Справа № 191/1613/22
Провадження № 1-в/172/95/25
У Х В А Л А

іменем України

02.12.2025 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника пробації - ОСОБА_3

засудженого - ОСОБА_4

адвоката- ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка подання начальника Синельниківського РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про скасування ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшло вищевказане подання. В обґрунтування своїх вимог начальник Синельниківського РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» вказує, що 27 вересня 2024 року на адресу Синельниківського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшов на виконання вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області відносно громадянина ОСОБА_4

09.10.2024 року із ОСОБА_4 було проведено профілактичну бесіду, роз`яснено права та обов`язки, покладені на нього судом, попереджено про кримінальну відповідальність за скоєння нових злочинів та адміністративну відповідальність за вчинення правопорушень, а також про відповідальність за невиконання покладених на нього судом обов`язків.

На засудженого ОСОБА_4 вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області було покладено наступні обов`язки: з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно постанови про встановлення днів явки для реєстрації, з якою ОСОБА_4 був ознайомлений підпідпис, він зобов`язаний з`являтися для реєстрації до органу пробації в першу та третю середу кожного місяця.

Так, 03.09.2025 року засуджений ОСОБА_4 для реєстрації до районного сектору не з`явився. На адресу його проживання було направлено виклики на 11.09.2025 року та на 19.09.2025 року, за якими останній до органу пробації також не прибув. З метою з`ясування причин неявки останнього до Синельниківського РС № 1, працівниками районного сектору було здійснено вихід за місцем проживання його матері, яка пояснила, що ОСОБА_6 за місцем свого проживання відсутній та місце його перебування їй не відомо. Також, здійснювався виїзд за місцем проживання засудженого, де він також був відсутній.

Враховуючи викладені обставини, та у зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_4 не з`являвся до органу пробацїї для реєстрації (03.09.2025 року, 17.09.2025 року, 01.10.2025 року та 10.10.25 року) та тривалий час відсутній за місцем постійного проживання, районним сектором було розпочато проведення першочергових розшукових заходів.

Лише 27.10.2025 року, по прибуттю ОСОБА_4 до районного сектору, було з`ясовано, що останній не з`являвся до органу пробації без поважної причини, про що засуджений зазначив у своєму письмовому поясненні. За вказане порушення обов`язку суду останньому було винесено офіційне застереження у вигляді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

На підставі ч. 2, 3 ст. 166 КВК України просить суд скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного вироком суду покарання у виді позбавлення волі.

Начальник Синельниківського РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_3 в судовому засіданні подання підтримав просив задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти подання пояснив, що несвоєчасні приходи до пробації відбувалися через повітряні тривоги та необхідністю працювати на тимчасовиз підробітках, зобов`язується виправитися.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти подання.

Прокурор не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представника органу пробації, засудженого та захисника дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання про скасування звільнення від відбування покарання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.05.2024 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням на 2 роки. Згідно зі ст. 76 КК України на нього судом покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти в уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

09.10.2024 року засуджений ознайомлений з порядком та умовами випробування, відібрана підписка, встановлено періодичність явки для реєстрації.

Засуджений допустив неявку на реєстрацію 03.09.2025, 11.09.2025, 19.09.2025 року. Засуджений ОСОБА_4 27.10.2025 року з`явився до органу пробації та надав письмові пояснення щодо причин неявки до органу пробації.

Згідно зі ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Відповідно до роз`яснень, даних в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Таким чином, безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу пробації як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як встановлено судом, за період іспитового строку до вересня 2025 року засуджений жодного разу не порушував покладені на нього обов`язки, до адміністративної відповідальності не притягувався. Однак у вересні жовтні 2025 року допустив порушення, проте наявні матеріали переконливо і в достатній мірі не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, оскільки засуджений лише чотири рази не з`явився до органу пробації, крім того після неявки на реєстрацію з`явився до органу пробації, надав письмове пояснення про причини неявки на реєстрацію в установлений день, нового кримінального правопорушення не скоїв, що свідчить про сумлінне ставлення до обов`язків, покладених судом. Тому суд вважає за можливе надати засудженому можливість виправитися в умовах без ізоляції від суспільства та приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В

У задоволенні подання начальника Синельниківського РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про скасування ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1