СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/148/25
ун. № 759/1760/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року місто Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, в порядку ст.49 КК України та закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000330 від 11.08.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця, з вищою освітою, одруженого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженець смт. Понінка Полонського району, Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , офіційно не працюючого, одруженого, з вищою освітою, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч. 1 ст. 368 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_3 , обвинуваченоїго ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ), захисника ОСОБА_7 (в режимі ВКЗ) ,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Під час судового розгляду в порядку ст. 338 КПК України прокурором змінено обвинувачення.

Згідно із зміненим обвинуваченням ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч. 1 ст. 368 КК України, за таких обставин.

У липні 2019 року ОСОБА_8 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_9 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 86 500 грн. 24 лютого 2020 року суддя Оболонського районного суду ОСОБА_10 виніс рішення у справі № 758/8681/19, яким задовільнив позов ОСОБА_8 та постановив стягнути з ОСОБА_9 борг у розмірі 86 500 гривень.

11.06.2020 Києво-Святошинським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 про примусове стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 заборгованості у розмірі 86 500 гривень.

Вказане виконавче провадження передано на виконання старшому державному виконавцю Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_11 .

Для забезпечення виконання рішення Оболонського районного суду за виконавчим документом та упередження дій ОСОБА_9 щодо уникнення стягнення на належне йому майно, що може бути реалізоване або передано в рахунок погашення заборгованості, старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_5 виніс постанову про арешт майна боржника від 12.06.2020 ВП № НОМЕР_3. В рамках виконавчого провадження встановлено, що відповідно до відповіді Міністерства внутрішніх справ України АСВП № НОМЕР_3 від 11.06.2020, ОСОБА_9 є власником автомобіля «Мітсубіші Лансер», 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 10 серпня 2020 року ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_8 у м. Вишневе біля адміністративної будівлі Києво-Святошинського районного управління юстиції за адресою: вул. Лесі Українки, б.86. Під час бесіди ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , що якщо буде встановлено місце перебування вказаного автомобіля, він може винести постанову про передачу на користь ОСОБА_8 транспортного засобу в якості примусового стягнення заборгованості, при цьому ОСОБА_5 висловив пропозицію про необхідність надання йому неправомірної вигоди у розмірі 1 000 доларів США, оскільки він буде особисто приймати участь у вилучені автомобілю та виносити відповідну постанову.

Усвідомлюючи, що у разі ненадання ОСОБА_5 неправомірної вигоди виконавче провадження не бути виконано, та він не отримає свої грошові кошти з боржника відповідно до рішення суду, ОСОБА_8 погодився на вказану пропозицію ОСОБА_5 .

Разом із цим, вважаючи вказані дії ОСОБА_5 незаконними, ОСОБА_8 звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів.

В подальшому, під час зустрічі ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , що виникли певні труднощі, оскільки, як йому стало відомо, що стосовно ОСОБА_8 відкрито виконавче провадження, де останній є боржником, та у разі оформлення автомобіля на ОСОБА_8 його буде одразу стягнуто з нього в іншому виконавчому провадженні. При цьому, ОСОБА_5 , повідомив, що можливо уникнути такого стягнення у разі добровільного виконання рішення суду зі сторони ОСОБА_9 шляхом складання тристороннього акту, відповідно до якого ОСОБА_9 добровільно, на виконання рішення суду, за згодою ОСОБА_8 продає належний йому автомобіль «Мітсубіші Лансер», 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 третій особі, а грошові кошти отримує ОСОБА_8 в рахунок стягнення боргу. Одночасно із цим, ОСОБА_5 зазначив, що у нього є знайомий на ім?я ОСОБА_12 , який допоможе ОСОБА_8 з оформленням відповідних документів.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 надав ОСОБА_8 мобільний телефон ОСОБА_4 для їх подальшого спілкування.

Після цього, під спільної зустрічі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , останні домовились, що ОСОБА_4 буде збирати необхідні документи для складання вищевказаного тристороннього акту, а в подальшому ОСОБА_5 після підписання акту винесе відповідну постанову, яка буде підставою для переоформлення автомобіля «Мітсубіші Лансер», 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 у сервісному центрі МВС України . В ході зустрічі, ОСОБА_5 повідомив, що після оформлення автомобіля, ОСОБА_8 має передати неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США ОСОБА_4 , а вони в подальшому розподілять їх між собою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, ОСОБА_5 12.10.2020 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідно до якої ОСОБА_9 та ОСОБА_8 домовились між собою, що автомобіль «Мітсубіші Лансер», 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , є реалізованим в рахунок повного погашення боргу перед стягувачем шляхом продажу автомобіля ОСОБА_13 .

Після цього, 18.10.2020 ОСОБА_4 , будучи пособником вказаного злочину, діючі відповідно до відведеної йому ролі зустрівся з ОСОБА_8 та передав останньому постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, постанову про передачу майна стягувачу (покупцю) у рахунок погашення боргу та акт державного виконавця, які є підставою для переоформлення вказаного автомобіля в сервісному центрі МВС.

У подальшому, 20.10.2020 ОСОБА_8 на підставі документів, переданих йому ОСОБА_4 , оформлено свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Мітсубіші Лансер», 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 на ОСОБА_13 .

Доводячи спільний з ОСОБА_5 злочинний умисел до кінця, 20.10.2020 ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_8 та запропонував зустрітися цього ж дня .

Цього ж дня, близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_4 за адресою: м. Київ, вул. Ромена Ролана, 7, під час розмови ОСОБА_4 запитав чи привіз ОСОБА_8 раніше обумовлену суму грошових коштів, та наголосив на необхідність їх передати йому. Після цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, реалізуючи спільний злочинний умисел, знаходячись в автомобілі марки «Мітсубіші Лансер», одержав від ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів (конфіденційно співпрацював), неправомірну вигоду в розмірі 28000 гривень, купюрами номіналом по 200 та 500 гривень, за вчинення дій щодо примусового стягнення та подальшого переоформлення автомобіля «Мітсубіші Лансер», 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Після цього, ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_5 знаходиться неподалік і має підійти до них. Через декілька хвилин підійшов ОСОБА_5 та сів до автомобіля «Мітсубіші Лансер», на якому приїхав ОСОБА_8 ,після чого, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 разом попрямували до ресторану «Містер Бо», розташований за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 9, де ОСОБА_5 та ОСОБА_4 після розподілу непровомірної вигоди затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 обвинувачується в одержанні службовою особою, неправомірної вигоди, а також проханні надати таку вигоду для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується в пособництві одержання службовою особою неправомірної вигоди, а також проханні надати таку вигоду для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 368 КК України.

21.10.2025 від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності в порядку ст. 49 КК України.

26.11.2026 від захисника ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , надійшло клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

В обґрунтування вказаних клопотань стороною захисту зазначено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є нетяжкими злочином, відповідно до пред`явленого обвинувачення, події, які інкримінуються ОСОБА_4 відбулись 20.10.2020 року. З часу вказаних подій минуло більше п`яти років, а відтак ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_3 заявлені клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності для притягнення особи до кримінальної відповідальності, підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_14 наслідки закриття провадження з цих підстав роз`яснені та зрозумілі, останній надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні та на закриття провадження зі вказаних підстав.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження, посилаючись, що сплили строки притягнення обвинуваченого ОСОБА_14 до кримінальної відповідальності за новим обвинуваченням.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Пунктом 1 частини 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція ч. 1 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційний нагляд на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк від двох до чотирьох років,з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

ОСОБА_15 висунуто обвинувачення, в якому зазначено, що кримінальне правопорушення вчинено 20 жовтня 2020 року.

Таким чином, строк давності, передбачений у ст. 49 КК України, у вказаному кримінальному провадженні сплив 20 жовтня 2025 року.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує, що строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Указаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності. Ці норми, як і положення ст. 49 КК України, є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Таким чином, оскільки статтями 284-288 КПК України встановлено сукупність підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді, а саме: наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах, то звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності за наявності сукупності вказаних умов є обов`язковим.

При цьому згода сторони обвинувачення на задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України чи визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 30 червня 2021 року у справі № 362/2406/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у справі № 735/1121/20 звертається увага на те, що визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

У постанові Верховного Суду від 16 серпня 2021 року у справі № 644/7193/17 сформовано правову позицію, відповідно до якої звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Окрім того, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 12.09.2022 у справі № 203/241/17 вказала, що згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК).

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, з моменту вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення минуло понад 5 роки, у розшуку не перебував, докази, що обвинувачений протягом цього періоду ухилялася від слідства або суду, або вчинив нове правопорушення, відсутні, отже перебіг давності не зупинявся та не переривався.

Таким чином, суд вважає, що є підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження стосовно нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, в порядку ст.49 КК України, та закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.27, ч. 1 ст. 368 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000330 від 11.08.2020 в частині обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч. 1 ст. 368 КК України, - закрити у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1