СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1594/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002153 від 18.06.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, офіційно не працює, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , раніше судимий

-10.04.2025 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони та інші учасники провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002153 від 18.06.2025 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення останнього у вчиненні тяжкого злочину, наявність ризиків його переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення нового кримінального правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, вважав, що ризики, наведені прокурором, є формальними, оскільки обвинувачений має сім`ю, постійне місце проживання у м. Києві, тяжкість інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання під вартою, у кримінальному провадженні вже досліджені письмові докази, переглянуті відеозаписи, свідки обвинувачення до суду не з`являються, досліджені на цей час судом докази не підтверджують вину обвинуваченого, відтак просив змінити запобіжний захід на домашній арешт на певний період доби.

Обвинувачений ОСОБА_3 також заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, просив врахувати наявність у нього постійного місця поживання у м. Києві, запевняв, що не має наміру переховуватись від суду, відтак просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, серед іншого, є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з матеріалами даного кримінального провадження ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Що стосується наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то слід зазначити, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його вини, дійсно може переховуватись від суду. Водночас, суворість можливого покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою.

Крім того, існує ризик щодо можливого вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки останній до затримання суспільно-корисною працею не займався, міцних соціальних зав`язків не має, джерела його доходів суду не відомі, що свідчить про відсутність офіційно підтверджених засобів для проживання та наявність ризику отримання їх злочинним шляхом.

Також, на думку суду, на даній стадії провадження продовжують існувати ризики, передбачені п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість незаконно впливати на свідків та перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Разом із тим, на переконання суду, прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.

Суд вважає слушними доводи захисника про те, що на даний час відпала необхідність у подальшому триманні обвинуваченого під вартою. Дійсно, письмові докази та відеозаписи судом вже досліджено, свідки сторони обвинувачення до суду не з`являються, попри їх неодноразові виклики судом, клопотань щодо їх примусового приводу від прокурора не надходило. На даний час також невирішеним є питання щодо реальної вартості майна, викрадення якого інкримінується обвинуваченому, зважаючи на те, що представник потерпілого категорично не бажає брати участь у справі та зазначає, що претензій до обвинуваченого не має.

Суд, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він частково визнає свою вину, зареєстрований та фактично проживає у м. Києві, тобто має постійне місце проживання, а саме в квартирі

АДРЕСА_3 , де проживає разом із матір`ю, братом, тіткою, хрещеним та його сином.

За сукупності таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та змінити його на інший, більш м`який, у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки прокурор хоча і довів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, проте встановлені під час розгляду клопотання обставини не є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не може на даному етапі запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 314-316, 615 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 60 днів, тобто до 12 грудня 2025 року (включно), заборонивши йому без дозволу суду залишати місце свого фактичного проживання за адресою:

АДРЕСА_2 цілодобово.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вказаний строк обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) цілодобово не відлучатись з місця свого фактичного проживання за адресою:

АДРЕСА_2 без дозволу суду;

2) прибувати до суду за першою вимогою;

3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

4) утримуватись від спілкування з представником потерпілого та свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Виконання ухвали покласти на Святошинське УП ГУНП у м. Києві, а контроль за її виконанням - на прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 15.10.2025 о 09 год. 45 хв.

Суддя ОСОБА_6