КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/9205/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_6 та його захисникаОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2025 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, інваліда ІІ групи, працюючого адвокатом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, в рамках кримінального провадження №0000176, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.02.2025 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2025 рокузадоволено клопотання слідчого 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України лейтенанта юстиції ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.

Строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено до 15 січня 2026 року включно.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_6 та йогозахисник ОСОБА_7 , подали апеляційні скарги.

Підозрюваний ОСОБА_6 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою призначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

ЗахисникОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та повністю скасувати запобіжний захід тримання під вартою або змінити на більш м`який запобіжний захід (домашній арешт або особисте зобов`язання) або визначити розмір застави ОСОБА_6 підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000176 від 13.02.2025 року за ч. 2 ст. 28, ч. 1ст. 114-1 КК України.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги підозрюваний зазначає, що оскаржувана ухвала в частині не визначення розміру застави та не розгляду цього питання є незаконною, такою, що суперечить нормам процесуального права та висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт вказує на те, що слідчим суддею під час розгляду клопотання не враховано положення ст. 178 КПК України. При цьому іншому підозрюваному, в даному кримінальному провадженні під час продовження строку тримання під вартою, визначено розмір застави.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, а необхідність у застосуванні найбільш суворого запобіжного заходу без визначення альтернативного запобіжного заходу або його зміни відсутня. Продовжений запобіжний захід є необґрунтовано суворим та безальтернативним, таким що не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення інкримінованого ОСОБА_6 , даним про його особу та, на думку сторони захисту, підлягає зміні на більш м`який або альтернативний.

Апелянт вказує на те, що з моменту затримання та по теперішній час ОСОБА_6 співпрацює з органом досудового розслідування, активно сприяє розкриттю інкримінованого кримінального правопорушення, визнає свою провину в ньому, надає викривальні показання. При цьому до затримання ОСОБА_6 мав постійне місце проживання, родинні зв`язки, був працевлаштований, раніше до кримінальної відповідальності ніколи не притягувався.

Також апелянт зазначає, що стороною обвинувачення не доведено наявності жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. В порушення вимог ст.ст. 194, 199 КПК України стороною обвинувачення при поданні і розгляді клопотання про продовження ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не додано до клопотання та не долучено під час його розгляду в суді, жодних доказів відсутності зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_6 .

Фактично підставою для продовження ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу без визначення розміру застави є не наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 114-1 КК України, тому за вище викладених в апеляційній скарзі обставин, відсутня і необхідність у продовженні застосування найбільш суворого запобіжного заходу і є всі підстави для скасування запобіжного заходу або визначення альтернативного або більш м`якого запобіжного заходу.

В судове засідання захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавав. Разом з тим, підозрюваний та прокурор не заперечували, щодо проведення апеляційного розгляду у відсутності захисника.

З урахуванням зазначеного, а також положень ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважала за можливе провести апеляційний розгляд, у відсутності захисника.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного щодо обставин викладених в апеляційних скаргах, які він підтримав в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у них обставинах і просив про їх задоволення, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та йогозахисника ОСОБА_7 , підлягають задоволенню частково, з таких підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000176, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2025 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем здійснення адвокатської діяльності, за адресою: вул. Бугаївська, 35, каб. 1004, бізнес-центр «Меркурій», м. Одеса, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 21.02.2025, знаючи про дію на всій території України правового режиму воєнного стану, натомість не маючи патріотичних переконань, умисно з ідеологічних та одночасно корисливих мотивів став перешкоджати законній діяльності Збройних Сил України шляхом зниження їхнього мобілізаційного потенціалу та зменшення чисельності військовослужбовців на окремих напрямках бойового зіткнення.

Для виконання розробленого злочинного плану ОСОБА_6 організував протиправну схему виготовлення підроблених офіційних документів, які надалі давали підстави для ухилення придатних військовозобов`язаних осіб від проходження військової служби, а також звільнення призваних військовослужбовців.

З огляду на масштаби злочинної схеми та кількість підроблених документів ОСОБА_6 вирішив залучити більш широке коло осіб, які будучи обізнаними з його протиправним умислом, виконуватимуть його вказівки про виготовлення та відправлення документів особам, які мають на меті ухилитись від військової служби.

Так, ОСОБА_6 залучив ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та не встановлених на цей час осіб, які, об`єднавшись спільним злочинним умислом, з метою особистого збагачення, підпорядковуючись ОСОБА_6 , виготовляли та передавали підроблені документи щодо погіршення стану здоров`я військовослужбовців і членів їхніх сімей з метою подальшого звільнення військовослужбовців від проходження військової служби у період правового режиму воєнного стану.

Під час протиправної діяльності вказаної злочинної групи осіб ОСОБА_6 , здійснюючи адвокатську діяльність підшукував військовозобов`язаних громадян України, яким за грошову винагороду організовував підроблення офіційних документів для бронювання від призову на військову службу під час мобілізації, зняття з військового обліку з використанням фіктивних медичних діагнозів та підроблених медичних висновків, а також через надання фіктивних повісток про прибуття на військову службу.

Зокрема, 21.02.2025 о 10 год. 32 хв. на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , з номера НОМЕР_2 , використовуючи месенджер «WhatsApp», зателефонував військово-службовець - штаб-сержант військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_13 з проханням надати консультацію щодо підстав звільнення з військової служби.

ОСОБА_6 у свою чергу, повідомив ОСОБА_13 , що для звільнення з військової служби необхідно виготовити відповідні документи, вартість яких коштуватиме 7000 дол. США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України на 21.02.2025 становило 292 121 грн. 20 коп.

Надалі, 01.04.2025, під час телефонної розмови ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_13 , що той повинен надіслати фото свого військового квитка та кошти у сумі 4000 дол. США для отримання ОСОБА_13 відповідних документів через відділення ТОВ «Нова пошта» та для направлення їх до військової частини.

Так, 11.04.2025 о 19 год 46 хв ОСОБА_13 , перебуваючи у відділенні № 22 ТОВ «Нова пошта» за адресою:, просп. Михайла Лушпи, 31-Б, м. Суми, відправив на ім`я ОСОБА_6 кошти у сумі 4000 дол. США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України на 11.04.2025 становило 165 612 грн 40 коп, за виготовлення документів, які слугуватимуть підставою для звільнення ОСОБА_13 з військової служби у Збройних Силах України. Указані кошти ОСОБА_6 отримав 14.04.2025 о 10 год 25 хв. у відділенні № 29 ТОВ «Нова пошта» за адресою: вул. Добровольців, 7-А, м. Одеса.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_6 15.04.2025 повідомив ОСОБА_13 , що разом з рапортом на ім`я командира військової частини необхідно зазначати, що матір ОСОБА_13 є інвалідом.

Надалі, 16.05.2025 о 20 год 31 хв ОСОБА_11 , діючи за вказівкою ОСОБА_6 , будучи обізнаною з його злочинним планом, а також достовірно знаючи про підроблення ОСОБА_10 та ОСОБА_12 указаних документів, скориставшись поштовими послугами ТОВ «Нова пошта», відправила ОСОБА_13 підроблені документи.

19.05.2025 о 10 год 37 хв ОСОБА_13 у відділенні № 17 ТОВ «Нова пошта» за адресою: вул. Паркова, 4/1, м. Суми отримав нотаріально посвідчені копії таких підроблених документів:

- витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 17.04.2025 № 30/25/511В;

- акта обстеження сімейно-майнового стану військовослужбовця від 21.04.2025;

- відомості від 08.02.2025 № Б4-212838-ф/л про проживаючих осіб у житловому приміщенні/будинку;

- нотаріально завіреної фотокопії довідки від 26.02.2025 № 606;

- довідку про отримання (неотримання) допомоги від 26.02.2025 № 605;

- висновку від 18.02.2025 № 338 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі;

- висновку лікарсько-консультативної комісії від 18.02.2025 № 339;

- акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 25.02.2025 №271;

- повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження;

Зміст цих документів містив очевидні помилки, тому, продовжуючи сприяти ОСОБА_6 у реалізації злочинного плану та виконуючи відведену злочинну роль, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_11 21.05.2025 о 17 год 11 хв, перебуваючи у відділенні № 61 ТОВ «Нова пошта» за адресою: вул. Іцхака Рабіна, 23, м. Одеса, відправила ОСОБА_13 виправлені підроблені нотаріально завірені копії документів із назвами «Відомості № Б4-212838-ф/л про проживаючих осіб у житловому приміщенні/будинку» та «Акт обстеження сімейно-майнового стану військовослужбовця».

Зазначені документи ОСОБА_13 отримав 23.05.2025 о 12 год. 18 хв. у відділенні № 17 ТОВ «Нова пошта», розташованому за адресою: вул. Паркова, 4/1, м. Суми.

Надалі, 24.05.2025, ОСОБА_13 передав рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_4 , долучивши вказані підроблені документи про нібито інвалідність ОСОБА_14 . За результатами розгляду цього рапорту наказом Міністерства оборони України від 14.06.2025 № 116-РС командира розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_13 звільнено у запас по догляду за матір`ю.

Отже, достовірно розуміючи, що такі дії призводять до зменшення кількісного складу Збройних Сил України та бажаючи настання відповідних наслідків, діючи з ідеологічних та одночасно корисливих мотивів, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вчинив дії, що перешкодили законній діяльності Збройних Сил України, шляхом організації підроблення документів, що стали підставою для звільнення придатних військовослужбовців з військової служби.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

19.08.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 615 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України. 20.08.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строк якого згідно з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14.10.2025 продовжено до 19.11.2025.

07.10.25 першим заступником Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000176 продовжено до трьох місяців, тобто до 19.11.2025.

05.11.2025 першим заступником Генерального прокурора погоджене клопотання про продовження строку досудового розслідування до 19.02.2026.

14.11.2025 року слідчий 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України лейтенант юстиції ОСОБА_9 , за погодженням прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_15 , звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, в рамках кримінального провадження №0000176, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.02.2025 року.

В обгрунтування вимог даного клопотання, з урахуванням вище зазначеного, також зазначила, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами досудового розслідування, які отримані за результатами проведення процесуальних, слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема:

- повідомленням ДВКР СБ України про вчинення кримінального правопорушення № 17/1/2/2-623нт від 12.02.2025;

- листом ДВКР СБ України щодо виконання доручення №17/1/2/1-824нт від 20.02.2025, у якому зазначені обставини вчинення кримінального правопорушення підозрюваними;

- протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 11.04.2025, в ході якого зафіксовані грошові кошти, отримані від ФЕУ СБ України та в подальшому вручені свідку ОСОБА_13 ;

- протоколом за результатами проведення НС(Р)Д, передбаченої ст. 264 КПК України від 09.05.2025, в ході якого зафіксовані листування ОСОБА_10 у месенджері «Телеграм», зокрема й щодо протиправної діяльності останнього;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.03.2025, в якому зафіксовані покази щодо вчинення протиправних дій ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 11.04.2025, в якому зафіксовані покази щодо вчинення протиправних дій ОСОБА_6 , а також наданий свідком скриншот переписки з ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 01.05.2025, в якому зафіксовані покази щодо вчинення протиправних дій ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 14.07.2025, в якому зафіксовані покази щодо вчинення протиправних дій ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду речей та документів від 14.07.2025, в ході якого оглянуті речі, надані свідком ОСОБА_13 , а саме мобільний телефон, в якому міститься листування з ОСОБА_6 та зафіксовані відправлення та отримання документів через ТОВ «Нова пошта» між ОСОБА_6 та свідком;

- протоколом добровільної видачі та огляду предметів від 14.07.2025, в ході якого зафіксована документація, яка отримана свідком від ОСОБА_6 ;

- протоколом за результатами проведення НС(Р)Д, передбаченої ст. 260 КПК України від 16.04.2025, в ході якого зафіксована розмова між ОСОБА_13 та ОСОБА_6 під час якої останні обговорювали алгоритм дій по звільненню з військової служби ОСОБА_13 ;

- протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 18.08.2025, в ході якого зафіксовані грошові кошти, отримані від ФЕУ СБ України та в подальшому вручені свідку ОСОБА_13 ;

- листом ДВКР СБ України щодо виконання доручення №17/1/2/1-3082нт від 18.08.2025 стосовно ризиків переховування підозрюваних; іншими матеріалами провадження у їх сукупності.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 5-ти місяців, тобто до 19.01.2026 внаслідок особливої складності цього кримінального провадження.

Підставою продовження запобіжного заходу є наявність підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, а також ризиків, які на цей час не зменшились та дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1-5 ст. 177 КПКУкраїни.

17.11.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.

Строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено до 15 січня 2026 року включно.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані не в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою, слідчий суддя, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, а також повідомлення про підозру ОСОБА_6 вважав, що є доведеним зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з інкримінованим кримінальним правопорушенням, що підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що вірогідність причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, є обгрунтованою, що дає підстави для продовження застосування до нього запобіжного заходу, з метою здійснення подальшого розслідування.

Тобто під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження свідчать, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, відповідає вимогам статті 277 КПК України, за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо її законності або порушення порядку вручення не викликає.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 , із інкримінованим йому кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що його причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, є обґрунтованою.

Крім того, слідчим суддею всупереч доводам апеляційних скарг, встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що доведено ризик можливості підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Слідчий суддя вважавдоведеним існування ризику знищення, приховання, перетворення підозрюваним ОСОБА_6 речей чи документів, що мають значення для кримінального провадження, оскільки органом досудового розслідування проводяться слідчі, розшукові дії для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення. Разом з тим, останній добре ознайомлений з особливостями документування процесів та йому відоме місцерозташування вказаних речей та документів.

Крім того, слідчий суддя вважав наявним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, адже задля уникнення настання можливого покарання, а також усвідомлюючи його тяжкість підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити дії чи бездіяльність, що утворюватиме окремий склад кримінального правопорушення.

Встановлюючи ризик, передбачений п. З ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходивіз передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Тобто, ризик незаконного впливу існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчимсуддеювраховано, що покази свідків у вказаному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_6 , як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на свідків, інших підозрюваних, свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

При продовженні запобіжного заходу, слідчим суддею врахованоконкретні обставини справи та дані про особу ОСОБА_6 , його вік та стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків у тому числі, наявність постійного місця проживання, його репутацію, а також спосіб його життя та поведінку, які на думку суду, не є достатнім стримуючим фактором для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя звернув увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Оскільки слідчим суддею встановлено ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, сховання або перетворення речей чи документів, що мають значення для кримінального провадження, незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, наявність цих ризиків підтверджена достатніми доказами, слідчий суддя вважав, що стосовно ОСОБА_6 , необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні.

При цьому слідчий суддя вважав доведеним прокурором те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам, оскільки на даному етапі особисте зобов`язання, застава, особиста порука чи домашній арешт не є достатніми для гарантування поведінки підозрюваного, виходячи із встановлених судом ризиків та тяжкості кримінального правопорушення.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що прийнявши обґрунтоване рішення про продовження щодо ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином не врахував положення ч. 3 ст. 183 КПК України, відповідно до яких, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Вренчев проти Сербії" п. 76).

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.B.C. v. the UK" п. п. 23-24).

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні. Можливість слідчого судді не визначати розмір застави у визначених цією нормою випадках, є правом слідчого судді, а не його обов`язком. Відтак, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не визначено як безальтернативний винятковий запобіжний захід (Рішення КСУ від 19 червня 2024 року № 7-р(II)/2024).

При цьому, відомостей про наявність інших обставин, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, на підставі яких слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, матеріали клопотання та додані до нього матеріали не містять та слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не наведено.

За таких обставин, продовжуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя без законних на те підстав не обґрунтував неможливість визначити розмір застави, з урахуванням тривалого тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, а також, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України мають властивість з тривалим часом проведення досудового розслідування зменшуватися, чим допустив порушення вимог Кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

З урахуванням наведеного, враховуючи обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, майновий стан підозрюваного, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що застава у розмірів 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у випадку внесення застави.

На переконання колегії суддів, саме такий розмір застави буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного. Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та продовжити щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, із визначенням застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 028 000 гривень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у випадку внесення застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисникаОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2025 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України лейтенанта юстиції ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 15 січня 2026 року, включно.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 3 028 000 гривень, що дорівнює 1 000 розмірам прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка повинна бути внесена у національній грошовій одиниці, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду: м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, код банку 820172, назва банку ГУ ДКСУ у м. Києві, номер рахунку за стандартом IBAN - UA1082186, призначення платежу: застава за ОСОБА_6 , по справі №761/47864/25 в Київському апеляційному суді.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися за межі м. Одеси, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншим підозрюваним, свідками, у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМСУ за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 15.01.2026 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи де підозрюваний перебуває під вартою.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа ДУ «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи де підозрюваний перебуває під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4