Справа № 157/49/26
Провадження №1-кс/157/17/26
УХВАЛА

15 січня 2026 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , на незаконне затримання у кримінальному провадженні № 0000013 від 13.01.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

Представник ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на незаконне затримання, яку мотивує тим, що у межах кримінального провадження № 0000013 від 13.01.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, 13 січня 2026 року затримано ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України, про що 13 січня 2026 року складено протокол затримання особи.

Відповідно до змісту цього протоколу, складеного 13 січня 2026 року о 16 год 18 хв у приміщенні Камінь-Каширського РВП на вул. Шевченка, 6, у м. Камінь-Каширський, ОСОБА_3 фактично затримано слідчим ОСОБА_6 о 12 год 45 хв 13 січня 2026 року неподалік від с. Бірки Камінь-Каширського району Волинської області на автомобільній дорозі Т-03-08, за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

У ході конфіденційного побачення з клієнтом, він повідомив, що в дійсності його було затримано працівниками сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП близько 3 год 00 хв, а не о 12 год 45 хв, як про те вказують працівники поліції, після його затримання було викликано слідчо-оперативну групу, яка по прибуттю на місце події провела за відсутності його добровільної згоди та без роз`яснення прав затриманої особи (зокрема, права не надавати дозвіл на проникнення до нього та права на забезпечення участі в цій слідчій дії захисника) несанкціонований обшук автомобіля, котрим користувався тієї ночі підозрюваний, а також особистий обшук, за наслідком яких було вилучено вищезгаданий транспортний засіб та належний ОСОБА_3 мобільний телефон, його несвоєчасно доставили до найближчого відділення органу досудового розслідування відділку поліції в м. Камінь-Каширський.

Про невідповідність часу свого затримання підозрюваний також скаржився і відповідальній за дотриманням прав людини посадовій особі Камінь-Каширського РВП і це знайшло своє відображення у картці затриманого за № 2026-028921 від 13 січня 2026 року.

Також зазначив, що було грубо порушено п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), оскільки його незадокументоване затримання з 03:00 год до 12:45 год 13.01.2026 без складення протоколу затримання відбулося за відсутності попереднього дозволу суду.

ОСОБА_4 просить визнати незаконним затримання 13 січня 2026 року підозрюваного ОСОБА_3 на підставі п.п. 1-2 ч. 1 ст. 208 КПК України, встановити, що фактичне затримання ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні відбулось 13 січня 2026 року о 03 год 00 хв та доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Львові, провести перевірку відомостей, викладених у даній скарзі за фактом незадокументованого затримання ОСОБА_3 працівниками поліції під час його затримання у період часу з 3 год 00 хв до 12 год 45 хв 13 січня 2026 року неподалік від с. Бірки Камінь-Каширського району Волинської обл. на автомобільній дорозі Т-03-08.

Представник ОСОБА_4 і скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримали, просили дослідити фактичний час затримання особи, який не відповідає зазначеному в протоколі.

Слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомив, що безпосередньо перебував на місці події 13.01.2026 з 05:53 год. Рішення про затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України було прийнято після проведення обшуку в автомобілі та виявлення вилучених з обігу предметів та речовин. Тому саме о 12:45 год він прийняв рішення про достатність підстав для затримання особи і такий час фактичного затримання відобразив у протоколі. Після цього особі було роз`яснено права, повідомлено відповідні установи та близьких осіб про затримання.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію слідчого, вважає скаргу безпідставною. Зауважив, що законність затримання особи вважає таким, що відповідає нормам ст. 208 КПК України, у складеному протоколі слідчий відобразив той фактичний час затримання, коли здобув достатньо доказів для висновку про наявність підстав для затримання.

Заслухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_3 , його представника, прокурора та слідчого, ознайомившись зі змістом скарги та матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадку якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин

Частиною четвертою цієї статті передбачено, що уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч. 5 ст. 208 КПК України про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Статтею 209 КПК України встановлено, що особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Відповідно до ст. 42 КПК України підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

У судовому засіданні встановлено, що СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 13.01.2026 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 382 КК України.

Із протоколу затримання особи від 13.01.2026 вбачається, що слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні здійснив у порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України затримання ОСОБА_3 , зазначивши у протоколі час його фактичного затримання 12 год 45 хв 13 січня 2026 року.

Згідно з протоколом підставою для затримання особи стала сукупність очевидних ознак на місці події, які вказують, що саме ОСОБА_3 вчинив злочини. Як повідомив у судовому засіданні слідчий, такими ознаками є встановлені під час проведення обшуку транспортного засобу обставини, а саме: ОСОБА_3 без передбаченого законом дозволу перевозив предмет, зовні схожий на ручну осколкову гранату Ф-1, а також під час зупинки працівниками поліції переносив при собі цей боєприпас, який незаконно придбав за невстановлених обставин. Крім цього ОСОБА_3 незаконно зберігав з метою збуту розфасовану порошкоподібну речовину, схожу на наркотичний засіб, яку з тією ж метою незаконно придбав за невстановлених обставин.

Крім того зі змісту протоколу вбачається, що слідчий, який здійснював затримання ОСОБА_3 , повідомив затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, роз`яснив право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомив про затримання ОСОБА_3 його батька ОСОБА_7 , а також роз`яснив право вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Під час розгляду скарги не було здобуто відомостей та доказів, які б свідчили про порушення передбачених чинним законодавством прав особи при затриманні ОСОБА_3 та недотримання слідчим передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, тому в частині визнання незаконним затримання ОСОБА_3 скарга задоволенню не підлягає.

Сторона захисту стверджує, що ОСОБА_3 був затриманий 13 січня 2026 року о 03 год 00 хв і в подальшому перебував у статусі затриманої особи (у розумінні ст. 209 КПК України), таким чином протокол затримання не відображає фактичних обставин затримання ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

З наданих у судовому засіданні рапортів старшого інспектора та поліцейського СРПП ВПД № 1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області від 13.01.2026, протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , встановлено, що 13 січня 2026 року близько 03 год поліцейським та інспектором СРПП ВПД № 1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області відповідно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зупинено автомобіль марки «Chery», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Деревок Камінь-Каширського району Волинської області, який постановою Святошинського районного суду м. Києва позбавлений права керування транспортними засобами строком на п`ять років. Після цього ОСОБА_3 було затримано, викликано слідчо-оперативну групу та щодо останнього проводилися слідчо-оперативні дії.

Скаржник ОСОБА_3 зауважив, що після зупинки автомобіля під його керуванням його було затримано, тобто саме з цього часу він постійно перебував у супроводі поліцейських.

Слідчий суддя погоджується з цими аргументами сторони захисту про фактичний час затримання. Слідчий, який перебував на місці події 13.01.2026 та згодом складав протокол затримання особи, не обґрунтував під час розгляду скарги заявлений ним час фактичного затримання о 12 год 45 хв. Пояснення сторони обвинувачення, що в цей час слідчий дійшов переконання про достатність доказів для затримання в порядку ст. 208 КПК України, слідчий суддя вважає такими, що не узгоджуються з нормами ст. 209 КПК України. Незважаючи на те, що формально слідчий не побачив ознак того, що ОСОБА_3 силою або через підкорення наказу змушений залишатися поряд із уповноваженою службовою особою, слідчим суддею під час судового засідання встановлено, що фактичним часом затримання ОСОБА_3 є 03 год 00 хв 13 січня 2026 року. Саме з цього часу ОСОБА_3 постійно перебував поруч з поліцейськими СРПП, не відлучався та фактично не мав можливості вільно пересуватись до закінчення з`ясування обставин. Тому саме цей час фактичного затримання слідчий суддя вважає належно та логічно підтвердженим дослідженими матеріалами та не спростований будь-якими доказами стороною обвинувачення.

Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Беручи до уваги, що в судовому засіданні не встановлено вчинення насильницьких дій щодо ОСОБА_3 під час його затримання, крім зазначення неправильного фактичного часу затримання, інших порушень вимог законодавства під час затримання підозрюваного також не встановлено, слідчий суддя не знаходить підстав для надання доручення відповідному ТУ ДБР провести перевірку відомостей, зазначених у скарзі.

Дослідивши та проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявленої скарги, зокрема щодо фактичного часу затримання ОСОБА_3 , тому в цій частині скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 206, 208, 209, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу задовольнити частково.

Встановити, що фактичне затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000013 від 13.01.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, відбулось 13 січня 2026 року о 03 годині 00 хвилин.

Відмовити у задоволенні скарги у частині визнання незаконним затримання ОСОБА_3 та доручення ТУ ДБР у місті Львові провести перевірку за фактом незадокументованого затримання ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошено 20.01.2026 року о 18:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_12