Справа № 201/7124/25
Провадження № 1-кп/201/1007/2025
УХВАЛА

06 січня 2026 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000126 з угодою про визнання винуватості по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженки міста Дніпра, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До Соборного районного суду міста Дніпра надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000126 з угодою про визнання винуватості по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України.

У підготовчому судовому засіданні було подано угоду, укладену між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, згідно з умовами якої, прокурор та обвинувачена ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.301 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Також вказаною угодою про визнання винуватості сторонами було узгоджено покарання, яке повинно бути призначено обвинуваченій ОСОБА_3 у разі її затвердження, а саме: штраф у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Прокурор, обвинувачена і його захисник у підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченій ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

Вислухавши думку учасників судового провадження щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини: ступінь тяжкості та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; характер і тяжкість обвинувачення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Крім цього, згідно норм ч.1 ст. 472 КПК України, передбачений зміст угоди про визнання винуватості, який полягає у визначенні наступних даних, зокрема: сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Як випливає з положень ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, не відповідають інтересам суспільства, а також відсутні фактичні обставини визнання винуватості.

Отже, за нормами процесуального закону умови угоди повинні відповідати інтересам суспільства. Кримінальне правопорушення є суспільно небезпечним діянням, за яке закон передбачає кримінальне покарання. Однак у кримінальних провадженнях про певні кримінальні правопорушення законодавець дозволяє учасникам кримінально-правового конфлікту вирішити його шляхом укладення угоди.

Дослідивши угоду про визнання винуватості на відповідність її вимогам КПК України та КК України, суд установив, що кваліфікація кримінального правопорушення інкримінованого ОСОБА_3 не відповідає вимогам КК України з огляду на наступне.

Так, встановлено, що в межах даного кримінального провадження ОСОБА_3 обвинувачується у виготовленні з метою розповсюдження та розповсюдженні відеопродукції порнографічного характеру, що кваліфіковано прокурором за ч.1 ст.301 КК України.

В той же час об`єктивна сторона ч.1 ст.301 КК України полягає у ввезенні в Україну творів, зображень або інших предметів порнографічного характеру, їх виготовлення, зберігання, перевезення або інше переміщення з метою збуту чи розповсюдження, або їх збут чи розповсюдження, у тому числі інформаційне, а також примушування до участі в їх створенні.

Суд звертає увагу, що згідно змісту вказаної угоди, дії ОСОБА_3 віднайшли своє відображення у виготовленні з метою розповсюдження та розповсюдженні відеопродукції порнографічного характеру, що підтверджується фактом її трансляції та фіксацією на моніторі персонального комп`ютера у вигляді відеофайлів.

Так, об`єктивною стороною злочину, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України, є вчинення тих самих дій які полягають у ввезенні, виготовленні, зберіганні, перевезенні, збуті чи розповсюдженні порнографічних предметів, а також примушуванні до участі в їх створенні щодо кіно- та відеопродукції, комп`ютерних програм порнографічного характеру, або у разі збуту чи розповсюдження творів, зображень чи інших предметів порнографічного характеру неповнолітнім.

Враховуючи, вищевказані обставини та факти, зокрема, те що дії ОСОБА_3 здійснювалися шляхом трансляції на веб-сайті та фіксувалися у вигляді відеофайлів, зазначене діяння має кваліфікуватися за ч. 2 ст. 301 КК України.

Крім того, в ході встановлення судом фактичних обставин справи, суд звертає увагу на наявність у діях ОСОБА_3 ознаки повторності кримінального правопорушення, передбаченого ст. 301 КК України.

Згідно вимог ч.ч. 1,2 ст. 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу, за винятком випадків вчинення продовжуваного кримінального правопорушення, яке складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , маючи умисел на вчинення злочину, спрямованого на виготовлення з метою розповсюдження та розповсюдженні відеопродукції порнографічного характеру, у невстановлений у ході досудового розслідування день, час та спосіб, користуючись послугами мережі Інтернет, зареєструвалася на сайті «ru.stripchat.com», як користувач під назвою профілю «DarkSin».

Так, близько 14 год 13 хв. 15.01.2025 року, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою місця створення та розповсюдження: АДРЕСА_3 , реалізуючи мету у вигляді виготовлення з метою розповсюдження та розповсюдженні відеопродукції порнографічного характеру через сайт «ru.stripchat.com», за допомогою наявної у неї комп`ютерної техніки, яка підключена до мережі Інтернет, здійснила вхід до вказаного сайту, як користувач під назвою профіля «DarkSin» та перебуваючи в режимі реального часу з відвідувачами вказаного сайту, шляхом транслювання у режимі реального часу, оголилася на камеру та демонструвала свої статеві органи, торкаючись їх за допомогою рук та інших предметів, тим самим умисно виготовляла з метою розповсюдження та розповсюдила відеопродукцію порнографічного характеру для учасників, які в цей час переглядали її трансляцію та відповідно до чого вказаний факт виводився на екран монітора персонального комп`ютера з метою фіксації та фіксувався як відео файл з назвою «2025-01-15 о 14.42.28».

Вищевказане має кваліфікуватися як окреме, закінчене кримінальне правопорушення, за вчинення якого передбачена відповідальність передбачена ч.2 ст.301 КК України.

В подальшому ОСОБА_3 , згідно пред`явленого обвинувачення, систематично продовжувала аналогічну діяльність у різні дати та час, зокрема: 16.01.2025 року близько 12 год.11 хв.. здійснювалася трансляція відеофайлу з назвою «2025-01-16 о 12.14.09»; 23.01.2025 року близько 11 год. 14 хв., здійснювалася трансляція відеофайлу з назвою «2025-01-23 о 11.45.09»; 03.02.2025 року близько 09 год. 46 хв. здійснювалася трансляція відеофайлу з назвою «2025-02-03 о 09.51.36»; 19.02.2025 року близько 12 год. 55 хв здійснювалася трансляція відеофайлу з назвою «2025-02-19 о 12.58.12».

Здійснення трансляцій, їх перегляд відбувався відвідувачами відповідного веб-сайту, а факти демонстрації за участю ОСОБА_3 були зафіксовані у відеофайлах із відповідними назвами, що підтверджує систематичний характер таких дій, тобто кожна з цих дії є закінченим кримінальним правопорушенням.

Оцінивши наведені обставини у їх сукупності, суд доходить висновку про наявність ознак повторності кримінального правопорушення. Зазначена повторність полягає у тому, що злочинний умисел реалізовувався неодноразово та систематично, що підтверджується здійсненням трансляцій у різні календарні дати та різний час.

За таких обставин суд вважає, що кваліфікація дій обвинуваченої за ч.1 ст. 301 КК України є помилковою, а укладена між сторонами угода про визнання винуватості не відповідає вимогам КК України, у зв`язку з чим не може бути затверджена судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-372, 376, 468, 470, 472, 474 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 09 червня 2025 року між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, але заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення передбачені ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали буде оголошеного 09 січня 2026 року о 12 годин 10 хвилин.

Головуючий суддя ОСОБА_1