Номер провадження: 11-сс/813/381/26
Справа № 523/8327/25 1-кс/523/5999/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2026 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , проаналізувавши апеляційну скаргу директора ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 26.09.2025 про визначення порядку зберігання речових доказів у к/п №0000015 від 15.03.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України та за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України

установив:

Зазначеною ухвалою слідчого судді у к/п №0000015 від 15.03.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України та за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України було відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про призначення повторної оцінки вартості нерухомого майна, задоволено клопотання начальника 1-го відділення СВ УСБУ в Одеській обл. ОСОБА_6 та передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () у відповідності до вимог Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» та Положення про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, затвердженого постановою КМУ №613 від 11.07.2018, для здійснення управління у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, 19, 21-24 Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» №772-VIII від 10.11.2015, п.п. 14 п. 4 Положенням про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, затверджене постановою КМУ №613 від 11.07.2018, майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, а саме об`єкт нерухомого майна:

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; тип об`єкта: нежитлові підвальні приміщення, об`єкт житлової нерухомості: так; опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 98.7; адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 21; розмір частки: 1/1.

Заборонено відчуження, користування та здійснення реєстраційних дій стосовно вищезазначеного нерухомого майна.

Зобов`язано службових осіб Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () прийняти вищевказане майно в управління у відповідності до чинного законодавства України.

Згодом, 19.01.2026 директором ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» () ОСОБА_3 через підсистему «Електронний суд» було подано апеляційну скаргу на зазначену вище ухвалу, в якій останній послався на те, що слідчий суддя, розглядаючи питання про передачу майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, вирішив також питання стосовно заборони відчуження, користування та здійснення реєстраційних дій щодо об`єкту нерухомого майна, тобто питання, яке безпосередньо вирішується при розгляді клопотання про арешт майна та процедура розгляду якого врегульована ст.ст. 170-173 КПК України, внаслідок чого фактично вийшов за межі обмежень раніше постановленої ухвали слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 13.08.2024 (справа №522/5128/24, провадження №1-кс/522/4041/24).

Посилаючись на викладені обставини, директор ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» ОСОБА_3 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали, ухвалу слідчого судді скасувати в частині заборони відчуження, користування та здійснення реєстраційних дій на нерухоме майно та відмовити в задоволенні клопотання в частині заборони відчуження, користування та здійснення реєстраційних дій на нерухоме майно.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Спеціальний порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування регламентовано у главі 26 КПК України, зокрема, у параграфі 2 встановлено порядок оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, у тому числі законодавець у ч.ч. 1 та 2 ст. 309 КПК України вказав чіткий їх перелік.

До таких ухвал відповідно до п. 9 ч. 1 вказаної ст. 309 КПК України віднесено ухвалу про арешт майна або відмову у ньому, оскільки арешт майна у кримінальному провадженні відповідно до вимог ч. 2 ст. 131 КПК України є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Проте, на переконання судді-доповідача зовсім іншу правову природу має ухвала слідчого судді про визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Вказане судове рішення вирішує інше питання, перебуває поза межами розділу ІІ КПК України, що визначає заходи забезпечення кримінального провадження та підстави їх застосування, у тому числі й глави 17 КПК України, яка регламентує порядок накладення арешту на майно у кримінальному провадженні. Зокрема, така ухвала слідчого судді, якою визначається порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, встановлює спосіб їх (речових доказів) зберігання.

Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.

Також згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року. Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора (п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону).

Отже, кримінальне процесуальне законодавство передбачає спеціальну процедуру (особливий спосіб) визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, а саме звернення із відповідним клопотанням про визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні та, відповідно, розгляд слідчим суддею такого клопотання про визначення порядку зберігання речових доказів, у тому числі й майна, на яке накладено арешт, у кримінальному провадженні, керуючись при цьому положеннями ст. 100, 171-173, ч. 3 ст. 309 КПК та п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Імперативними приписами ч. 3 ст. 309 КПК України встановлено, що інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають та заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Саме до таких рішень належить і рішення слідчого судді, яким визначається порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні.

Вищевказана позиція судді-доповідача кореспондується із правовим висновком, викладеним в постанові ККС у складі ВС від 27.01.2020 у справі №758/16546/18 (провадження №51-620кмо19), відповідно до якого ухвала слідчого судді про визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів майна, яке є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні та на яке накладено арешт, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає відповідно до вимог ст. 309 КПК України.

Водночас, в контексті надання оцінки аргументів директора ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» ОСОБА_3 стосовно того, що оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 26.09.2025 вирішувалось не тільки питання про визначення порядку зберігання речових доказів, але й щодо застосування додаткових обмежень прав власника, тобто арешту майна, суддя-доповідач зауважує на їй з огляду на наступне.

Так, на підставі аналізу АСДС КП «Д-3» та ЄДРСР вбачається, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2024 в межах даного к/п №0000015 було частково задоволено клопотання ст. слідчого в ОВС СВ УСБ України в Одеській обл. ОСОБА_7 та накладено арешт на, серед іншого, об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, тип об`єкта: нежитлові підвальні приміщення, об`єкт житлової нерухомості: так; опис об`єкта: загальна площа (кв.м.): 98.7, адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 21, розмір частки: 1/1, шляхом застосування заборони відчуження та здійснення реєстраційних дій стосовно арештованого нерухомого майна (справа №522/7128/24, провадження №1-кс/522/4041/24).

В подальшому, ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.10.2024 апеляційні скарги представника ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» ОСОБА_8 , представника ПП «ШТРИХ КОД» ОСОБА_9 та представника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_5 були залишені без задоволення, а вищевказана ухвала слідчого судді від 13.08.2024 про арешт майна залишена без змін (справа № 522/7128/24, провадження №11-сс/813/1305/24).

Відтак, всупереч твердженням апелянта, арешт на вищевказаний об`єкт нерухомого майна вже було накладено раніше ухвалою слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 13.08.2024, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.10.2024, натомість, оскаржуваною на теперішній час ухвалою слідчого судді було вирішено питання стосовно порядку зберігання речових доказів шляхом передачі арештованого майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Окремо суддя-доповідач зауважує на тому, що аналіз усталеної національної судової практики свідчить про те, що суди апеляційної інстанції відмовляють у відкритті провадження за апеляційними скаргами учасників провадження на ухвали слідчого судді про передачу майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та такі висновки визнані законними, обґрунтованими та вмотивованими судом касаційної інстанції.

Зазначене твердження підтверджуються практикою суду касаційної інстанції, зокрема, постановами ККС у складі ВС від 02.10.2025 у справі №522/7128/24 (провадження №51-3497км24), від 14.07.2025 у справі №523/8327/25 (провадження №51-2291ск25), від 11.09.2025 у справі №523/8327/25 (провадження №51-2291ск25) та від 22.09.2025 у справі №523/8327/25 (провадження №51-2291ск25).

Ба більше, в постанові від 02.10.2025 у справі №522/7128/24 (провадження №51-3497км24) ККС у складі ВС, надаючи оцінку аналогічним доводам представника власника майна з приводу залишення апеляційним судом поза увагою того, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді про передачу майна в управління було додатково прийнято рішення про застосування обмежень прав власника майна, що має відбуватися під час розгляду клопотання в порядку ст. 170 КПК України, зауважив на тому, що такі доводи в цілому не спростовують законності рішення суду апеляційної інстанції, оскільки в ході його постановлення обґрунтовано було враховано положення ч. 1 ст. 19 Закону №772-VІІІ; те, що на майно раніше вже було накладено арешт відповідними ухвалами слідчих суддів та висновок Об?єднаної палати ККС у складі ВС від 27.01.2020 у справі №758/16546/18 (провадження №51-620кмо19).

Враховуючи вищевикладені положення кримінального процесуального законодавства та судової практики, суддя-доповідач доходить переконання про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді від 26.09.2025 в межах к/п №0000015 про передачу в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів об`єкту нерухомого майна, на який раніше було накладено арешт ухвалою слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 13.08.2024, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Водночас, окремо суддя-доповідач наголошує на тому, що кримінальним процесуальним законом передбачено право власника майна звернутися з клопотанням про скасування арешту майна або про зміну порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні.

Статтею 422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії апеляційного суду, щодо апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню.

При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу.

Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі директор ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» ОСОБА_3 оскаржує ухвалу слідчого судді, на яку, згідно із законом, не може бути подана апеляційна скарга, вважаю, що до неї необхідно застосувати загальне правило, передбачене ч. 4 ст. 399 КПК України, а саме відмовити у відкритті апеляційного провадження та повернути особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.

З огляду на те, що суддя-доповідач дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою директора ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» ОСОБА_3 , підстави для розгляду та надання оцінки клопотанню про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 309, 392, 399, 419, 422, 532 КПК України, суддя-доповідач

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою директора ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 26.09.2025, якою в межах к/п №0000015 від 15.03.2024 передано в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; тип об`єкта: нежитлові підвальні приміщення, об`єкт житлової нерухомості: так; опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 98.7; адреса: Одеська обл., м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 21; розмір частки: 1/1.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати директору ТОВ «ПЕТРЕКС ПЛЮС» ОСОБА_3 разом із апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Верховного суду.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2