Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/41/23
номер провадження 1-кп/695/106/25
Номер рядка у звіті 93
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження (№0001005 та №0000943) по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 перебувають матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки на даний час існують та не спростовані ризики, які були раніше встановлені, а саме що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважав, що інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, а вік, стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджають перебувати під вартою. Також у разі визнання судом можливості застосування до ОСОБА_4 застави прокурор просив визначити її розмір у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора в частині продовження стоку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. Також захисник не заперечував проти визначення обвинуваченому застави.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку учасників провадження щодо заявленого клопотання, суд установив наступні обставини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Враховуючи правову позицію, викладену в п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу суд ураховує той факт, що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків: офіційно не одружений, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Оцінивши в сукупності всі обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, суд вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватись від суду, чинити тиск на свідків та потерпілих, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Суд звертає увагу, що стороною захисту не спростовано зазначені вище ризики, не надано доказів, які б давали суду можливість змінити обвинуваченому запобіжний захід тримання під вартою на домашній арешт.

Зважаючи на розумність строку тримання під вартою, суд звертає увагу на особливості вказаної справи та зазначає, що її розгляд по суті триває і не може бути завершений у межах строку дії запобіжного заходу, який закінчується 11.12.2025 р., оскільки по справі допитані не всі свідки, не досліджені докази та не допитаний обвинувачений.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність продовження застосованого до обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для нейтралізації зазначених вище ризиків, тому необхідно продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 днів.

Щодо вирішення питання про визначення застави, то суд звертає увагу на те, що ухвалою слідчого судді від 22.08.2025 ОСОБА_4 було визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 183, 194, 314-316 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити попередній тримання під вартою та продовжити його строком до 60 днів, а саме - до 30.01.2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в частині запобіжного заходу до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів.

Суддя ОСОБА_1