Справа № 152/660/25
Провадження №11-кп/801/948/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці судове провадження першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 10.07.2025 року у кримінальному провадженні, відомості по якому внесеному до ЄРДР за № 0000101 від 28.04.2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голинчинці Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України , непрацюючого, із середньою-технічною освітою, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, просив вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 10.07.2025 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 309 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вказати у мотивувальній та резолютивній частині вироку, що грошові кошти в сумі 15 000 грн. на підставі ст.96-1, ст.96-2 КК України конфіскуються в дохід держави.

У решті вирок залишити без змін.

Вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 10.07.2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 29 квітня 2025 року на кошти в сумі 15 (п`ятнадцять) тисяч гривень вилучені під час огляду автомобіля марки «Мітсубіші Аутлендер» державний номерний знак НОМЕР_1 скасовано.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він маючи умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі, переслідуючи мету уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 28 квітня 2025 року близько 16 години 18 хвилин, перебуваючи біля службового автомобіля поліції марки «Міцубіші Аутлендер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на правому узбіччі польової дороги, яка з`єднує с. Зведенівка та с. Голинчинці, Жмеринського району, Вінницької області, зі сторони виїзду з с. Голинчинці, запропонував службовим особам - інспектору СРПП ВП № 2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_10 та поліцейському СРПП ВП № 2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області капралу поліції ОСОБА_11 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 3000 грн., яку після відмови працівників поліції збільшив до 17000 грн. У подальшому, попри відмову працівників поліції від отримання неправомірної вигоди та роз`яснення про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовим особам, ОСОБА_7 надав працівникам поліції грошові кошти в сумі 15000 грн., за не притягнення його до адміністративної відповідальності за наступних обставин.

Так, інспектором СРПП ВП № 2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 спільно з поліцейським СРПП ВП № 2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області капралом поліції ОСОБА_11 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами, та відповідно до дислокації сил та засобів ВП № 2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, на службовому автомобілі марки «Міцубіші Аутлендер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювали патрулювання по визначеному маршруту у с. Голинчинці, звідки прямували у с. Зведенівку Жмеринського району Вінницької області.

У ході виконання завдання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 рухаючись по польовій дорозі, яка з`єднує вищевказані населені пункти, на виїзді із с. Голинчинці Жмеринського району, на підставі ст. ст. 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію», зупинили водія ОСОБА_7 , який керуючи мотоциклом марки «BOXER» моделі «Х-150» реєстраційний номер НОМЕР_2 , порушив Правила дорожнього руху України, а саме правил забезпечення безпеки дорожнього руху щодо руху на мотоциклі без застебнутого мотошолому. Під час перевірки ОСОБА_7 поводив себе підозріло, що викликало у працівників поліції підозру про можливе перебування вказаної особи у стані сп`яніння, що є порушенням вимог підпункту «а» пункту 2.9 ПДР України. У ході перевірки документів у ОСОБА_7 встановлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови.

У подальшому, ОСОБА_7 заперечив той факт, що він перебуває в стані сп`яніння та відмовився від проходження освідування, у зв`язку із чим допустив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме - «Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Відносно ОСОБА_7 складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а також винесено постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частиною 5 статті 121 КУпАП, частиною 1 статті 126 КУпАП та частиною 2 статті 126 КУпАП.

Так, ОСОБА_7 , знаходячись біля службового автомобіля марки «Міцубіші Аутлендер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, 28 квітня 2025 року близько 17 години 13 хвилин запропонував ОСОБА_10 та ОСОБА_11 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 15000 гривень, які поклав на водійське сидіння в середині салону службового автомобіля марки «Міцубіші Аутлендер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , тим самим надав неправомірну вигоду за прийняття незаконного рішення про не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що при ухваленні вироку відносно ОСОБА_7 Шаргородський районний суд Вінницької області неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягав застосуванню, а саме ч.1 ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, що є підставою для зміни вироку судом апеляційної інстанції на підставі п.4 ч.1 ст. 409, ч.1 ст. 413 КПК України, оскільки вказане не погіршує становище обвинуваченого, що узгоджується з постановою об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.09.2024 року у справі 183/4229/23.

Обвинувачений ОСОБА_7 до Вінницького апеляційного суду не з`явився, надіслав заяву, в якій просив розгляд апеляційної скарги провести без його участі та його захисника ОСОБА_12 , рішення суду по апеляційній скарзі, яке буде прийнято буде ним визнано у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив задоволити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України, кваліфікація дій в апеляційному порядку прокурором не оспорюються.

Згідно п. 4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Статтею 413 КПК України визначено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

В пункті 2 ч.4 ст. 374 КПК України вказано, що у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з-поміж іншого обов`язково зазначається рішення щодо спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які зокрема передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, а згідно п.1 ч.2 цієї норми закону спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання (п.4 ч.1 ст.96-2 КК).

Шаргородський районний суд Вінницької області у вироку вказав, що доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України та в резолютивній частині вироку зазначив, що речовий доказ кошти у сумі 15 000 (п`ятнадцять) тисяч гривень, купюрами номіналом 12 по 500 та 9 по 1000 гривень, які поміщено до спец. пакету НПУ WAR 0058706 та зберігаються у відділенні №220/01 АБ «Укргазбанк» у відповідності до договору №1/2016-РД від 10.03.2016 конфіскувати в дохід держави.

Згідно обвинувачення, визнаного судом доведеним, грошові кошти у сумі 15 000 (п`ятнадцять) тисяч гривень використані ОСОБА_7 для схиляння працівників поліції до вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням позиції об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду викладеної у постанові від 16.09.2024 року суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо речових доказів 15 000 (п`ятнадцять) тисяч гривень мав керуватися ст. 96-1, ст.96-2 КК України.

Враховуючи викладене, слід вказати у мотивувальній та резолютивній частині вироку, що грошові кошти в сумі 15 000 грн. на підставі ст.96-1, ст.96-2 КК України конфіскуються в дохід держави.

Рішення суду першої інстанції, з огляду на вимоги ст. 413 КПК України підлягає зміні у зв`язку з незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, а саме положень ст.ст.96-1, ст.96-2 КК України в частині вирішення питання долі речових доказів.

На підставі ст.96-1, ст. 96-2 КК України грошові кошти в сумі 15 000 (п`ятнадцять) тисяч гривень підлягають конфіскації на користь держави, оскільки були знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 10.07.2025 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 369 КК України в частині вирішення питання речового доказу слід змінити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409,413, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції

постановив :

Задоволити апеляційну скаргу прокурора.

Вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 10.07.2025 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 369 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вказати у мотивувальній та резолютивній частині вироку, що грошові кошти в сумі 15 000 грн. на підставі ст.96-1, ст.96-2 КК України конфіскуються в дохід держави.

У решті вирок залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4