УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000710,

встановила:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, поданим у інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000710.

У обґрунтування клопотання зазначає, що у межах кримінального провадження №0000710, під час обшуку 25.06.2025, у свідка ОСОБА_5 було вилучено майно, яке не має відношення д справи, а саме 3 000 доларів США, які належать родині ОСОБА_5

26.06.2025 ухвалою слідчого судді було накладено арешт на указані грошові кошти.

Донька заявника проживає за кордоном та 14.07.2025, на час відпустки, приїжджає у м. Хмельницький. Свідок ОСОБА_5 , його дружина ОСОБА_6 та їх донька ОСОБА_7 планували на 10 днів поїхати на відпочинок та лікування у Карпати, вартість якого за одну особу складає 37-40 тисяч гривень, що відповідає сумі вилучених коштів.

Будь-якого відношення до кримінального правопорушення указані кошти не мають.

Власники майна позбавлені можливості належним чином володіти та користуватися майном, яке належить їм на законних підставах.

Уважає, що подальша необхідність у застосуванні арешту відпала через відсутність підстав, а тому просить скасувати арешт, накладений на 3 000 доларів США, та повернути їх власнику.

Представник заявника у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив скасувати арешт. Пояснив, що грошові кошти є особистими заощадженнями ОСОБА_5 , з часу їх вилучення пройшло 6 міс., протягом якого останній не був допитаний. Його причетність до вчинення кримінального правопорушення не перевіряється у кримінальному провадженні №0000710, будь-які заходи забезпечення відносно останнього також не застосовуються.

Прокурор ОСОБА_8 у судовому засіданні висловив заперечення проти заявленого клопотання, однак повідомив, що ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не має статусу підозрюваного. Грошові кошти у останнього були вилчені у ході його особистого обшуку як у особи, присутньої під час проведення обшуку приміщення ординаторської.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що воно підлягає задоволенню із наступних підстав.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000710, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст. 369-2 КК України.

У даному кримінальному провадженні 25.06.2025 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст. 369-2, а саме у тому, що ОСОБА_9 , будучи службовою особою, тобто особою, яка постійно обіймає посаду, пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у своїй роботі керується чинним законодавством України про охорону здоров`я, Кодексом законів про працю України та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я, зобов`язаний діяти відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, згідно якої посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, всупереч ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», використовуючи своє службове становище, вчинив злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, використовуючи свої службові повноваження та пов`язані з ними можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе, за вплив на прийняття рішення посадовими особами експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Комунального некомерційного підприємства «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради, які у відповідності до ст. 3 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлюють інвалідність повнолітній особі за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи та п. 2 Положення «Про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1338 від 15.11.2024, у відповідності до якого експертні команди формуються та функціонують у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності та відповідно до п.п. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктами відповідальності за корупційні діяння, і є особами, уповноваженими на виконання функцій держави в частині встановлення інвалідності, з метою власного незаконного збагачення, умисно створивши умови за яких особа вимушена надати неправомірну вигоду, налагодив механізм виготовлення медичних документів, оформлення «фіктивних» історій хвороб особам для подальшого оформлення їм груп інвалідності.

15 травня 2025 року ОСОБА_9 підшукав особу, а саме ОСОБА_10 , який мав намір отримати групу інвалідності та висунув останньому вимогу надати за вказані дії неправомірну вигоду в сумі 8000 доларів США, а також медичні документи та документи, що посвідчують особу. В подальшому отримані копії особистих та медичних документів ОСОБА_9 передавав для подальшого оформлення невстановленій досудовим розслідуванням особі.

Так, ОСОБА_9 , умисно, реалізовуючи до кінця свій злочинний намір, спрямований на незаконне одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави (зловживання впливом) вимагав та 25 червня 2025 року близько 10:20 години, перебуваючи на 3 поверсі коридорі ортопедичного відділення корпусу № 3 КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради отримав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 6000 доларів США за встановлення експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи Комунального некомерційного підприємства «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради останньому третьої групи інвалідності терміном на 1 рік».

Іншим особам у зазначеному кримінальному провадженні, строк досудового розслідування у якому становить уже триває понад 5 міс., не повідомлено.

25.06.2025, на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду, у період часу із 10 години 25 хвилин по 14 годину 11 хвилину, у приміщенні ординаторської кімнаті ортопедичного відділення на 3-му поверсі корпусу №3 КМП «Хмельницька обласна лікарня» було проведено обшук ОСОБА_5 , у ході якого, у правій кишені халату грошові кошти у сумі 3000 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США, які вилучено та поміщено до сейф пакету № RIC 2200314.

Слідчою суддею установлено, що 25.06.2025 постановою старшого слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 вище указані грошові кошти визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 26 червня 2025 року, з-поміж іншого, було накладено арешт із тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на грошові кошти у сумі 3 000 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США.

Правовою підставою для накладення арешту на указане майно була необхідність його збереження як речового доказу та проведення експертиз.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом України чітко визначені підстави, при доведенні існування хоча б однієї з яких, арешт майна підлягає скасуванню, а саме: 1) в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба; 2) арешт накладено необґрунтовано. Інших підстав для скасування арешту майна Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Разом із тим, ст. 7, 16 КПК України установлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Слідчою суддею установлено, що із часу вилучення грошових коштів, яке мало місце 25.06.2025, тобто понад п`ять місяців тому, із метою перевірки обставин набуття грошових коштів, вилучених у ході обшуку, органом досудового розслідування жодних слідчих дій, спрямованих саме на перевірку та дослідження походження грошових коштів із точки зору оцінки їх на предмет того, чи могли вони бути здобуті злочинним шляхом, вчинено не було.

У ході досудового розслідування не було здобуто жодних доказів, які би давали слідчому судді підстави вважати, що гроші, вилучені у ОСОБА_5 , набуті ним кримінально протиправним шляхом або внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а відтак не спростовано та не здобуто доказів, які би поставили під сумнів законність їх походження.

Натомість, відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 09.07.2025, останній повідомив, що у нього із дружиною ОСОБА_12 ) є спільна дочка Анелія, яка тимчасово проживає за кордоном. 14.07.2025 Анелія повертається на декілька тижнів із-за кордону у місто Хмельницький і вони утрьох планували на відпочинок у Яремче Івано-Франківської області на 10 днів. Орієнтовна вартість відпочинку на 1 людину на 10 днів становить, приблизно 37-40 тисяч гривень. Саме 25 червня 2025 року, після роботи він планував поїхати у туристичну агенцію, щоб оплатити повну вартість відпочинку на 3 людей. Грошові кошти, які були вилучені у нього, у сумі 3000 доларів США, є спільними коштами його та дружини, і саме за рахунок цих коштів він планував оплатити відпочинок. 19.06.2025 він уже зробив передплату за відпочинок у готелі «Morva premium spa hotel» у сумі 3700 гривень за 1 людину на 1 день. та надав підтверджуючі документи.

ОСОБА_5 працює лікарем ординатором КНП «Хмкльницька обласна лікарня», а відтак має стабільний дохід та можливість защоджувати кошти.

Окрім того установлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, яке перебуває фактично на етапі завершення, не пред`являлося.

Ч. 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Рішенням ЄСПЛ від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) та рішенням ЄСПЛ від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» визначено, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) - «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від такого втручання. Будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві». Якраз «необхідність у демократичному суспільстві» і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які у свою чергу мають бути «відповідними і достатніми»; для такого втручання має бути «нагальна суспільна потреба», а втручання - пропорційним законній меті.

У рішеннях ЄСПЛ від 09 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації» (заява № 68443/01) та від 24 березня 2005 року у справі «Фрізен проти Російської Федерації» (заява № 58254/00), Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Ураховуючи викладене, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності, ураховуючи інтереси власника майна, а також ту обставину, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, зважаючи на те, що сторона обвинувачення не представила слідчому судді будь-яких доказів, документів або інформації для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, слідча суддя приходить до висновку, що на даний час необхідність у подальшому застосуванні арешту, накладеного на грошові кошти у сумі 3 000 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США, які були вилучені під час проведення обшуку у приміщенні ординаторської кімнаті ортопедичного відділення на 3-му поверсі корпусу №3 КМП «Хмельницька обласна лікарня» у ОСОБА_5 , відпала.

Прокурор не надав слідчій судді жодного доказу, іншого документу або інформації, які б давали можливість прийти до інших висновків.

Позбавлення володільця майна права користування грошовими коштами суттєво порушує особисті інтереси особи, яка не є підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні, однак тривалий час позбавлена можливості користування своїм майном.

Слідчою суддею установлено, що подальше зберігання вказаного майна не обумовлене передбаченими у ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження та буде порушувати право мирно ним володіти та справедливий баланс між інтересами власника майна та завданнями кримінального провадження.

За таких обставин, приходжу до висновку, що можливо скасувати арешт із грошових коштів у сумі 3 000 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США, які були вилучені під час проведення обшуку у приміщенні ординаторської кімнаті ортопедичного відділення на 3-му поверсі корпусу №3 КМП «Хмельницька обласна лікарня» у ОСОБА_5 , оскільки у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Керуючись ст.174 КПК України, слідча суддя, -

постановила:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 26 червня 2025 року у кримінальному провадженні №0000710 на грошові кошти у сумі 3000 доларів США.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проглошення.

Слідча суддя