Справа № 309/1246/25
Провадження № 1-кп/309/86/25
25 вересня 2025 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_10 ,
Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , звернулася до суду із клопотанням, в порядку ст.174 КПК України, в якому просить скасувати арешт, який був накладений на: 1900 доларів США, які 20.11.2024 року вилучено під час особистого обшуку.
На обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що 20.11.2024 року здійснено затримання та особистий обшук ОСОБА_4 під час якого у нього було вилучено 1900 доларів США та мобільний телефон. В подальшому ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 27.11.2025 накладено арешт на 1900 доларів США та мобільний телефон. 28.02.2025 ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова накладено арешт на все майно ОСОБА_4 . Вважає, що відпала підстав для арешту майна у виді 1900 доларів США. Грошові кошти визнано речовим доказом, однак не містять ознак злочину, вилучені купюри не входять до переліку грошових коштів, що були вручені свідку сторони обвинувачення. Жодних експертиз з даними коштами не проводилося. Інформація, яка б свідчила про незаконність їх походження відсутня. Жодного доказового значення такі кошти не мають, а тому не має доцільності їх подальший арешт. У даному кримінальному провадження цивільний позов не заявлявся, і тому вважає, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між інтересами особи та суспільства. Кошти в розмірі 1900 доларів США було отримано обвинуваченим у борг для проходження реабілітації. Наразі фінансовий стан ОСОБА_4 погіршився у зв`язку з необхідністю утримання двох дітей, які навчаються на платній основі, відсутністю роботи та наявність кредит з боргом. У зв`язку з чим і виникла необхідність скасування арешту.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти даного клопотання. Вказує, що санкція статті 332 КК України передбачає покарання у виді конфіскації майна. На питання захисника визнав, що вказані грошові кошти не зберегли на собі слідів кримінального правопорушення та не містять якоїсь інформації, що мала б значення для кримінального провадження. Однак дані грошові кошти можуть підпадати під конфіскацію, як міру покарання.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 підтримала клопотання та просила його задовольнити. Вказує, що вилучений кошти не відповідають критерія визначеним ст. 98 КПК України, не містить відомостей, які можуть бути використані у даному кримінальному провадженні. Просить суд врахувати співмірність обмеження права власності. Все рухоме й нерухоме майно ОСОБА_4 уже арештоване, ці гроші потрібні для існування.
У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав свого захисника.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_9 також підтримав клопотання. Просить врахувати співмірність накладення арешту. Все майно обвинуваченого і так арештоване.
У судовому засіданні інші учасники кримінального провадження своєї позиції з даного питання не висловили.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши суть клопотання про скасування арешту майна, дослідивши матеріали справи та долучені до клопотання документи, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що 20.11.2024 року здійснено затримання та особистий обшук ОСОБА_4 під час якого у нього було вилучено 1900 доларів США та мобільний телефон марки «Xiaomi».
В подальшому ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 27.11.2025 накладено арешт у тому числі й на 1900 доларів США та мобільний телефон «Xiaomi».
Також 28.02.2025 ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова накладено арешт на все майно ОСОБА_4 (рухоме й нерухоме).
Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Клопотання захисника вмотивоване тим, що відсутні належні відомості про те, вилучені кошти не мають жодного доказового значення у даному кримінальному провадженні, а також неспівмірністю даного заходу та майновим станом обвинуваченого.
У судовому засіданні прокурор визнав, що дані грошові кошти не мають жодного доказового значення у даному кримінальному провадженні.
Водночас суд враховує, що санкція ч.3 ст. 332 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_4 , передбачає таке обов`язкове додаткове покарання як конфіскація майна, і відповідні грошові кошти можуть підпадати під таке теоретично можливе покарання. Вказане у свою чергу унеможливлює скасування накладеного на ного арешту. Покликання захисника на неспівмірність даного заходу та майновий стан обвинуваченого не є достатнім для скасування арешту з огляду на те, що до нього може бути застосоване таке обов`язкове додаткове покарання як конфіскація усього майна. Зокрема питання співмірності має значення лише у разі накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову (ч.8 ст. 170 КПК України).
З урахуванням наведено суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про скасування арешту майна.
Керуючись ст.ст.2, 22, 174, 314, 315, 372, 376 КПК України суд,
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.
Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 26 вересня 2025 року о 09 год. 30 хв.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1