Справа № 158/2632/25
Провадження № 1-кп/0158/169/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження №0000462 від 21.07.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мурманськ, Мурманської області, російської федерації, росіянина, громадянина російської федерації, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , російської федерації, місце тимчасового перебування до затримання пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ( АДРЕСА_2 ), раніше неодноразово судимого:

- вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 15.06.2015р. за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майна, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 (три) роки;

- вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 05.09.2016р. за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 місяців з конфіскацією майна, на підставі ст. 81 КК України 27.03.2020р. звільнений від відбування покарання умовно-достроково на строк 1 рік 9 місяців 13 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2025 року, близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці Перемоги в с. Журавичі, Луцького району Волинської області, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно, шляхом віджиму металічної защіпки на вітровій форточці водійської дверки, відчинив їх та проник в салон автомобіля марки «ВА3-21011» 1980 року випуску, реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », вартістю 27 580 грн 30 коп., належний ОСОБА_6 , де відкривши секрет замка запалення автомобіля та вставивши у нього викрутку, яка перебувала у салоні автомобіля, здійснив запуск двигуна та керуючи автомобілем розпочав ним рух дорогою сполученням Рудники-Чорниж Луцького району, Волинської області, чим протиправно вилучив даний транспортний засіб всупереч волі володільця.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину з приводу пред`явленого йому обвинувачення визнав в повному об`ємі, не заперечив того факту, що 20 липня 2025 року, близько 23 год. 00 хв., перебуваючи в с. Журавичі, по вул. Перемоги, Луцького району Волинської області, через відрову форточку водійської дверки, проник в салон автомобіля марки «ВА3-21011» 1980 року випуску, реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », відкривши секрет замка запалення автомобіля та вставивши у нього викрутку, яка перебувала у салоні автомобіля, здійснив запуск двигуна та розпочав рух вищевказаним автомобілем по автомобільній дорозі сполученням Рудники-Чорниж Луцького району, Волинської області. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати та не позбавляти волі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного та зазначила, що ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав в повному об`ємі, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину. Просила обрати ОСОБА_4 покарання в межах мінімальної санкції статті закону, за якою він притягується до кримінальної відповідальності із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Також враховуючи те, що ОСОБА_4 в повному об`ємі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставинами, наведеними у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не оспорюють вказані обставини, і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження інших письмових доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням характеризуючих даних на особу обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд даного кримінального провадження у його відсутності. З приводу обрання покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покладається на розсуд суду. Збитки завдані неправомірними діями ОСОБА_4 йому останнім не відшкодовані.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо фактичних обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є послідовними та змістовними, відповідають даним, наведеним у обвинувальному акті. На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 , який своїми діями, що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Виправлення, як мета покарання, це той наслідок, який прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, зокрема й за аналогічний злочин, має непогашену судимість, не має постійного джерела доходу, до затримання утримувався в ПТПІ в с. Журавичі, вул. Перемоги, буд. 25, Луцького району Волинської області, як особа у якої відсутні дозвільні документи на проживання на території України, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, збитки завдані потерпілому не відшкодовані.

При цьому, каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільш сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України пов`язане з ізоляцією його від суспільства в межах санкції статті закону за якою він притягається до кримінальної відповідальності без конфіскації майна.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Процесуальні витрати по справі, пов`язані із проведенням судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/103-25/9615-Д від 23.07.2025р. в сумі 3565 грн 60 коп. та судової експертизи за експертного експертною спеціальністю №12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» №СЕ-19/103-25/9923-АВ від 14.08.2025р. в сумі 2674 грн 20 коп., а всього на загальну суму 6239 грн 80 коп., які підтверджено документально, згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Питання про речові докази та арешт майна суд вирішує відповідно до вимог ст. ст. 100, 174 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 липня 2025р. обвинуваченому ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів по 25.09.2025 включно, який ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.09.2025р. продовжено до 21 листопада 2025 року включно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 28.07.2025р.

До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_4 слід залишити тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді 5-ти (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання. Зарахувати у строк відбуття покарання період тримання під вартою з 28 липня 2025 року.

Судові витрати по справі за проведення судової дактилоскопічної експертизи та судової експертизи за експертного експертною спеціальністю №12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» в сумі 6239 (шість тисяч двісті тридцять дев`ять) грн. 80 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази:

- вилучені з бокової частини та з внутрішньої сторони водійських дверцят сліди речовини бурого кольору ззовні схожу на кров; вилучені з внутрішньої ручки дверей водійських дверцят та з керма автомобіля змиви пото-жирових речовин, які поміщені до паперових конвертів; вилучені з ручки перемикання коробки передач запаховий слід, який поміщено до спец-пакету WAR1929631; вилучені сліди пальців рук в кількості 5 штук поміщені до спец-пакету WAR1929677, які передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів BП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області знищити;

- транспортний засіб марки «ВА3-21011» р.н.з. « НОМЕР_2 », який передано на відповідальне зберігання на спецмайданчик BП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області повернути власнику ОСОБА_6 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.07.2025р. скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області, а засудженим ОСОБА_4 в цей же термін з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1