Дата документу 03.11.2025
Справа № 334/6320/25
Провадження № 1-кп/334/647/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника -адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за № 0001027 від 22.05.2025 року за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Балки Василівського району Запорізької області, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, має середню-спеціальну освіту, перебуває на посаді навідника 3 механізованого відділення-бойової машини 3 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «рядовий», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-08.10.2001 року вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 187 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки;

- 06.02.2003 року вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до чотирьох років трьох місяців позбавлення волі, звільнений 29.01.2007 року з відбуттям строку;

- 16.05.2007 року вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст.ст. 69, 70 КК України, до трьох років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 26.02.2010 року по відбуттю строку покарання;

- 23.05.2013 року вироком Запорізького районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;

- 14.05.2014 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до чотирьох років десяти днів позбавлення волі, 16.11.2016 року звільнений умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 1 місяць 24 дні;

- 24.04.2018 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк чотири місяці;

- 27.09.2018 року вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України, до арешту строком на п`ять місяців;

- 07.11.2018 року вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, із застосуванням ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України, до п`яти місяців арешту, 11.01.2019 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- 09.01.2019 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ст. ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до двох років позбавлення волі з іспитовим строком на один рік. 20.01.2020 року вирок змінено Запорізьким апеляційним судом, призначено покарання, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, з урахування вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2018, - два роки три місяці позбавлення волі;

- 29.10.2020 року вироком Запорізького районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до двох років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Долгинцевського районного суду м. Кривого Рогу від 11.02.2020 року, остаточно призначено покарання - чотири роки два місяці позбавлення волі;

- 08.02.2021 року вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 29.10.2020 року, до чотирьох років двох місяців позбавлення волі, 11.11.2022 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 10 місяців 13 днів;

- 03.06.2024 року вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ст. ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до одного року п`яти місяців позбавлення волі. 28.11.2024 року вирок скасовано Запорізьким апеляційним судом, справу закрито на підставі ст. 284 ч.1 п. 4-1 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння;

- 10.12.2024 року до Запорізького районного суду Запорізької області скеровано клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за ст.44 КК України за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 19.12.2024 року, звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України, кримінальне провадження за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, закрито;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, 09 травня 2025 року, у період часу з 09 год 00 хв. по 10 год. 00 хв., перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де спільно із ОСОБА_6 розпивав алкогольні напої. В цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_4 09 травня 2025 року, у період часу з 09 год 00 хв. по 10 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зі столу у спальній кімнаті викрав мобільний телефон «Samsung «A34» 6/128 Gb, в корпусі фіолетового кольору, IMEI: НОМЕР_2 , вартістю 5640 грн., в якому була встановлена сім-карта оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, які на праві власності належить ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись вищезазначеним мобільним телефоном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі та дав відповідні свідчення. У скоєному щиро розкаявся.

Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною, і кваліфікує його дії за ч.4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до тяжкого злочину.

Також, згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню. Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує його відношення до вчиненого, дані про його особу, те що останній раніше неодноразово був засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, знову скоїв корисливе кримінальне правопорушення. У зв`язку з чим, суд вважає, що обвинувачений схильний до стійкої злочинної діяльності, що характеризує його, як негативну особу, і його виправлення не можливе без ізолювання від суспільства. Однак, враховуючи, що обвинувачений вину свою визнав, у скоєному щиро розкаявся, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, а також думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, суд вважає можливим призначати ОСОБА_4 покарання в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.4 ст.185 КК України, що, на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати. Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: інформаційний носій (диск СD-R) з записами з камер спостереження, розташованих у приміщенні ломбарду «Перший» за адресою: м.Запоріжжя, вул. Щаслива, 14, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1