Провадження по справі № 1-кп/367/1006/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при помічнику судді: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000094 від 30.01.2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище Пустарівське, Володарського району Київської області, громадянин України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт відносно, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та підписана сторонами угода про визнання винуватості від 18.08.2025 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що командир відділення вогневої підтримки 2 штурмового взводу розгородження штурмової роти розгородження військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_5 , обвинувачується у тому, що він за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 01.10.2024 з метою використання в особистих цілях, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.ст. 41, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, додатку № 1, затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576 «Про затвердження Положення про дозвільну систему», п. п. 2.8., 8.1., 8.9 Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», придбав бойові припаси, а саме: 50 патронів калібру 9х19 мм., 19 патронів калібру 5,56х45 мм., 17 патронів калібру 7,62х54 мм., два промислово виготовлені корпуси ручної осколкової гранати Ф-1, промислово виготовлений корпус ручної гранати РГД-5 та осколкову гранату ОГ-17 пострілу ВОГ-17 разом з запалом дистанційної дії УЗРГМ, які зберігав за місцем свого проживання у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту виявлення та вилучення вказаних предметів працівниками поліції під час санкціонованого обшуку.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у придбанні та зберіганні бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

18.08.2025 року по кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000094 від 30.01.2025 року між начальником першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 , за участю його захисника ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.1 ст. 263 КК України. Обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання, з урахуванням обставин, що пом`якшують обвинуваченому покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням. Крім того, прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо, умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_4 також просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно п.1) ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватими, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

В підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження, підтримали угоду про визнання винуватості, вважали її обґрунтованою та наполягали на її затвердженні.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України та що укладення угоди сторонами є добровільним.

Разом з тим, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами чинного законодавства, інтересам суспільства чи окремих громадян, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Вказані обставини, свідчать про те, що укладення угоди про визнання винуватості не буде суперечити правам та інтересам обвинуваченого.

Судом встановлено, що сторони за угодою про визнання винуватості погодили призначення покарання з урахуванням положень ст. ст. 65-67, 263 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст. 263 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винними, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, та за вимогами п.1) ч.4 ст. 469 КПК України передбачено можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо тяжких злочинів.

З огляду на викладене, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який згідно характеристики за місцем проживання характеризується посередньо, скарг та повідомлень від сусідів не надходило, згідно бази ІПНП неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, знаходиться в розшуку як дезертир СЗЧ, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, проходить службу за призовом під час мобілізації, на особливий період в Збройних Силах України, є учасником бойових дій, щиро каявся, раніше не судимий, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без відбування покарання та на підставі ст.75 КК України обвинуваченого від призначеного покарання звільняє, якщо протягом випробувального строку, ухваленого судом, він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, покладені на нього судом відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта в даному провадженні суд відшкодовує за рахунок обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. ст.314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18.08.2025 року між начальником першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Речові докази по справі:

- змив з корпусу предмета, зовні схожого на гранату Ф1 із заглушкою з полімерного матеріалу білого кольору (запакованого в конверт №1); змив з корпусу предмета, зовні схожого на гранату Ф1 із заглушкою з полімерного матеріалу білого кольору (запакованого в конверт №2); змив з корпусу предмета, зовні схожого на гранату Ф1 із заглушкою з полімерного матеріалу коричневого кольору (запакованого в конверт №3); змив з корпусу предмета, зовні схожого на гранату Ф1 із заглушкою з полімерного матеріалу коричневого кольору (запакованого в конверт №4); змив з корпусу предмета, зовні схожого на гранату РГД-5 (запакованого в конверт №5); змив з корпусу предмета, зовні схожого на гранату РГД-5 (запакованого в конверт №6); змив з корпусу предмета, зовні схожого на саморобний вибуховий пристрій на базі гранатометного пострілу ВОГ-17 (запакованого в конверт №7) - знищити;

- 50 патронів калібру 9х19 мм., 19 патронів калібру 5,56х45 мм., 17 патронів калібру 7,62х54 мм доручити СУ ГУ НП в Київській області передати - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертиз:

- відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000026 від 17.03.2023 року висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 17.10.2024 № СЕ-19/111-24/58222-БЛ у розмірі 1989,75 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень (сімдесят п`ять) копійок;

- відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000026, висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 20.11.2024 № СЕ-19/111-24/57946-ВТХ у розмірі 5571,30 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят один) гривня (тридцять) копійок;

- відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000026, висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 30.12.2024 № СЕ-19/111-24/58094-ВТХ у розмірі 9550,80 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень (вісімдесят) копійок.

З підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, на вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженому з моменту отримання копії вироку.

Роз`яснити засудженому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 Кримінального кодексу України, а також тягне за собою наслідки, встановлені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення буде вручено обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1