Справа № 487/135/25
Провадження № 1-кс/487/4302/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 02.08.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001594 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу СУ ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_6 звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 02.08.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001594 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.06.2025 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.08.2025 (включно). 14.08.2025 заступником керівника Херсонської обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 24.09.2025 (включно). 19.08.2025 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва продовжено строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 24.09.2025 (включно). 23.09.2025 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва продовжено строк досудового розслідування до 24.12.2025 (включно). Ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати. З урахуванням викладеного, прокурор просив продовжити стосовно підозрюваного строк дії запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що має міцні соціальні зв`язки та родичів, які потребують підтримки, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001594 від 02.08.2024 за підозрою в тому числі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 ч. 2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, порушуючи вимоги положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року, ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно, з метою збуту придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, зберігав з метою збуту у невстановленому досудовим розслідуванням місці та 24.01.2025 близько 09:53 год., знаходячись в приміщенні нежитлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , збув її шляхом продажу за 700 гривень ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/122-25/616-НЗПРАП від 10.02.2025 містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої становить 0,3501 г., яку в подальшому вилучили працівники поліції в ході огляду 24.01.2025 за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин.

Крім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, порушуючи вимоги положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року, ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, повторно, незаконно, з метою збуту придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, зберігав з метою збуту у невстановленому досудовим розслідуванням місці та 12.02.2025 близько 19:01 год., знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_1 збув її, шляхом продажу за 700 гривень ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/122-25/1076-НЗПРАП від 28.02.2025 містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої становить 0,1811 г., яку в подальшому вилучили працівники поліції в ході огляду 12.02.2025 за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинені повторно.

24.06.2025 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України в порядку ст. 208, п.6 ч.1 ст.615 КПК України затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.06.2025 за погодженням з Херсонською обласною прокуратурою ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307 КК України.

26.06.2025 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.08.2025 (включно).

19.08.2025 слідчим суддею ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжено строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 24.09.2025 (включно).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, викладені та підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема: контролем за вчиненням злочину у формі оперативної закупки психотропної речовини у ОСОБА_5 на підставі ст. 271 КПК України, відповідно до якого 24.01.2025 ОСОБА_5 збув ОСОБА_7 (анкетні дані змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») кристалічну речовину білого кольору шляхом продажу за 700 гривень; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо відеоконтроль особи відносно ОСОБА_5 , на підставі ст. 260 КПК України, відповідно до якого 24.01.2025 ОСОБА_7 передав грошові кошти ОСОБА_5 , а той через деякий час передав ОСОБА_7 прозорий пакет з невідомою речовиною білого кольору; висновком експерта № СЕ-19/122-25/616-НЗПРАП від 10.02.2025, відповідно до якого надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору (речовина, яку ОСОБА_5 збув ОСОБА_7 24.01.2025) містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої становить 0,3501 г; допитом свідка ОСОБА_7 який показав, що 24.01.2025 він приймав участь у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки психотропної речовини у ОСОБА_5 , а саме за отримані грошові кошти від співробітників поліції у сумі 700 гривень свідок придбав у ОСОБА_5 психотропну речовину, яку в подальшому видав працівникам поліції; допитами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які показали, що 24.01.2025 вони були присутніми в якості понятих під час вручення грошових коштів ОСОБА_7 для здійснення останнім оперативної закупки психотропних речовин у ОСОБА_5 , а також під час видачі останнім працівникам поліції речовини білого кольору, яку він придбав у ОСОБА_5 ; контролем за вчиненням злочину у формі оперативної закупки психотропної речовини у ОСОБА_5 на підставі ст. 271 КПК України, відповідно до якого 12.02.2025 ОСОБА_5 збув ОСОБА_7 (анкетні дані змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») кристалічну речовину білого кольору шляхом продажу за 700 гривень; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо відеоконтроль особи відносно ОСОБА_5 , на підставі ст. 260 КПК України, відповідно до якого 12.02.2025 ОСОБА_7 передав грошові кошти ОСОБА_5 , а той через деякий час передав ОСОБА_7 прозорий пакет з невідомою речовиною білого кольору; висновком експерта № СЕ-19/122-25/1076-НЗПРАП від 28.02.2025, відповідно до якого надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору (речовина, яку ОСОБА_5 збув ОСОБА_7 12.02.2025) містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої становить 0,1811 г; допитом свідка ОСОБА_7 який показав, що 12.02.2025 він приймав участь у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки психотропної речовини у ОСОБА_5 , а саме за отримані грошові кошти від співробітників поліції у сумі 700 гривень свідок придбав у ОСОБА_5 психотропну речовину, яку в подальшому видав працівникам поліції; допитами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які показали, що 12.02.2025 вони були присутніми в якості понятих під час вручення грошових коштів ОСОБА_7 для здійснення останнім оперативної закупки психотропних речовин у ОСОБА_5 , а також під час видачі останнім працівникам поліції речовини білого кольору, яку він придбав у ОСОБА_5 ; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_5 від 17.02.2025 №3/49-721, на підставі ст. 263 КПК України, яким підтверджується причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.307 КК України.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 міг вчинити кримінальні правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

За змістом частин 1 та 2 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України прокурором доведено обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, визначені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України виправдовують тримання особи під вартою.

Злочини за ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_11 , відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів та за їх вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Виходячи зі змісту рішення Європейського суду з прав людини по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, тяжкість кримінального правопорушення свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі доведеності його вини, продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також прокурором у судовому засіданні доведено продовження існування ризику, передбаченого пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків та інших підозрюваних, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Крім того, доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке було припинено підозрюваним не з власної волі, а співробітниками правоохоронних органів, що свідчить про можливість, у разі не застосування відповідних обмежень, продовження та повторення протиправної поведінки шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України слідчим у клопотанні та прокурором доведено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Прокурором у судовому засіданні доведено, що завершити досудове слідство до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу неможливо, оскільки необхідно: отримати висновки молекулярно-генетичних експертиз, які були призначено 10.07.2025 на встановлення генетичних ознак букального епітелію підозрюваних ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , а також призначено три експертизи на встановлення генетичних ознак на виконаних змивах з виявлених в ході обшуків зіп-пакетів з кристалічною речовиною, виконання яких доручено експертам ІНФОРМАЦІЯ_3 ; здійснити тимчасовий доступ до речей та документів з можливістю їх вилучення, а саме до інформації, що перебуває у володінні операторів мобільного стільникового зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » щодо абонентських з`єднань за номерами телефонів, якими користувалися підозрювані ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 . Після отримання вказаної інформації здійснити її огляд та аналіз; здійснити тимчасовий доступ до речей та документів з можливістю їх вилучення, а саме до інформації, що перебуває у володінні банківських установ, щодо руху грошових коштів на рахунках підозрюваних ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 . Після отримання вказаної інформації здійснити її огляд та аналіз; виконати вимоги щодо перегляду та приведення грифів секретності матеріальних носіїв інформації (розсекретити), як законних підстав для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст. ст. 260, 261, 262, 263, 264, 267, 269 КПК України, а саме: клопотання та доручення слідчого СУ ГУНП в Херсонській області, ухвали слідчого судді Миколаївського апеляційного суду; встановити та допитати у якості свідків осіб, які можуть надати достовірні свідчення про протиправну діяльність підозрюваних щодо здійснення незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин; на підставі зібраних доказів визначитись із остаточною правовою кваліфікацією дій підозрюваних ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 ; виконати вимоги ст. 290 КПК України та надати сторонам кримінального провадження, достатній час для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, до яких їм буде надано доступ; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

14.08.2025 заступником керівника Херсонської обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 24.09.2025 (включно).

23.09.2025 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва продовжено строк досудового розслідування до 24.12.2025 (включно).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, в разі визнання винним йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився у 1985 році; на обліку у лікарів психолога та нарколога не перебуває, інвалідність не встановлювалась. Крім того, слідчим суддею враховується міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_5 одружений, має на утриманні дітей 2 років та 15 років, матір, яка має онкологічне захворювання та батька, якому було проведено операцію на хребті, має професійно-технічну освіту. Підозрюваний має постійне місце проживання, за яким проживає з дружиною та дітьми, офіційно не працевлаштований, джерело доходу працює неофіційно механіком, будівельником. Раніше ОСОБА_5 не засуджувався, повідомлень про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення не має.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки. За вказаних вище обставин, обраний щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження, отже, підстави для зміни раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який, на даній стадії кримінального провадження відсутні.

Як зазначалось раніше, на стадії досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 26.06.2025 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави, після внесення якої ОСОБА_5 повинен бути звільнений з-під варти, в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

В подальшому вказаний строк було продовжено, в останнє - ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_7 від 19.08.2025 року до 24.09.2025 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 183 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотань про зміну розміру застави до суду не надходило.

Отже, заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, визначену в ухвалі слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 26.06.2025 року підозрюваний ОСОБА_5 має право внести у будь-який момент.

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового слідства підлягає задоволенню оскільки слідчим у клопотанні та прокурором доведено, що заявлені ризики не зменшилися та не перестали існувати, а також доведено наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Заперечення, надані стороною захисту, зазначеного висновку суду не спростовують з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 197, 199, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити застосування до підозрюваногоОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 20.11.2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 25.09.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1