти» збережено номер телефону, які додатково підтверджують правдивість пояснень свідків по справі та доводять правильність встановлених судом фактичних обставин.

Так, відповідно до протоколу огляду (аналізу телефонних з`єднань) від 20.02.2018 проведено аналіз телефонних з`єднань: ОСОБА_10 та ОСОБА_15 та встановлено, що 21.04.2017 ОСОБА_10 телефонував ОСОБА_15 о 10.00; 26.04.2017 ОСОБА_15 телефонував ОСОБА_10 о 10.59; у період з 23.04.2017 до 28.04.2017 ОСОБА_10 телефонував ОСОБА_13 та розмовляв з ним 31 раз, а загалом здійснив йому 42 вхідні виклики.

Згідно з довідкою за результатами проведення оперативно-розшукового заходу від 11.05.2017, а також у ході дослідження електронних носіїв щодо зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж встановлено таке. ОСОБА_10 20.04.2017 телефонував до особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження і зазначив, що у третьої особи немає грошей, йому відповіли, що це не телефонна розмова і треба поговорити особисто. 21.04.2017 між вказаними особами відбулася розмова про те, що ОСОБА_10 із третьою особою поїде у с. Черніїв, а особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, його там зустріне. О 10.00 21.04.2017 ОСОБА_10 ще раз зателефонував особі, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, і попросив грошей на таксі. О 10.06 21.04.2017 особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, передзвонив ОСОБА_10 і сказав, що біля ковбасного магазину його зустріне ОСОБА_24 і проінструктує що робити. За кілька хвилин ОСОБА_10 передзвонив йому і сказав, що він біля магазину «Марс». В подальших розмовах ОСОБА_10 домовився, що особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, зустріне його на АЗС «Shell», також вони домовилися, що ця особа оплатить обвинуваченому таксі і дасть 200 гривень. Особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, погодився, зазначив, щоб ОСОБА_10 передав все третій особі в руки, а сам зі своєю співмешканкою звідти пішов. ОСОБА_10 заперечив і сказав, що мусить з ним покурити, бо це ж він запросив цю людину. ОСОБА_10 також зазначив, що знайшов «бульбулятор» і все вже зараз буде в третьої особи, пообіцяв також дати команду, коли все вже буде передане. Потім ОСОБА_10 зазначив, що передав все, але не знає де воно заховане, каже що бачив як третя особа запхала в рукав, потім виявив, що у рукаві цього немає. Почали шукати, де це поставили. Потім ОСОБА_12 сказала, що воно у взутті. Особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, передзвонив колезі і сказав, щоб «хлопнули 309», нехай їде слідчий. Крім цього, зі змісту телефонних розмов встановлено, що особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, допомагав у той час вирішувати обвинуваченому певні побутові питання. Також з 24.04.2017 ОСОБА_10 особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, обговорювали те, що обвинувачений знайшов людину, домовився про поїздку на озеро у м. Тисмениця, та можливість бронювання готелю. У телефонній розмові ОСОБА_10 зазначив, що скине фото. 26.04.2017 особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, зателефонував ОСОБА_10 коли той вже був на озері і сказав підійти на «задній вхід». ОСОБА_10 відповів, що все зрозумів і що прийде сам. Об 11.19 ОСОБА_10 запитав чи можна заходити, щоб йому все дали, йому відповіли швидко заходити. О 12.15 ОСОБА_10 повідомив особі, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, що чоловіка звати ОСОБА_13 і у нього вже все є. Йому відповіли подивитися де це в нього, щоб можна було групу відправляти. Потім ОСОБА_10 передзвонив і сказав терміново відправляти СОГ. Після цього ОСОБА_10 передзвонив і просив у особи, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, щоб на нього жодних документів не складали і особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, пообіцяв, що не буде ініціювати складення на обвинуваченого жодних документів.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що зміст вищевказаних телефонних розмов, повністю спростовує показання обвинуваченого щодо того, що він добровільно співпрацював з працівниками поліції і тільки виявляв осіб, які вживають наркотичні засоби. Натомість у ході дослідження доказів встановлено, що ОСОБА_10 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, заздалегідь обумовили план щодо залучення осіб до вживання наркотичних засобів, згідно з яким діяв обвинувачений. При цьому, обвинувачений постійно звертався за вказівками до особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та діяв відповідно до отриманих вказівок.

Суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що відомості про вчинення ОСОБА_13 кримінального правопорушення були внесені у ЄРДР 27.04.2017 за №0000176 о 02.49, попередня кваліфікація ч.1 ст.309 КК України, слідчим у кримінальному провадження призначили ОСОБА_37 26.04.2017 у даному кримінальному провадженні було проведено огляд місця події у ході якого було вилучено наркотичний засіб у ОСОБА_13 , а також пристрій для викурювання та канцелярський ніж. Згідно з копією висновку експерта від 04.05.2017 №2.1-0509/17, надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 10,771 г. Згідно з копією висновку експерта від 05.05.2017 №2.1-0508/17, на поверхні канцелярського ножа виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 0,001 г. Згідно з копією висновку експерта від 13.05.2017 №2.1-0507/17, на наданій на дослідження частині пластикової пляшки та фользі виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 0,007 г, а на поверхнях двох частин пластикової пляшки - 0,039 г, таким чином зазначений предмет міг бути використаний для викурювання наркотичної речовини.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 від 08.06.2017 свідок на місцевості показала, де саме ОСОБА_10 схиляв ОСОБА_13 та ОСОБА_11 до вживання наркотичних засобів, а також надала пояснення щодо часу і обставин за яких ОСОБА_10 домовився про вчинення злочину з іншим співучасником і отримав від останнього наркотичні засоби. Результати слідчого експерименту повністю відповідають показанням, які свідок дала у ході судового розгляду.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 21.02.2018 зі свідком ОСОБА_11 свідок пояснив і показав на місцевості таке. 21.04.2017 він вживав алкоголь на вул. Тичини у м. Івано-Франківськ. Там він випадково познайомився з ОСОБА_10 і ОСОБА_12 . Вони разом випили і ОСОБА_10 запропонував свідку поїхати у с. Черніїв, де він міг у свого брата взяти марихуану. Свідок погодився. На таксі вони поїхали на АЗС «Shell». По дорозі ОСОБА_10 сказав водію зупинитися біля магазину «Марс» на вул. Довгій. ОСОБА_10 вийшов з машини і через 5 хв. повернувся. На АЗС вони приїхали приблизно об 11.00. Там ОСОБА_10 знову вийшов із машини, оскільки мав забрати марихуану. Він повернувся через 10 хв. з ким він зустрівся свідок не бачив. Потім вони поїхали до магазину поруч з АЗС, купили алкоголь. А потім ОСОБА_10 повів їх у новобудову поблизу цього магазину, де вони розпивали алкоголь, а також ОСОБА_10 зробив пристрій для викурювання марихуани і вони вживали наркотичні засоби за пропозицією ОСОБА_10 . Після цього, ОСОБА_10 віддав свідку залишки наркотичної речовини. Свідок забув де їх поставив, а ОСОБА_10 почав нервувати, сказав що зараз має прийти його брат і не буде що курити. Свідок знайшов наркотики у кишені штанів і поставив у взуття, за вказівкою ОСОБА_10 . Протягом цього часу ОСОБА_10 часто спілкувався по телефону. Потім ОСОБА_10 і ОСОБА_12 кудись відлучилися, і за кілька хвилин прийшли працівники поліції і виявили у свідка заборонені речовини. Провели огляд місця події і вилучили наркотичні засоби.

Суд першої інстанції належним чином обґрунтував необхідність посилання на вищевказаний доказ, який було отримано у встановленому законом порядку. При цьому, суд обґрунтовано вказав, що судом неодноразово приймались заходи щодо забезпечення допиту свідка ОСОБА_11 в судовому засіданні суду. Разом з тим, судом було встановлено, що останній є діючим військовослужбовцем та проходить службу у зоні ведення бойових дій, що унеможливлює допит вказаного свідка в суді.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 5.05.2018 року заступника начальника слідчого відділення Тисменецького відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_38 кримінальне провадження внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 27.04 2017 закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_13 складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зокрема, за результатами досудового розслідування було встановлено, що на виконання розробленого ОСОБА_15 злочинного плану, ОСОБА_10 25.04.2017 запропонував своєму знайомому ОСОБА_13 поїхати разом із ним та співмешканкою ОСОБА_10 - ОСОБА_12 у місто Тисменицю, де спільно провести дозвілля, на що ОСОБА_13 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , погодився.

ОСОБА_10 , близько 11 год.50 хв., 26.04.2017, почав вживати особливо небезпечний наркотичний засіб, обсяг якого заборонено - канабіс (марихуану), який попередньо отримав від ОСОБА_15 , з метою збуту шляхом пригощання та схилив, шляхом переконання ОСОБА_13 до вживання вказаного наркотичного засобу, на що останній погодився.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно, у відповідності до вказівок ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , 26.04.2017 близько 11 год. 54 хв. по мобільному телефону проінформував ОСОБА_15 про те, що він спільно із ОСОБА_13 почали вживати наркотичні засоби, надані для вказаних цілей ОСОБА_15 . Під час вказаної телефонної розмови ОСОБА_15 дав вказівку ОСОБА_10 передати свій мобільний телефон ОСОБА_12 , яка весь час перебувала разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , для того, щоб вона в подальшому інформувала його про розвиток подій.

На виконання вказівок ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , діючи умисно, з метою незаконного збуту шляхом пригощання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, за попередньою змовою групою осіб, вчинених повторно, 26.04.2017, близько 12 год. 11 хв., після завершення вживання наркотичного засобу, отриманого від ОСОБА_15 , передав ОСОБА_13 залишки особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, канабісу (марихуани), кількість якого у перерахунку на висушений стан складає 10,771 г, який був упакований у прозорий поліетиленовий пакет та переконав ОСОБА_13 сховати його у кишені куртки, у яку той був одягнутий, на що останній погодився.

При цьому, ОСОБА_10 , діючи умисно, у відповідності до попередньої домовленості із ОСОБА_15 дав вказівку ОСОБА_12 зателефонувати із його мобільного телефону до ОСОБА_15 та поінформувати останнього про те, що наркотичний засіб знаходиться у ОСОБА_13 .

Володіючи вказаною інформацією, ОСОБА_15 , за допомогою засобів мобільного зв`язку повідомив про факт незаконного зберігання ОСОБА_13 наркотичного засобу працівників поліції, які перебували у його підпорядкуванні.

Зі змісту мотивувальної частини вказаного рішення вбачається що орган досудового розслідування прийшов до висновку про те, що стосовно ОСОБА_13 була здійснена провокація правоохоронних органів і відсутні докази, які свідчать про те, що злочин було б вчинено без втручання з боку правоохоронних органів.

Відповідно до копії вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18.04.2018 року ОСОБА_11 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.309 КК України та засуджений до штрафу в розмірі вісімдесят неоподаткованих мінімумів дохові громадян, що складає 1360 грн.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_11 21 квітня 2017 року близько 12.00 години по вулиці Надвірнянська в селі Черніїв Тисменицького району Івано-Франківської області був зупинений працівниками СКП Тисменицького ВП ГУНП Івано-Франківської області, яким він в ході усної бесіди повідомив, що зберігає при собі наркотичний засіб марихуану, після чого під час проведення огляду місця події працівниками поліції, усвідомлюючи неможливість продовження протиправної діяльності пов`язаної з незаконним придбанням та зберіганням наркотичних засобів, у присутності двох понятих, добровільно видав працівникам поліції, вийнявши із правого спортивного кросівка коричневого кольору, полімерний пакет із вмістом рослинної речовини зеленого кольору, яка згідно, яка згідно висновку експерта №2.1-0500/17 від 26.04.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якої обмежено - канабісом, загальною кількістю 11,130 г.

Апеляційний суд приймає до уваги, що факти, установлені в прийнятих раніше рішеннях, мають для суду преюдиційний характер. Преюдиційність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву правильність судового рішення, яке вступило у законну силу.

Колегія суддів вважає, що обставини, які встановлені у відповідних рішеннях органу досудового розслідування та рішенні суду повністю узгоджуються з обставинами, які встановлені судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.315 КК України щодо схиляння до вживання наркотичних засобів, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України.

Зокрема зі змісту встановлених судом фактичних обставин та сукупності досліджених доказів вбачається, що збут наркотичних засобів обвинуваченим ОСОБА_10 передбачав схиляння ОСОБА_11 та ОСОБА_13 до вживання наркотичних засобів шляхом пригощання та переконання. Колегія суддів звертає увагу на те, що зі змісту встановлених судом фактичних обставин вбачається, що саме обвинувачений ОСОБА_10 був ініціатором зустрічі з ОСОБА_11 та ОСОБА_13 ,створював відповідні умови для вживання наркотичних засобів та виготовляв спеціальні пристрої для їх вживання, пригощав останніх наркотичними засобами, які в подальшому збув їх.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку сукупності доказів, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, правильно встановив обставини кримінального правопорушення, надав правильну правову кваліфікацію діям обвинуваченого та поза розумним сумнівом прийшов до обґрунтованого та належним чином мотивованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 315 КК України, оскільки встановив, що останній незаконно придбав, зберігав, з метою збуту та незаконно збув особливо небезпечні наркотичні засоби, вчинене за попередньою змовою групою осіб та схиляв певних осіб до вживання наркотичних засобів, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК України.

Апеляційним розглядом встановлено, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених правопорушень, обставини їх вчинення, особу винного, зокрема те, що раніше судимий, його вік, сімейний стан, стан його здоров`я, майновий стан, а також відсутність обставин, які пом`якшують покарання та обставину, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння та у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, та дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 307 КК України - у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна, ч. 2 ст. 315 КК України - у виді позбавлення волі на строк 10 років, та на підставі ст. 70 КК України визначив остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років 7 місяців, до якого приєднано додаткове покарання у виді конфіскації майна.

При цьому, суд обґрунтовано вказав, що в матеріалах провадження відсутні дані, які свідчать, що ОСОБА_10 своїми активними діями сприяв розслідуванню кримінальних правопорушень, щодо себе чи щодо іншого співучасника та розкаявся у вчинених правопорушеннях.

Разом з тим, суд обґрунтував належним чином доведеність наявності обставини, яка обтяжує покарання у вигляді вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Суд першої інстанції обґрунтовано у відповідності до висновків досудової доповіді , якою зазначено, що ризик вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення повторно є дуже високим; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб - дуже високий, прийшов до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України та буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також справедливим щодо досягнення мети покарання.

Окрім цього, під час апеляційного розгляду колегією суддів не виявлено даних які б давали підстави вважати, що в кримінальному провадженні судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування судового рішення, та які б перешкоджали чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2024 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5