КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/5797/2025 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

03 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2025 року,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2025 року, серед іншого, продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, строком до 04.12.2025 включно.

Залишено обвинуваченому ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розміром 60560,00 грн., у разі внесення якої звільнити обвинуваченого з-під варти, з покладенням раніше визначених обов`язків.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, особу винного, який є раніше не судимим, має місце проживання, має дитину, але не проживає разом, те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення під час проходження військової служби та рахується як особа, яка самовільно залишила військову частину, те, що стосовно обвинуваченого в Оболонському районному суді м. Києва розглядається також інше кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України, та дійшов висновку, що обвинувачений може переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення (пункти 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить переглянути ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 06.10.2025.

Апелянт вказує, що потерпілий у кримінальному провадженні відсутній, слідству він сприяв та від слідства не переховувався.

Апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не містить клопотання про розгляд за участю сторін, а тому апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому ч.4 ст. 422-1 КПК України без участі сторін.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши надані судом першої інстанції матеріали провадження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, в провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0001832 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів із визначеним розміром застави - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції при розгляді питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини, за яких таке продовження можливе.

Так, судом першої інстанції, були заслухані пояснення прокурора та обвинуваченого для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.

При розгляді питання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, суд першої інстанції належним чином дослідив всі обставини, які мають значення при вирішенні даного питання та правильно встановив, що характер висунутого обвинувачення у сукупності з даними щодо особи ОСОБА_6 , який раніше не судимим, має місце проживання та дитину, але не проживає разом, обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення під час проходження військової служби та рахується як особа, яка самовільно залишила військову частину, окрім того в Оболонському районному суді м. Києва розглядається також інше кримінальне провадження № 756/13798/23 (1-кп/756/632/25) за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України, дають достатні підстави вважати, що з метою уникнення кримінальної відповідальності, обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що на даний час виключає можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Встановлені судом першої інстанції ризики в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про те, що у кримінальному провадженні відсутній потерпілий, від органів досудового розслідування він не переховувався, а навпаки, сприяв слідству, тодані обставини, самі по собі, не можуть мінімізувати встановлені на даний час у кримінальному провадженні ризики та, з огляду на підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, на даному етапі провадження не можуть бутипідставою для застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу.

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, оскільки прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою жодним чином не зменшились і в сукупності з даними про особу обвинуваченого, наразі підтверджують потребу в подальшому триманні під вартою. З огляду на викладене, підстав вважати, що інший, менш суворий запобіжний захід, може забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Також, колегія суддів погоджується з визначеним судом першої інстанції альтернативним запобіжним заходом у виді застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, який є цілком достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а перспектива втрати такого грошового забезпечення у випадку порушення ним встановлених обов`язків послужить достатнім стримуючим фактором, що виключить з його сторони будь-яке бажання переховуватися від суду або вчинити інші протиправні дії.

Будь - яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегія суддів, не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави, має забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2025 року в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, строком до 04.12.2025 включно з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4