Провадження № 1-кс/638/2998/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , перевіривши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у міста Полтаві, в порядку ч.1 ст.303 КПК України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Харкова зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у міста Полтаві, в порядку ч.1 ст.303 КПК України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя, ознайомившись із поданою скаргою, приходить до висновку, що скаргу необхідно повернути заявнику, виходячи з наступного.

За положеннями статті 1 КПК України на території України порядок кримінального провадження визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень КУ, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до статті 2 КПК України, зокрема є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За імперативними вимогами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до загальних засад кримінального провадження, викладених у ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати, крім іншого, таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права (п.1) та законність (п.2), згідно з якими кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України). Під час кримінального провадження суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК України).

При цьому згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Так, відповідно до ст.218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Відповідно до ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 цього кодексу, з урахуванням положень Глави 26 КПК України.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначена територіальна підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування, оскарження яких регламентоване главою 26 цього Кодексу. Однак, виходячи зі змісту положень п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 6 ст.9, ч. 2 ст. 132 КПК України скарги в порядку ст.303 КПК України подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування кримінального провадження, якого стосується скарга.

Згідно зі ст.32 КПК України можна дійти висновку, що подання скарги до суду, не за місцем розташування органу або роботи посадової особи, рішення, дії чи бездіяльність якої оскаржується, є порушенням територіальної підсудності.

За приписами ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу. При цьому органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні, враховуючи системний аналіз положень п.8 ч.1 ст.3 КПК України та ч.1 ст.38 КПК України, є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ, а його підрозділ (управління, відділ) визначений у ч.1 ст.38 КПК України.

З урахуванням вказаних приписів, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування підлягає здійсненню слідчим суддею першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Окрім того, у пункті 3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13 від 05.04.2013 роз`яснено, що прямої вказівки щодо підсудності розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування (окрім підсудності Вищого антикорупційного суду) норми закону не містять, але виходячи з того, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244), то, з урахуванням положень ч.6 сть.9 КПК України таке правило підлягає застосуванню й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч.1 ст.306 КПК України).

Таким чином, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядаються за правилами Глави 26 КПК України слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог статей 32, 33 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності.

Зазначена правова позиція також неодноразово була відображена в інших листах ВССУ й залишається незмінною. Отже, відповідно до зазначених норм та судової практики, яка є усталеною в цьому питанні, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які оскаржуються відповідно до вимог ст.303 КПК України, повинні розглядатися слідчим суддею місцевого суду, в межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, незалежно від того чи оскаржується рішення, дії або бездіяльність слідчого чи прокурора.

З огляду на те, що Територіальне управління Держаного бюро розслідувань, розташоване у міста Полтаві як орган досудового розслідування, не знаходиться на території Шевченківського районного суду міста Харкова, вказана скарга не підсудна Шевченківському районному суду міста Харкова.

Згідно з ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З огляду на викладене наявні правові підстави для повернення скарги, а тому скаргу слід повернути заявнику для звернення до належного суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у міста Полтаві, в порядку ч.1 ст.303 КПК України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути особі, яка звернулась зі скаргою.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1