Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5464/25
Провадження №: 1-кп/332/685/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України..

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав доцільним призначити справу до судового розгляду. Одночасно прокурор підтримав подане письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який закінчується 24.10.2025 року, обґрунтовуючи тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, забезпечить явку обвинуваченого до суду, і буде запобігати вчиненню інших кримінальних правопорушень. На його думку, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Обвинувачений не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Клопотання прокурора про продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив вирішити на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого проти призначення кримінального провадження до розгляду, не заперечувала, однак у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просила відмовити, обґрунтовуючи тим, що ризики, які слугували підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпали, а наразі існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України прокурором не доведені.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши надані матеріали, дослідивши докази по матеріалах, суд вважає, що обвинувальний акт, пред`явлений ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України відповідає вимогам КПК України і не підлягає поверненню прокурору.

Кримінальне провадження підсудне Заводському районному суду м. Запоріжжя. Підстав для закриття провадження на підставі пунктів 4-8 частини першої або частини другої статті 284 КПК України немає.

Суд вважає за необхідне допитати під час судового розгляду обвинуваченого.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді у вигляді тримання під вартою суд дійшов до наступного висновку.

На даному етапі суд тільки встановлює наявність чи відсутність ризиків передбачених ст..177 КПК України для вирішення підставності продовження чи не продовження обвинуваченому запобіжного заходу і не вправі досліджувати докази по справі.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2025 року до ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Одночасно встановлено розмір застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, із покладенням на ОСОБА_4 у разі внесення застави і звільнення з-під варти обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором належним чином доведено існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке законодавцем віднесено до категорії тяжкого кримінального правопорушення, а отже, розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність послідуючого покарання, може переховуватись від та суду, оскільки ОСОБА_4 після самовільного залишення місця служби у військовій частині був доставлений до ТУ ДБР у м. Мелітополі та ввів слідчого в оману про бажання продовжити військову службу. Однак, у подальшому до резервного батальйону не поїхав та на виклики до слідчого не з`являвся, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з тим, з метою уникнення покарання ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, у тому числі й шляхом погроз, умовлянь схилити їх до дачі неправдивих показів, що підтверджує, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. На існування ризику, передбаченому п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує те, що в період воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення), зокрема самовільно залишив місце несення служби та не має бажання продовжувати військову службу. Вказані факти свідчать про наявність ризику повторного вчинення інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що наведені прокурором у підготовчому судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу та його продовження на даний час не змінилися, тому суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою доцільно задовольнити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 183, 314-317 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на 11-00 годину 27.10.2025 року у відкритому судовому засіданні.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сокиричі, Ківерцівського району, Волинської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, продовжити на 60 (шістдесят) днів тобто до 19 грудня 2025 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на умовах викладених в ухвалі слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2025 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, а прокурору та захиснику надіслати копію ухвали засобами електронного зв`язку.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження строку запобіжного заходу, до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, в іншій її частині оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1