Провадження №: 1-кп/752/34/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження №0000041 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ілья Зелейського району Мінської області Республіки Білорусь, громадянина України, освіта вища, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України (редакції Закону України №1261-VII від 13.05.2014 року), -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває вказане кримінальне провадженні, і в ході судового розгляду даного кримінального провадження захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст. 368 ч. 3 КК України на підставі ст. 49 ч. 1 п. 4 КК України, посилаючись на те, що з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення минуло більше десяти років.

Представник державного обвинувачення - прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти клопотання захисника обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання адвоката ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_6 також підтримав клопотання свого захисника.

Заслухавши клопотання захисника обвинуваченого, з`ясувавши думки сторін кримінального провадження, суд надходить до наступних висновків.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України (редакції Закону України №1261-VII від 13.05.2014 року), за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 23 березня 2006 року наказом заступника Міністра оборони України №10 призначений на посаду командира військової частини НОМЕР_1 (58 центр ветеринарного забезпечення Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України).

Згідно ст. 19 Конституції України, ст. ст. 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999№ 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, полковник ОСОБА_6 , є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу), за забезпечення охорони державної таємниці, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів, за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу), за додержання принципів соціальної справедливості, відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів. Командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_6 зобов?язаний: планувати роботу і здійснювати заходи, щодо підтримання та удосконалення бойової та мобілізаційної готовності і вимагати їх виконання, негайно доповідати старшому командиру (начальнику) про кримінальне чи корупційне правопорушення, вчинене підлеглим військовослужбовцем, а командир (начальник) військової частини (установи) - негайно повідомляти про це відповідному прокурору, а в разі вчинення кримінального чи корупційного правопорушення військовослужбовцем Збройних Сил України - начальнику відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, організовувати та безпосередньо керувати бойовою підготовкою, здійснювати контроль за її ходом, об?єктивно оцінювати досягнуті підлеглими результати, підбивати підсумки й заохочувати кращих, узагальнювати та впроваджувати передовий досвід у практику навчання особового складу, ефективно використовувати навчально-матеріальну базу, спрямовувати кошти та матеріальні засоби на вдосконалення цієї бази, встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, зміцнення наказів і розпоряджень командирів (начальників), проводити роботу щодо військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини, аналізувати стан військової дисципліни і об?єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові) під час вирішення питань, пов?язаних з трудовою діяльністю працівників, суворо додержуватися законодавства про працю.

Окрім цього, згідно з Положенням про Центр ветеринарного забезпечення Міністерства оборони України (далі - Центр), яке затверджене наказом заступника Міністра оборони України від 30 квітня 2009 року №76, та виданих в його розвиток функціональних обов?язків командира військової частини НОМЕР_1 , які затверджені у 2013 році начальником управління постачання матеріальних ресурсів Департаменту державних закупівель постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України, полковник ОСОБА_6 , як начальник Центру, серед іншого, має повноваження робити висновки та надавати обов?язкові для виконання практичні рекомендації за результатами ветеринарно - санітарної експертизи харчових продуктів і необоротних харчових продуктів, які використовуються для харчування особового складу військ та зберігаються на складах, а також давати вказівки щодо можливості їх використання, і оформлювати приймання, переміщення, і звільнення працівників частини у відповідності з чинним законодавством про працю в межах штатних норм і коштів, які відпускаються на ці цілі. Разом з цим, ОСОБА_6 під час виконання обов?язків командира військової частини НОМЕР_1 зобов?язаний: організовувати проведення заходів служби ветеринарної медицини щодо захисту особового складу військ від хвороб, спільних для тварин і людей, забезпечувати проведення ветеринарно-санітарної експертизи та лабораторних досліджень відібраних зразків харчових продуктів і необроблених харчових продуктів, а також інших матеріалів, які надійшли до частини, і давати пропозиції за результатами експертиз і досліджень щодо їх використання.

У цей же час, відповідно до Положення про Центр ветеринарного забезпечення Міністерства оборони України, яке затверджене наказом заступника Міністра оборони України від 30 квітня 2009 року №76, (далі - Положення) Центр - це орган служби ветеринарної медицини, який підпорядковується правонаступнику Департаменту державних закупівель та ресурсного забезпечення - Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів і є головною методичною і практичною установою служби та призначений для безпосереднього проведення діагностики і лабораторного аналізу харчових продуктів тваринного і рослинного походження, які використовуються для забезпечення особового складу військ та зберігаються в непорушних запасах. Центр очолює начальник центру - командир військової частини НОМЕР_1 , який є військовослужбовцем. Начальник Центру виконує свої обов?язки відповідно до вимог статутів Збройних Сил України, та інших нормативно-правових актів, керує діяльністю Центру, організовує його роботу, затверджує посадові обов?язки підпорядкованих посадових осіб, контролює виконання ними чинних наказів, положень, керівництв, інструкцій та вказівок по службі. При цьому, Центр має окрему печатку, рахунок та являється одиницею центрального органу виконавчої

У зв?язку з цим, з 23 березня 2006 року, виходячи з обсягу наявних прав і обов?язків, відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), примітки 2 ст. 368 КК України (в редакції Закону від 14.10.2014) та ст. 25 Закону України «Про державну службу», ОСОБА_6 обіймаючи посаду командира військової частини НОМЕР_1 (58 центр ветеринарного забезпечення), пов?язану з виконанням організаційно -розпорядчих та адміністративно - господарських функцій, являючись керівником одиниці центрального органу виконавчої влади, є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

У порушення указаних вище нормативно - правових актів командир військової частини НОМЕР_1 (58 центр ветеринарного забезпечення) полковник ОСОБА_6 , являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, всупереч інтересам служби, та використовуючи надану йому владу і службове становище, діючи з прямим умислом, та корисливим мотивом, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди, поєднаного з вимаганням, став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах.

Так, у лютому 2015 року до ОСОБА_6 , як до командира військової частини НОМЕР_1 (58 центр ветеринарного забезпечення) відповідального за підписання протоколів випробувань (висновків) за результатами ветеринарно - санітарної експертизи харчових продуктів і необоротних харчових продуктів, які використовуються для харчування особового складу військ, на території військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , звернувся директор ТОВ «Славпродукт» ОСОБА_7 , з метою отримання роз?яснень відносно результатів протоколу випробувань указаної військової частини від 2 лютого 2015 року №156, відповідно до якого консерви м?ясні ТОВ «Славпродукт» дата виготовлення 04.11.2014 визнані такими, що не відповідають Державному стандарту якості України №4450:2005 «консерви м?ясні м?ясо тушковане. технічні умови» (далі - ДСТУ).

Під час розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , який достовірно знав, що у межах своїх функціональних обов?язків, а також наданої йому влади та службового становища, що передбачено абзац. 4 п. 7 Положення, має повноваження робити висновки та надавати обов?язкові для виконання практичні рекомендації за результатами ветеринарно - санітарної експертизи харчових продуктів, та розумів, що партії консервів м?ясних від 04.11.2014 і від 03.11.2014 (відносно якої, під час розмови протокол випробувань не виписувався, але експериментальні та контрольні зразки перебували у військовій частині НОМЕР_1 ) загальний розмір двох партій становить 57143 банки, відповідають вимогам ДСТУ, висунув вимогу ОСОБА_7 про сплату йому, ОСОБА_6 , неправомірної вигоди, по одній гривні із кожної банки із двох указаних партій, тобто у сумі 57000 тис. грн. У іншому випадку, останній користуючись зазначеними повноваженнями, підпише протоколи випробувань згідно з якими указані партії консервів м?ясних ТОВ «Славпродукт», будуть визнані такими, що не відповідають вимогам ДСТУ та згідно рекомендацій військової частини НОМЕР_1 , не будуть допущенні на довольство особовому складу Національної Гвардії України. Окрім цього, ОСОБА_6 у подальшому створить перешкоди у здійсненні поставок консервів ТОВ «Славпродукт» до Міністерства оборони України, шляхом підписання негативних протоколів випробувань зазначеної продукції та інформування правоохоронних органів з приводу незадовільних поставок указаного підприємства.

Реально сприймаючи погрози командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 щодо створення ним, у силу займаної посади, надуманих перешкод у здійсненні підприємницької діяльності, зокрема в подальших поставках продуктів харчування до Міністерства оборони України, а також не бажаючи настання негативних наслідків для ТОВ «Славпродукт» по договору №90/B33-2014 укладеного із військовою частиною НОМЕР_2 , а саме сплати штрафних санкцій у вигляді 20 відсотків від суми кожної партії консервів м?ясних визнаних недоброякісними, тобто такими, що не відповідають вимогам ДСТУ і заміни даних партій, розуміючи протиправний характер дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 20 березня 2015 року звернувся із заявою до Служби безпеки України та в подальшому діяв з метою викриття протиправних дій ОСОБА_6 , під контролем правоохоронних органів.

08.04.2015 приблизно о 16.30 годин ОСОБА_6 , являючись службовою особою, будучи наділеним організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов?язками, зловживаючи своїм службовим становищем під час особистої зустрічі із директором ТОВ «Славпродукт» ОСОБА_7 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), одержав від останнього суму коштів у розмірі 57 000 гривень за сприяння у здійсненні підприємницької діяльності ТОВ «Славпродукт».

08.04.2015 приблизно о 18.00 годині неправомірна вигода у сумі 57000 гривень вилучена під час обшуку у сховищі №16 військової частини НОМЕР_1 , ключі від якого мав лише ОСОБА_6 .

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_6 були кваліфіковані за ст. 368 ч. 3 КК України (редакції Закону України №1261-VII від 13.05.2014 року) як одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане вимаганням неправомірної вигоди.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язком, а не правом суду, тобто, за наявності усіх передбачених ст. 49 КК України обставин, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою - у зв`язку із закінченням строків давності.

Так, згідно ст. 49 ч. 1 п. 4 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину, до яких відноситься кримінальне правопорушення, передбачене ст. 368 ч. 3 КК України.

В ході розгляду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 судом було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 під час перебігу строків давності нових злочинів не вчиняв, будь-яких інших підстав для перерви чи зупинення перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 згідно ст. 49 КК України судом не встановлено.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про необхідність у відповідності зі ст. 49 ч. 1 п. 4 КК України та ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 та звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст. 368 ч. 3 КК України, на підставі ст. 49 ч. 1 п. 4 КК України та закриття даного кримінального провадження згідно ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати - вартість проведених Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України судово-технічної експертизи № 181/1 від 15.06.2015 року у розмірі 2762 гривні 28 копійок, судово-хімічної експертизи № 113/5 від 04.06.2015 року у розмірі 3683 гривні 04 копійки, слід віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 368 ч. 3 КК України (редакції Закону України №1261-VII від 13.05.2014 року) на підставі ст. 49 ч. 1 п. 4 КК України.

Кримінальне провадження №0000041 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України (редакції Закону України №1261-VII від 13.05.2014 року) - закрити.

Процесуальні витрати - вартість проведених Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України судово-технічної експертизи № 181/1 від 15.06.2015 року у розмірі 2762 гривні 28 копійок, судово-хімічної експертизи № 113/5 від 04.06.2015 року у розмірі 3683 гривні 04 копійки - віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- грошові кошти номіналом 100 та 200 гривень, загальною сумою 57 000 (п`ятдесят сім тисяч) гривень, які передані для зберігання до ФЕУ Служби безпеки України, - залишити там же за належністю;

- мобільний телефон «Samsung GT-E1200I, який повернутий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , - залишити йому ж за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом семи діб з дня її проголошення.

На підставі ст. 376 ч. 3 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Відповідно до ст. 376 ч. 6 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх право отримання в суді копії ухвали, вручити її обвинуваченому - негайно.

Суддя ОСОБА_1