справа № 619/1674/25
провадження № 1-кп/619/329/25
ВИРОК

іменем України

2 жовтня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000077 від 23.01.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , на посаді номера обслуги кулеметного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки, у військовому званні солдат, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останнє 09.05.2024 Київським районним судом м. Харкова за ст. 389-2, ч. 1 ст. 71 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.09.2024 №260 солдат ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду номера обслуги кулеметного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з військовим квитком серії НОМЕР_2 у відомостях про дозвіл на носіння зброї, за солдатом ОСОБА_5 закріплено автоматична зброя FN SCAR-4 N?4112563 від 03.12.2024 року.

Згідно з ст. 68 Конституції України ОСОБА_5 зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції країни покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Органи військового управління забезпечують неухильне додержання вимог Конституції України стосовно того, що Збройні Сили України не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів державної влади чи перешкоджання їх діяльності. Ніякі надзвичайні обставини, накази чи розпорядження командирів і начальників не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій по відношенню до цивільного населення, його майна та навколишнього середовища. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу військовослужбовці несуть відповідальність згідно з законом. Права і обов?язки військовослужбовців, які залучаються до здійснення заходів, передбачених частиною четвертою цієї статті, визначаються законом.

Відповідно до вимог ст. 9, 11, 16, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1,4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_5 був зобов?язаний додержуватись Конституції і Законів України, бути прикладом високої культури, скромності та витримки, з повагою відноситися до спів службовців, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх справними, чистими та готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї.

Порушуючи нормативно-правові акти ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став на шлях злочинної діяльності за наступних обставин.

ОСОБА_5 , 23.01.2025 близько 13 год. 05 хв., знаходячись на вулиці, біля будинку N?88 по вулиці Гагаріна, в смт. Мала Данилівка, Харківського району, Харківської області, відповідно до виписки із медичної стаціонарного хворого N?98 від 29.01.2025, перебуваючи в стані наркотичного сп?яніння, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, відпочинок спокій громадян, з мотивів явної неповаги до суспільства, загальноприйнятих норм моралі, нахабно виявляючи зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві правил поведінки, безпричинно, дістав з-під своєї куртки автоматичну зброю FN SCAR-4 N? НОМЕР_3 та почав погрожувати громадянину ОСОБА_6 та громадянці ОСОБА_7 наставляючи в їх бік вище вказану вогнепальну зброю. На законні вимоги ОСОБА_6 припинити хуліганські дії не реагував. Після чого продовжуючи свої хуліганські дії, наказав потерпілому ОСОБА_6 піти в лісосмугу (посадку) та проявляючи особливу зухвалість, зробив два постріли в повітря.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

Позиції сторін кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що достеменно встановлено, що інкримінований злочин вчинений обвинуваченим, а тому просить суд визнати ОСОБА_5 винуватим та з урахуванням положень ст. 71 КК України призначити покарання за ч. 4 ст. 296 КК України, у виді 4 років позбавлення волі, цивільний позов задовольнити.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, підтвердив правильність викладених в обвинувальному акті обставин, пояснивши про обставини вчинення кримінального правопорушення так, як про це зазначено в обвинувальному акті. Зазначив, що раніше не був знайомим з потерпілим. За два дня до вчинення злочину вживав наркотичний засіб канабіс. 23 січня 2025 року він дійсно перебував у в смт. Мала Данилівка, дістав автоматичну зброю та нахабно погрожував громадянину ОСОБА_6 . Потім наказав потерпілому ОСОБА_6 піти в лісосмугу (посадку) та зробив два постріли у повітря. Вказав, що дуже шкодує про вчинене та розкаюється. Просив суворо не карати, врахувати, що він брав участь у бойових діях. Цивільний позов визнав у повному обсязі. Також в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 попросив вибачення у потерпілого ОСОБА_6 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 - ОСОБА_4 просила врахувати, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, розкаявся, визнав цивільний позов, брав участь у бойових діях, був контужений та поранений. Бажає надалі проходити військову службу. Просила при призначенні покарання застосувати положення ст. 75 КК України.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтримав цивільний позов, просив задовольнити, просив суворо не карати ОСОБА_5 .

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення, а також вважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення, яке йому інкриміновано. Надав свідчення щодо місця, часу, та способу його вчинення, підтвердивши правильність викладених в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро розкаявся.

Беручи до уваги, що прокурор та потерпілий також не оспорювали фактичні обставини провадження (надані в судовому засіданні показання обвинуваченим), і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і у суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що він себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під тиском.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в повному обсязі обвинувачення та відвертому визнанні своєї провини, осуду своїх дій, ставленні обвинуваченого до вчиненого, визнанні цивільного позову у повному обсязі.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України є перебування обвинуваченого в наркотичному сп`янінні.

Мотиви призначення покарання.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ст. 50 КПК України).

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особистість обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, перебуває на посаді номера обслуги кулеметного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. За час проходження військової служби ОСОБА_5 зарекомендував себе незадовільно.

З урахуванням викладених обставин, характеру та виду вчиненого злочину, їх наслідків, особи обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявності обставини, що пом`якшує покарання, та обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого після вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 3 років позбавлення волі та відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України із застосуванням положень ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 09.05.2024 та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

З огляду на підвищену суспільну небезпеку вчинених ОСОБА_5 діянь підстав для застосування до обвинуваченого при призначенні покарання ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Призначення ОСОБА_5 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 100 000 грн підлягає задоволенню, з таких підстав.

За правилами ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 в розмірі 100 000 грн про відшкодування моральної шкоди, підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки повністю визнається обвинуваченим, при цьому суд керується ст. 23 ЦК України та виходить з принципів розумності, виваженості та справедливості.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні, а саме за проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-25/4096-БЛ від 17.02.2025 в сумі 1 591,80 грн, судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-25/4098-БЛ від 17.02.2025 в сумі 1 591,80 грн, судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-25/4100-БЛ від 17.02.2025 в сумі 1 591,80 грн, судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-25/4097-БЛ від 17.02.2025 в сумі 1 591,80 грн,. судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-25/4095-БЛ від 18.02.2025 в сумі 1 591,80 грн, судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-25/4099-БЛ від 17.02.2025 в сумі 1 591,80 грн., відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України із застосуванням положень ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 09.05.2024 та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання - 23 січня 2025 року, зарахувавши у строк відбування покарання період тримання під вартою з 23 січня 2025 року по 2 жовтня 2025 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди -- 100 000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-25/4096-БЛ від 17.02.2025 в сумі 1 591,80 грн, судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-25/4098-БЛ від 17.02.2025 в сумі 1 591,80 грн, судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-25/4100-БЛ від 17.02.2025 в сумі 1 591,80 грн, судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-25/4097-БЛ від 17.02.2025 в сумі 1 591,80 грн,. судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-25/4095-БЛ від 18.02.2025 в сумі 1 591,80 грн, судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-25/4099-БЛ від 17.02.2025 в сумі 1 591,80 грн.

Речові докази:

- відеозаписи з камери відео реєстратора з подіями від 23.01.2025, які долучені до матеріалів кримінального провадження- залишити в матеріалах справи;

- зброю «Scar-Lcal 5,65х45» з номером НОМЕР_4 , яка запакована у мішок з биркою з підписами понятих, гільза 5,56х45 мм-1 шт, магазин до автоматичної зброї з набоями в кількості 26 шт, гільза 5,56х45 мм-1 шт, гільза 5,56х45мм-1шт, гільза 5,56х45 мм-1 шт, які зберігаються на території ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області повернути військовій частині НОМЕР_1 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1