Справа № 644/5453/23
н.п. 1-кп/644/260/25
В И Р О К

іменем України

18 грудня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, в залі суду, кримінальне провадження №0000433 від 17.03.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, приватного підприємця, з професійно-технічною освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

На підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан, який триває і по цей час.

14 березня 2023 року приблизно о 13:00 год., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебував в квартирі АДРЕСА_3 , де проживав потерпілий ОСОБА_6 , та отримав від потерпілого належну йому банківську картку № НОМЕР_1 АТ КБ "ПриватБанк" для зняття коштів у якості оплати товару придбаного у нього потерпілим на суму 1 700 грн. В цей час у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів з банківського рахунку потерпілого.

Так, ОСОБА_5 реалізуючи свій раптовий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів, діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді порушення суспільних відносин у сфері власності, та бажаючи їх настання, будучи впевненим, що його дії залишаться непоміченими, приїхав до банкомату АТ КБ «Приватбанк», який розташований в супермаркеті «Класс» заадресою: м. Харків, пр-т. Архітектора Альошина 8, де володіючи інформацією про пін-код банківської картки в період з 13:47:03 по 13:49:45, таємно, викрав шляхом зняття з рахунку потерпілого ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 17 300,00 грн.

Після чого, ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні, у якості обвинуваченого, ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини скоєння злочину, як вони викладені вище. Просив суворо не карати.

Прокурор, обвинувачений та його захисник вважали за доцільне розглянути справу в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28.12.2024, потерпілий по справі ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис 15886.

Судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та суд упевнився у добровільності їх позиції. Учасникам кримінального провадження роз`яснено те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, суд за згодою прокурора, обвинуваченого та його захисника і у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, дійшов до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується положеннями ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні міри покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дочку, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, є приватним підприємцем, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину та судовому розгляду.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових кримінальних правопорушень і досягнення інших цілей покарання, враховуючи обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до скоєного, думку прокурора , який вважав за можливе призначити покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо при призначенні йому покарання за скоєння злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі.

Також суд, вважає за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, та призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком. При цьому, суд враховує наступні обставини: наявність постійного місця проживання у обвинуваченого, за яким він характеризується позитивно, та те, що під час проведення досудового розслідування, судового розгляду відсутні будь-які відомості, які б свідчили про ухилення обвинуваченого від органів досудового розслідування або суду. Поведінка обвинуваченого, який свою вину не заперечував, жалкує про вчинене, засуджує свої дії та просить надати можливість виправитись без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, на думку суду свідчать про усвідомлення ним протизаконності вчинених злочинних дій.

За правилами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Реалізація даної норми становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності вказують на можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

З урахуванням наведених вище обставини в їх сукупності, та з огляду на те, що обраний захід примусу має найбільш сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства і така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України, витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування понесені судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/5780-ТВ від 30.05.2023 у сумі 956,00 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених кримінальним правопорушенням залишити без розгляду, у зв`язку із смертю потерпілого.

Питання щодо речових доказів вирішується судом відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд ,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 від відбуття призначеного йому за вироком покарання звільнити з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку: періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь державного бюджету України витрати пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/5780-ТВ від 30.05.2023 у сумі 956,00 грн.

Речові докази: паперові конверти з CD-R дисками, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку вручити прокурору і обвинуваченому негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Харова.

Головуючий суддя: ОСОБА_1