Номер справи 703/1328/17
УХВАЛА

07 січня 2026 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області заяву про відвід головуючому у справі №703/1328/17 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

у с т а н о в и в :

В провадженні судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_7 перебуває справа №703/1328/17 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

24.12.2025, під час судового розгляду, захисником обвинуваченої ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_5 заявлений відвід головуючому судді ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні, що був підтриманий обвинуваченою та адвокатом ОСОБА_6 .

Відповідна заява мотивована тим, що 22.01.2025 головуючий відмовив стороні захисту в задоволенні клопотання про витребування медичних документів щодо ОСОБА_8 в той час як стороною захисту висловлено обґрунтовані сумніви щодо причин смерті вказаної особи. 09.07.2025 судом відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про витребування медичної документації на ім`я обвинуваченої, якою підтверджується наявність в останньої хронічних захворювань, внаслідок чого протиправне поводження загиблого щодо обвинуваченої ОСОБА_4 завдавало їй нестерпних болю та страждань. 30.10.2025 судом відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про допит в судовому засіданні судового експерта, яким на замовлення сторони захисту виконана психологічна експертиза щодо обвинуваченої, а також в задоволенні клопотання про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи обвинуваченої. Крім того, під час дослідження доказів судом не взятий до уваги висновок експерта №Е/01/13/25 від 04.06.2025.

Вказані вище дії судді суперечать принципу неупередженості суду та викликають в сторони захисту сумніви у об`єктивності судді ОСОБА_7 , можуть свідчити про його пряму заінтересованість в результаті розгляду справи або ж наявність тиску зі сторони потерпілої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді.

Головуючий в справі в судове засідання не з`явився, обвинувачена ОСОБА_4 , захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні заяву про відвід підтримали, просили задовольнити.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, необхідній для вирішення заявленого відводу, приходжу до наступного.

Кримінальне провадження №703/1328/17 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, перебуває на розгляді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області після скасування 31.03.2021 Черкаським апеляційним судом вироку від 22.12.2020, передане в провадження судді ОСОБА_7 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 16.07.2021.

Станом на час заявлення відводу головуючому, судом продовжувався судовий розгляд та проведене дослідження переважної більшості доказів, наявних в кримінальному провадженні, що не заперечується стороною захисту.

Ст. 124 Конституції України регламентовано, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

В ст. 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В розумінні ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Відповідно до частини 1 статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-76 КПК України (щодо суддів), суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами судді може бути заявлений відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України підставою для відводу судді є, зокрема, наявність інших обставин, окрім передбачених пунктами 1-3 відповідної частини статті, що викликають сумнів у його неупередженості.

Вказані вимоги КПК України усувають можливу упередженість судді при здійсненні судового розгляду кримінального провадження, сприяють підвищенню рівня довіри учасників і громадськості до суду та винесених ним рішень.

З метою дотримання загальновизнаних інституційних гарантій правосуддя таких як незалежність і безсторонність суду, усунення судді відбувається через самовідвід (самоусунення) або на підставі заяви про відвід, поданої особою, що бере участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до частин 3-5 статті 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

За обставинами даної справи, відвід головуючому заявлений під час здійснення судового розгляду, а відповідна письмова заява не містить належного обґрунтування підстави або підстав заявленого відводу з огляду на наступне.

В положеннях ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вказане положення узгоджується зі статтею 9 Конституції України, що встановлює пріоритет міжнародного права в Україні.

Суд керується усталеною практикою ЄСПЛ в оцінці вмотивованості відводу, зокрема критеріями, що були сформульовані у справі «Мироненко та Мартенко проти України» (рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року, заява №4785/02, параграфи 66-71) та в основоположних справах Wettstein проти Швейцарії (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року, заява №33958/96, параграфи 42-44) та «Kyprianou проти Кіпру» (рішення ЄСПЛ від 15 грудня 2005 року, заява №73797, параграфи 119, 121). ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявникам потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, тощо).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 - суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи втому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. А саме, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається. Раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи, як важливий свідок. Суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі. Суддя не може бути відсторонений від участі у розгляді справи в тому випадку, коли жодний інший суд не може бути призначений для розгляду даної справи або через терміновий характер справи, коли зволікання в її вирішенні може призвести до серйозної судової помилки.

В постанові від 06.02.2019 в справі №761/37267/16-ц Верховний Суд послався на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» та зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи в тій мірі, що є необхідною для прийняття процесуального рішення щодо відводу, суд вбачає одну підставу для відводу, на яку посилаються заявники - сумнів у безсторонності та неупередженості судді під час розгляду справи і такий пов`язаний із прийнятими головуючим процесуальними рішеннями, що не підлягають окремому оскарженню відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства, серед яких ухвали, постановлені без виходу до нарадчої кімнати 14.07.2025, 24.11.2025, а також оформлене письмовою ухвалою 24.11.2025, інших підстав, які б ставили під сумнів безсторонність головуючого в справі, не вбачається.

За обставинами даної справи, 18.03.2025 суд протокольно відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про витребування медичних документів, що стосуються особи, яка загинула внаслідок кримінального правопорушення; 14.07.2025 суд протокольно залишив клопотання сторони захисту про витребування медичних документів, що стосуються особи обвинуваченої без задоволення; 24.11.2025 суд ухвалою відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи; того ж дня, суд, не видаляючись до нарадчої кімнати, відмовив у задоволені клопотання, заявленого адвокатом ОСОБА_5 про виклик для допиту в судовому засіданні судового експерта ОСОБА_9 , який на замовленням сторони захисту виконав психологічну експертизу.

Ураховуючи наведені у заяві обставини, заявлений відвід не містить належних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді ОСОБА_7 , передбачених КПК України та зводиться до незгоди із прийнятими ним процесуальними рішеннями, зокрема про відмову у задоволенні клопотань сторони захисту. Проте, така обставина жодним чином не свідчить про наявність сумніву в об`єктивності, неупередженості чи безсторонності судді, який є головуючим у справі.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення.

Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК. Незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу, а чинним КПК України чітко передбачено постановлення суддею ухвал без виходу до нарадчої кімнати, тобто в усній формі.

Так, відповідно до ст. 321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Суд звертає увагу, що процесуальні рішення суду, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по кримінальному провадженню з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

В ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення - зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

З урахування зазначеного, суд не вбачає підстав, передбачених ст. 75 КПК України, для відводу судді ОСОБА_7 , тому у задоволенні заяви належить відмовити.

Керуючись ст. 75, 80-82, 369, 372, 392 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження №703/1328/17 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 13.01.2026.

Суддя ОСОБА_1