Справа № 489/9849/25
Провадження № 1-кс/489/3519/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

06 грудня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0001313 від 04.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 19.08.2024 Ленінським районним судом м. Миколаєва (з урахуванням ухвали Миколаївського апеляційного суду від 03.09.2024) до 100 год громадських робіт та 07.07.2025 Інгульським районним судом м. Миколаєва за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки,

встановив:

Слідчим відділом ВП №2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю передбачених ст. 177 КПК України ризиків того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Прокурор підтримала подане клопотання та просила його задовольнити. Вирішення питання про заставу залишила на розсуд суду.

Підозрюваний у судовому засіданні підтвердив знайомством з ОСОБА_7 , познайомилися рік тому, близько пів року перебувають у стосунках, два місяці тому дізнався, що їй 12 років. Підтвердив те, що ОСОБА_8 залишалася у нього вдома ночувати, відповідати на питання про інтимні стосунки між ними відмовився. Бабуся, з якою підозрюваний проживає, була проти цих стосунків. Пропускав явки до орану пробації через стан здоров`я, про що повідомляв уповноважену особу, намагався працевлаштуватися, алкоголь вживає рідко. Заперечував проти тримання під вартою, просив застосувати домашній арешт.

Захисник підозрюваного заперечував проти клопотання, просив застосувати цілодобовий домашній арешт. Підозра не деталізовано, оскільки не зазначено коли, де та яким чином вчинено кримінальне правопорушення, в якому підозрюють ОСОБА_5 . Ризик переховування можна зменшити шляхом застосування домашнього арешту. Невідомо, коли було вчинено кримінальне правопорушення, до чи після вироку суду та призначення іспитового строку. Ризик впливу на свідків та потерпілу можна зменшити, поклавши обов`язок не спілкуватися з ним.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що у невстановлені під час досудового розслідування дату та час ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що ОСОБА_9 є малолітньою, вчинив щодо останньої дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним, анальним або оральним проникненням у тіло з використанням геніталій, незалежно від її добровільної згоди.

04.12.2025 о 20:45 год ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05.12.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Підозра у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: копіями протоколу прийняття заяви ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 04.12.2025; протоколу огляду місця події від 04.12.2025; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 04.12.2025; протоколу затримання підозрюваного; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 04.12.2025; протоколу освідування особи від 04.12.2025; протоколу допиту малолітньої потерпілої від 04.12.2025; протоколу огляду речей від 04.12.2025; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 05.12.2025.

Обґрунтованість підозри на даному етапі не вимагає доведення вказаних фактів та вини підозрюваного у вчиненому діянні поза розумним сумнівом.

Посилання сторони захисту на відсутність деталізації в повідомленні про підозру не свідчать про її необґрунтованість, зважаючи на зібрані на даний час органом досудового розслідування докази. Кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, сторона обвинувачення вправі змінити підозру, коли виявить більше фактичних даних. Факт інтимних стосунків між підозрюваним та потерпілою підтверджується показаннями свідка та самої потерпілої.

Згідно зі ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Суд вважає доведеним ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, має достатню обізнаність, щоб розуміти тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення та покарання за його вчинення, соціальні зв`язки не стримали його від вчинення кримінальних правопорушень; не працює та не навчається; відсутнє джерело доходів. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів". Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, а така можливість у даному кримінальному провадженні, з огляду на характер злочину, що розслідується, об`єктивно та беззаперечно існує.

Ризик впливу на потерпілу та свідків здається суду переконливим, оскільки підозрюваний шляхом вмовляння, переконання чи погроз може вплинути на них з метою зміни показань. Обставини, встановлені на даний час органом досудового розслідування, свідчать про наявність свідків події, показання яких матимуть важливе значення для встановлення всіх обставин. За висновками Європейського суду з прав людини, реальна небезпека чинення тиску на свідків може мати місце на початковій стадії досудового розслідування справи і може зменшитись лише з певним часом. Слідчий суддя враховує, що потерпіла є малолітньою особою та зважаючи на стосунки з підозрюваним легко може потрапити під його вплив.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення також є реальним, оскільки підозрюваний раніше неодноразово судимий, з дати ухвалення останнього вироку суду пройшло менше п`яти місяців. Кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , вчинено під час іспитового строку (що випливає з показань потерпілої щодо тривалості їхніх стосунків), він порушував обов`язки, покладені на нього судом на час іспитового строку, у зв`язку з чим органом пробації подано до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Прокурором доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам, а також з урахуванням особи підозрюваного.

Сторонами кримінального провадження не надано слідчому судді відомостей, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного під вартою через стан здоров`я.

Вказане є підставою для задоволення клопотання.

При цьому відповідно до положень ч. 3 ст. 183, ч. 4 ст. 182 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, розмір якої відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи встановлені при розгляді клопотання обставини вчинення кримінального правопорушення та особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу в розмірі дев`яноста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись стст. 176-178,182,183,193-194,196-197,309,372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 4 ст. 152 КК України, у кримінальному провадженні №0001313 від 04.12.2025 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з моменту його фактичного затримання на строк з 04.12.2025 до 01.02.2026 включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі дев`яноста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 272520 (двісті сімдесят дві тисячі п`ятсот двадцять) грн, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області ОСОБА_5 необхідно негайно звільнити з-під варти.

У разі внесення вказаного розміру застави покласти на підозрюваного передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- не відлучатись з міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні, за виключенням спільної участі у проведенні слідчих дій у даному кримінальному провадженні.

Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 01.02.2026 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1