Справа № 645/1958/23
Провадження № 1-кп/645/73/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

перекладача- ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000250 від 21.02.2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Немишлянського районного суду м. Харкова знаходиться вищезазначена кримінальна справа.

Ухвалою суду від 19.05.2023 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового розгляду.

Ухвалою суду від 15.01.2024 року обвинувачену ОСОБА_7 було оголошено в розшук.

29.04.2025 року до суду надійшла інформація від начальника ВКП Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільсткій області про те, що 07.02.2024 року ОСОБА_7 було затримано та поміщено до УВП № 26 м.Чортків.

07.05.2025 року до суду надійшла інформація з ДУ «Чортківська установа виконання покарань(№26)» про те, що з 08.02.2024 року ОСОБА_7 перебуває під вартою в даній установі та рахується за Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області (справа № 607/5183/22).

Таким чином провадження у справі було поновлене ухвалою суду від 12.05.2025 року.

19.05.2025 та 26.05.2025 року до суду надійшла інформація з ДУ «Чортківська установа виконання покарань(№26)» про те, що ОСОБА_7 14.05.2025 року звільнена з-під варти з-зали суду на підставі вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.05.2025 року, місце вибуття ОСОБА_7 після звільнення працівникам установи не відоме.

У підготовчі засідання 11.06.2025, 23.06.2025 року обвинувачена не з`явилася, причини неявки суду не повідомлені.

Представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 надіслав на адресу суду письмове клопотання про розшук обвинуваченої.

Прокурор у підготовчому засіданні просила оголосити обвинувачену у розшук та подала клопотання про застосування до обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченої для участі у розгляді клопотання про обранн6я запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 23.06.2025 року постановленого оголосити розшук ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, яка, відповідно до матеріалів справи, мешкає за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 . Дозволити затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою її приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Після затримання обвинувачену доставити до Немишлянського районного суду м. Харкова не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання, а також негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

У зв`язку із встановленням місця знаходження обвинуваченої розгляд справи поновлено ухвалою суду від 21.10.2025 року.

Ухвалою суду від 21.10.2025 до обвинуваченої за клопотанням прокурора застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу в сумі 60 560, 00 грн.

Ухвалою суду від 03.11.2025 року призначено справу до судового розгляду.

Обвинувачена ОСОБА_7 подала в судовому засіданні клопотання про зміну запобіжного заходу, посилаючись, зокрема, на наявність міцних соціальних зв`язків та стан її здоров`я.

Захисник ОСОБА_9 клопотання підтримав.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 11.11.2025 року подав в системі «Електронний суд» клопотання про ініціювання зміни запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_7 , у якому виклав категоричну позицію сторони потерпілої щодо збільшення суми застави.

Прокурор проти задоволення клопотання ОСОБА_7 заперечувала.

Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду щодо заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 23.06.2025 року обвинувачену ОСОБА_7 оголошено у розшук.

З протоколу затримання особи від 20.10.2025 року вбачається, що ОСОБА_7 була затримана на підставі ухвали суду від 23.06.2025 року у справі 645/1958/23 20.10.2025 року у м.Києві.

Ухвалою суду від 21.10.2025 до обвинуваченої за клопотанням прокурора застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу в сумі 60 560, 00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом процесуального закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так ризиками, які дали підстави застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вважав те, що: 1) обвинувачена може переховуватись від суду, оскільки ймовірна можливість переховування ОСОБА_7 від суду підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, передбачають, зокрема, покарання у виді позбавлення волі до трьох років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченої переховуватись від суду. Окрім того, матеріали справи містять відомості, що вироком Тернопільського районного суду Тернопільської області від 14.05.2025 року ОСОБА_7 засуджена за ч. 4 ст. 186 КК України, ст. 69 КК до 3 років 3 місяців обмеження волі. І покарання за даним вироком не відбуте в повному обсязі. 3) також суд дійшов висновку і про існування ризику незаконного впливу обвинуваченої на потерпілу і свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до норм кримінального процесуального права, суд може обґрунтовувати свої висновки лише тими свідченнями, які він сприйняв безпосередньо під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому та/або прокурору, а також і посилатися на такі показання, а тому ризик впливу на свідків існує не лише на стадії досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в цій справі містяться відомості про те, що кримінальні провадження відносно ОСОБА_7 перебувають на розгляді ряду судів м.Харкова, м.Києіва, м.Одеси, м.Полтави, з чого слідує, що належних висновків щодо своєї поведінки ОСОБА_7 не зробила і на переконання суду може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, відповідно до ст. 178 КПК України суд врахував існування вищезазначених ризиків, та те що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні корисливого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, знаходилася у розшуку, кримінальні провадження відносно неї знаходяться в провадженні судів м.Харкова, м.Києва, м.Полтави та м.Одеси, в звязку із чим дійшов висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвиунваченої та виконання нею обов`язків, передбачених ст. 177 КПК України, та вважав, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим у судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України.

Достовірних даних про стан здоров`я, що унеможливлює перебування обвинуваченої в умовах ізоляції від суспільства суду не надано.

При визначенні розміру застави судом враховано обставини кримінального правопорушення, тяжкість правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , та визначив максимальний розмір застави, передбачений процесуальним законом, що на думку суду буде необхідною для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених цим Кодексом.

З наведеного вище вбачається, що обставини, на які посилається обвинувачена в клопотанні про зміну запобіжного заходу, вже були предметом дослідження під час вирішення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, будь-яких нових обставин, в тому числі щодо стану здоров`я обвинуваченої, яка потребує отримання медичної допомоги та така не може бути належним чином надана під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оцінку яким ще не було надано, та які могли б бути підставою для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу, в клопотанні не наведено, встановлені щодо обвинуваченої ризики, що були підставою для застосування до неї запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою з визначенням максимального розміру застави, передбаченого п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, на даний час не змінились, відтак відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Слід також зазначити, що суд не відхиляє доводів на користь обвинуваченої, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальним ризикам.

Керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 201, 331, 372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання обвинуваченої про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 13.11.2025 року.

Суддя ОСОБА_1