Справа № 301/1026/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2026 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В складі головуючої: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 23 червня 2018 року у період часу з 21:30 по 22:00 годину, знаходячись напроти будинку АДРЕСА_1 , умисно, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, вчинив розбійний напад, а саме підійшов до ОСОБА_7 , якому під час руху на велосипеді спричинив удар в область голови, поваливши таким чином його на землю. Після чого, ОСОБА_4 підійшовши до лежачого на землі ОСОБА_7 , якому знову спричинив удари кулаком в область голови, а після відкинувши велосипед у бік та із застосуванням сили зірвав з його шиї золоті ланцюжок з хрестиком загальною вагою 7 грамів вартістю 7000 гривень та насильно з лівої кишені штанів відкрито у потерпілого заволодів мобільним телефоном Нокія Х200 вартістю 350 гривень і грошовими коштами в загальній сумі 1400 гривень.

У результаті вказаних неправомірних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта № 97 від 09.10.2018 року, відноситься до легких тілесних ушкоджень, легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що призвело до тривалого розладу здоров`я більше як 21 день та матеріальну шкоду на загальну суму 8750 гривень.

У зв`язку з чим, ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України - у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив суд визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, перебаченого ч. 1 ст. 187 КК України. При обранні міри покарання, врахувати характеризуючі дані стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме що такий раніше не судимий, судиться вперше, його ставлення до вчиненого, який вину та фактичні обставини не визнав, шкоду потерпілому не відшкодував, а також врахувати ступень тяжкості та обставин цього злочину та обрати покарання ОСОБА_4 у межах санції ст. 187 ч.1 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Також, просив вирішити питання речових доказів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину та фактичні обставини справи не визнав , суду показав, що 23.06.2018 року близько 13.00 год. він зі своєю дружиною виїхали з дому в напрямку с. Керецькі Свалявського району, де проживає її батько ОСОБА_8 , якому його дружина хотіла допомогти зібрати речі для поїздки до Чеської Республіки на заробітки. Їдучи дорогою в с. Кушниця по вул. Шкільна, вони побачили директора школи ОСОБА_9 зупинилися біля її дворогосподарства, де пробули приблизно пів години, після чого заїхали до брата дружини ОСОБА_10 , мешканця АДРЕСА_2 , де гостювали близько двох годин, орієнтовно до 15.00 год. 15.10 год.. В цей час дружині зателефонувала знайома ОСОБА_11 та попросила підвезти її додому, заїхавши до ОСОБА_11 , вони пробули в неї до 20.00 год. 20.10 год., після чого поїхали до батька дружини ОСОБА_8 , куди доїхали близько 20. 15 год., у батька вони пробули до ранку 24.06.2018 року. О шостій ранку за батьком дружини приїхав автобус, він заніс сумку до автобуса, після чого близько 08.00 год. вони повернулися додому в с. Кушниця . 23.06.2018 року, він в с. Кушниця не перебував, потерпілого ОСОБА_7 не бачив та не спричиняв йому тілесних ушкоджень. Пояснив, що він користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 , а користувачем номеру мобільного телефону НОМЕР_2 є ОСОБА_12 , він не телефонував 23.06.2018 року ні ОСОБА_13 ні ОСОБА_14 , ні ОСОБА_15 .. Із потерпілим ОСОБА_7 має неприязні стосунки й йому погрожував ОСОБА_7 зі своєю сім`єю, відібрати в нього будинок. Просив суд його виправдати.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд виправдати ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України в зв`язку з недоведеністю його вини та відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 187 КК України.

Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 187 КК України та висловлюючи позицію потерпілого, у зв`язку із невизнанням вини та невідшкодуванням завданої шкоди обвинуваченим ОСОБА_4 , просить обрати йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї вини та фактичних обставин справи винність обвинуваченого ОСОБА_4 стверджується показами :

- потерпілого ОСОБА_7 , який суду показав , що 23 червня 2018 року близько 21:30 год він їхав на велосипеді, а за ним також на велосипеді їхав його син ОСОБА_16 . Проїжджаючи будинок АДРЕСА_1 , він побачив, що зі свого дворогосподарства вийшов ОСОБА_4 , з яким він перебуває тривалий час у неприязних відносинах. ОСОБА_4 побачивши його, підійшов та спричинив потерпілому удар в область голови у висок зліва, поваливши таким чином його на землю. Після чого обвинувачений ОСОБА_4 знову підійшов до нього та спричинив йому удари кулаком в область голови, а після відкинувши велосипед у бік за огорожу та із застосуванням сили зірвав з нього золоті ланцюжок з хрестиком та насильно з лівої кишені штанів забрав мобільний телефон Нокія Х200 і заволодів грошовими коштами в загальній сумі 1400 гривень. Він тримав кишеню рукою, однак ОСОБА_4 вирвав руку, зламавши йому палець. Неприязні відносини з обвинуваченим тривають більше декількох років і такі виникли через матеріальні претензії з приводу будинку. В той вечір, обвинувачений ОСОБА_4 прогулювався зі своїми собаками: німецькою вівчаркою та алабаєм, одна з них вкусила потерпілого ОСОБА_7 за ногу, лише коли ОСОБА_4 закричав на собаку та відпустила ногу, після чого обвинувачений сказав ОСОБА_17 , що він буде вчити його розуму і під час даної події , виражався на його адресу нецензурною лайкою. Ці події бачив лише його син ОСОБА_16 , який побачивши відв`язаних собак, зупинився за 50 метрів до місця злочину. Потім потерпілий зупинив поліцейську машину яка в цей час проїжджала повз нього і все розповів працівникам поліції. Після даної події приїхала дружина потерпілого ОСОБА_7 й відвезла його в лікарню. Шкоду обвинувачений ОСОБА_4 не відшкодував, пробачення за свої дії не попросив, просить притягнути ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності;

-свідка ОСОБА_18 , який суду показав, що він працює водієм швидкої медичної допомоги Іршавської РЛ, 23 червня 2018 року він знаходився на чергуванні. Ввечері жінка потерпілого ОСОБА_7 привезла його до швидкої медичної допомоги. Потерпілий ОСОБА_7 був побитий весь , з обличчя та вух текла кров, одяг у нього був порваний. Потерпілого ОСОБА_7 забрали на швидку медичну допомогу, він нічого не розповідав, його дружина про події які відбулися з потерпілим ОСОБА_7 , розповіла фельдшеру ОСОБА_19 ;

-свідка ОСОБА_20 , який суду показав , що він працює інспектором СРПП №2 . 23.06.2018 року він перебував на чергуванні з ОСОБА_21 з якою поверталися з с. Лисичева Іршавського району. Ввечері, проїжджаючи с. Кушниця , а саме вул. Гірську їх зупинив чоловік, в якого було кров`яне лице та порваний одяг. Потерпілий ОСОБА_7 повідомив , що коли він їхав на велосипеді то його побив ОСОБА_4 і забрав від нього мобільний телефон , а також грошові кошти. До ОСОБА_7 приїхала жінка та відвезла його в лікарню. Потерпілий ОСОБА_7 був тверезий. Вони з ОСОБА_21 поїхали додому до обвинуваченого ОСОБА_4 , однак ворота в нього були зачинені і до них ніхто не виходив;

-свідка ОСОБА_21 , яка суду показала, що вона працює поліцейським СРПП №2, 23.06.2018 року вона перебувала на чергуванні з ОСОБА_20 , вони поверталися з с. Лисичева. Проїжджаючи с. Кушниця ввечері, а саме вул. Гірську їх зупинив чоловік, в якого було кров`яне лице, кров під носом та порваний одяг. Потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що коли він їхав на велосипеді то його побив брат дружини, а саме ОСОБА_4 і забрав від нього велосипед, мобільний телефон, а також грошові кошти . Через 10 хв. до ОСОБА_7 приїхала жінка та відвезла його лікарню. Потерпілий ОСОБА_7 був тверезий ;

-свідка ОСОБА_13 , який суду показав , що він є старшим дільничним офіцером поліції. 23.06.2018 року він забезпечував правопорядок на святі «Гамора», яке відбувалося в с. Лисичево. Того дня ввечері на його мобільний телефон, яким він користується тривалий час НОМЕР_3 , був здійснений дзвінок з мобільного телефону НОМЕР_2 . Як йому відомо, цей номер телефону належить ОСОБА_4 і записаний в його телефоні вже більше двох років. При розмові ОСОБА_4 цікавився, чи не знаходиться він на службовому автомобілі біля його будинку, оскільки біля нього стоїть поліцейська машина. На що ОСОБА_13 відповів, що він перебуває на забезпеченні громадського порядку в с. Лисичево, оскільки там проходить свято «Гамора 2018», та пояснив ОСОБА_4 , щоб той вийшов до поліцейських й самостійно дізнався, чому вони перебувають біля його будинку;

-свідка ОСОБА_22 , яка суду показала, що 23.06.2018 року, вони разом з чоловіком ОСОБА_4 під час подій які проходили в с. Кушниця з потерпілим ОСОБА_17 перебували вдома в с. Керецькі, де проживає її батько ОСОБА_8 , який мав їхати в Чехію. Того дня, близько 15.30 вони виїхали з с. Кушниця в с. Керецьки, по дорозі вони зупинилися біля ОСОБА_9 , яка їх запрошувала на каву, однак вони не погодилися й поїхали до її рідного брата ОСОБА_10 , якиї проживає в с. Керецьки і мав їхати того вечора разом з батьком на заробітки до Чехії. Пробувши у брата біля однієї години, на її мобільний телефон зателефонувала знайома ОСОБА_23 й просила, щоб вони її підвезли додому, оскільки бачила їх автомобіль біля брата і зрозуміла, що вони перебувають в нього в гостях. Забравши ОСОБА_23 поїхали до неї додому де пробули приблизно до 20.00 год. та поїхали до батька, де залишилися переночувати, оскільки автомобіль, на якому її батько мав їхати до Чехії зламався . Біля 21.00 год. до них прийшла ОСОБА_11 оскільки принесла її батькам молоко, й перебувала з ними до 23.00 год. Ранком, 24.06.2018 року, біля 08:00 вони з чоловіком ОСОБА_4 повернулися додому до АДРЕСА_1 . Вона користувалася на той час номерами мобільних телефонів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , її чоловік ОСОБА_4 користувався номером мобільного телефону НОМЕР_1 . ОСОБА_4 з ОСОБА_7 не мали жодного інциденту , неприязних відносин між ними не було. Про те , що до ОСОБА_4 приходили працівники поліції їй не відомо;

-свідка ОСОБА_12 , яка суду показала , що 23.06.2023 року їй зателефонула її невістка ОСОБА_22 й попросила попоратися по господарству, на що вона погодилася. Близько 13.00 год. прийшов ОСОБА_7 який був на підпитку тому її донька ОСОБА_24 кричала на нього, оскільки було необхідно відвезти їхню доньку на виступ на святі «Гамора», тому доньку відвезла ОСОБА_24 . В той час, ОСОБА_7 грався зі своїм сином в м`яч, а через деякий час ОСОБА_7 разом з сином ОСОБА_16 пішли їздити на вулицю на велосипедах. Через деякий час її зять ОСОБА_7 повернувся додому без велосипеду і його дружина ОСОБА_24 разом з ОСОБА_25 , який сів за кермо автомобіля, кудись поїхали нічого їй не пояснивши. В той час, коли її зять ОСОБА_7 їздив на велосипеді з сином ОСОБА_16 , вона пішла до дворогосподарства свого сина ОСОБА_4 поратися по господарству. Їдучи на велосипеді до будинку свого сина, який знаходиться близько 500-600 м. від її будинку, побачила поліцейську машину в якій сиділо двоє працівників поліції. Біля поліцейської машини, знаходилися її донька ОСОБА_26 , її колишній чоловік ОСОБА_25 , зять ОСОБА_7 та онук ОСОБА_16 . Коли вона під`їхала ближче, то онук ОСОБА_16 та зять ОСОБА_7 почали виражатися в її бік нецензурнми словами та проганяти її, оскільки вони перебувають в тривалих неприязних стосунках стосовно поділу сумісно нажитого майна, а саме будинку, з колишнім чоловіком ОСОБА_25 , в якому проживають донька зі своєю сім`єю. Саме з цих причин у неприязних відносинах перебуває сім`я її доньки ОСОБА_24 із сім`єю її сина ОСОБА_4 . Залишивши їх вона поїхала до дворогосподарства ОСОБА_4 ;

- свідка ОСОБА_24 , яка суду показала, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_7 , 23.06.2018 року вона відвезла на виступ їхню доньку до села Лисичево на свято «Гамора 2018», в цей час її чоловік ОСОБА_7 із сином ОСОБА_16 каталися на велосипедах по вулиці. Неподалік від них, проживає її брат ОСОБА_4 з яким у них склалися неприязні стосунки через ненависть з боку брата, який намагається при можливості принизити її сім`ю. Цього ж дня, ввечері близько 19.00 год. 20.00 год. її син ОСОБА_16 повернувся додому й повідомив, що батька б`є ОСОБА_4 , тому вона одразу побігла на місце інциденту, де її чоловік ОСОБА_7 повідомив їй, що його побив ОСОБА_4 в нього було лице в крові та розірваний одяг, стосовно причини бійки не міг чітко нічого пояснити. Пізніше, ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_4 вийшов зі свого дворогосподарства з двома собаками, збив його з велосипеда, який викинув за огорожу та продовжив його побиття , після чого відібрав мобільний телефон у ОСОБА_7 , зламавши при цьому йому палець, зірвав з шиї ланцюжок з хрестиком та забрав з кишені 1500 грн.. ЇЇ чоловікові ОСОБА_7 зробили операцію, останній знаходився в лікарні близького одного місяця. Коли ОСОБА_24 підійшла до свого чоловіка, то він спілкувався з працівниками поліції, яким вони все розповіли на місці події, однак працівникик поліції на це не відреагували і вона відвезла чоловіка до лікарні;

- свідка ОСОБА_27 , яка суду показала, що 23.06.2018 року з 09.00 год. ранку заступила на добове чергування в пункті екстренної медичної допомоги с. Кушниця. Близько, 20.00 год. -21.00 год. привезли ОСОБА_7 у якого було лице в крові, розбитий ніс, переломана рука чи палець, чітко сказати не може, він розповідав, що ОСОБА_4 побив його забравши мобільний телефон, велосипед, зірвав з шиї ланцюжок з хрестиком та забрав з кишені 1500 грн. ОСОБА_7 привезла для надання медичної допомоги його дружина ОСОБА_24 та покійний тесть ОСОБА_25 ;

- малолітнього свідка ОСОБА_28 , який суду показав, що він є сином потерпілого ОСОБА_7 , 23.06.2018 близько 19 год. 00 хв. він з батьком катався на велосипедах, в с. Кушниця по вул. Гірська, неподалік будинку обвинуваченого ОСОБА_4 він зупинився, щоб подивитися де знаходиться його батько, в цей час побачив, як із воріт дворогосподарства ОСОБА_4 на вулицю вибігли дві собаки, порід німецька вівчарка та алабай, також вийшов обвинувачений ОСОБА_4 .. В цей час ОСОБА_4 підбіг до батька та наніс йому удар рукою в голову від чого батько впав на землю з велосипеда, ОСОБА_4 відкинув велосипед за огорожу й продовжив бити батька, а до нього побігли собаки, тому він злякався й побіг за допомогою додому до матері та дідуся. Коли вони приїхали з матір`ю та дідусем на місце події, там вже знаходилися працівники поліції й батько розповів їм про все, що відбулося;

- свідка ОСОБА_15 , який суду показав, що перебуває з обвинуваченим ОСОБА_4 в дружніх стосунках, користується мобільним номером телефону НОМЕР_6 , оскільки від моменту події пройшло три роки, він не пам`ятає номеру телефону ОСОБА_4 та коли востаннє з ним спілкувався, однак підтримав покази дані ним на стадії досудового слідства, оскільки тоді пам`ятав події які відбулися між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ;

- свідка ОСОБА_14 , яка суду показала, що працює медсестрою реабілітаційного кабінету Іршавської районної лікарні, вона користується номером мобільного телефону НОМЕР_7 , чи розмовляла вона 23.06.2018 року з 22.50 год. по 22.54 год. з обвинуваченим ОСОБА_4 , номер мобільного телефону в якого НОМЕР_2 пояснити не може, оскільки відтоді вже пройшов тривалий час, обвинуваченого ОСОБА_4 знає близько десяти років але події які відбувалися більше як сім років тому не пам`ятає. На досудовому слідстві її було допитано прокурором Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_14 підтвердила, що вона підписувала протокол такого допиту.

Стороною захисту, було заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_29 та ОСОБА_23 , допитані в судовому слідстві свідки показали:

- свідок ОСОБА_10 , суду пояснив, що він є рідним братом ОСОБА_22 дружини обвинуваченого ОСОБА_4 .. Так, 23.06.2018 року близько 16 год. 30 хв. до нього в гості в АДРЕСА_2 приїхали сестра ОСОБА_22 та її чоловік ОСОБА_4 , в нього пробули близько однієї години, після чого поїхали до батька ОСОБА_8 в АДРЕСА_3 , оскільки останній мав їхати на заробітки до Чеської Республіки. Під час перебування сім`ї ОСОБА_30 в його будинку, сестрі телефонувала її знайома ОСОБА_31 , яка просила їх підвезти її додому, оскільки вона проживає неподалік від батька ОСОБА_8 .. Стосовно телефонних розмов, пояснив, що його телефон затонув, тому він не може назвати номери мобільних телефонів ОСОБА_4 та сестри ОСОБА_22 .. На наступний день, 24.06.2018 року він з батьком зранку вирушили на заробітки до Чеської Республіки, сім`я його сестри ОСОБА_22 їх проводила, після чого вони повернулися додому в с. Кушниця. Стосовно інциденту, що стався між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 йому не відомо нічого, однак може ствердити, що в цей час ОСОБА_4 знаходився в с. Керецьки Свалявського району, разом зі своєю дружиною ОСОБА_22 ;

-свідок ОСОБА_8 , який суду пояснив, що є батьком дружини обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_22 .. Коли він повернувся із Чеської Республіки додому на тиждень, дізнався, що чоловіку його доньки надійшла повістка до суду. Вважає, що це через неприязні відносини між сім`єю його доньки ОСОБА_22 та сім`єю ОСОБА_7 , у зв`язку із претензіями матеріального характеру стосовно поділу будинку в якому проживає сім`я ОСОБА_7 23.06.2018 року йому на мобільний телефон НОМЕР_8 зателефонувала ОСОБА_22 зі свого мобільного телефону НОМЕР_5 і поцікавилася чи потрібно їй готувати для нього їжу в дорогу, ОСОБА_8 погодився, і тому його донька ОСОБА_22 з чоловіком ОСОБА_4 , в той же день близько 18 год. 00 хв. приїхали на своєму автомобілі до нього в село Керецьки Свалявського району, де перебували до ранку 24.06.2018 року, з будинку не виходили, донька готувала їжу в дорогу, а зять допомагав збирати сумки, за цей час приходила знайома його доньки ОСОБА_23 , яка приносила молоко й також перебувала в гостях близько однієї години. Ранком 24.06.2018 близько 05 год. 00 хв. його донька ОСОБА_22 та зять ОСОБА_4 допомогли йому сісти в автобус та після чого поїхали додому;

- свідок ОСОБА_23 , яка суду показала, що 23.06.2018 року о 16.30 год. вона поверталася від бабусі з с. Керецькі і побачила автомобіль ОСОБА_4 .. Вона відразу зі свого мобільного телефону, за номером НОМЕР_9 зателефонувала ОСОБА_22 на мобільний телефон НОМЕР_5 і вони з чоловіком ОСОБА_4 підвезли її додому. Пробули в неї близько до 20.00 год. та поїхали до батька ОСОБА_32 - ОСОБА_8 .. Близько 21.00 год, вона віднесла батькам ОСОБА_22 молоко, а оскільки там перебувала сім`я ОСОБА_33 , то вона також залишилася з ними до 23.00 год. У вказаний період часу вона постійно перебувала з ОСОБА_4 та ОСОБА_22 у с.Керецькі Свалявського району. Сім`я Кормошів залишилася ночувати у батька ОСОБА_8 , ОСОБА_4 про поліцію нічого їй не розповідав.

Окрім показів потерпілого ОСОБА_7 та свідків, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

-Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення або таке, що готується від ОСОБА_7 (т.1 матеріалів к.п., арк. 5-6);

-Протоколом №292 медичного огляду для встановлення факту вживання психотропних речовин та стану сп`яніння, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння. (т.1 матеріалів к.п., арк. 27);

-Висновком експерта №97 від 09.10.2018 року, згідно якого на час судово-медичної експертизи у гр. ОСОБА_7 виявлено такі тілесні ушкодження: садно шкірних покровів ділянки лобного горба зліва, синець шкірних покровів підочної ділянки зліва, садна шкірних покровів ділянки ліктьового суглобу зліва по задній поверхні. При стаціонарному обстеженні та лікуванні в травматологічному відділенні КЗ «Іршавська РЛ» було діагностовано: Закритий перелом основи першої п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням уламків. ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій м`яких тканин обличчя. Вказані тілесні ушкодження могли бути спричинені в терміни, зазначені в обставинах справи, від дії тупих, твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею за ударним механізмом спричинення чи ударі об такі предмети. Зокрема діагностований клінічно та підтверджений рентгенологічним методом дослідження закритий перелом основи першої п`ясної кістки (перелом Беннета) правої кисті зі зміщенням уламків міг виникнути внаслідок удару стиснутою в кулак рукою по твердій, нерівній поверхні чи ударі об тверду нерівну поверхню в умовах зміни положення тіла з вертикального чи близького до нього в горизонтальне чи близьке до нього положення тіла, де контактною ділянкою прикладання травмуючої сили став перший палець правої кисті. За ступенем тяжкості тілесні ушкодження у вигляді синців, саден шкірних покровів вказаних ділянок тіла слід кваліфікувати, як легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше, як 6 днів, згідно п. 2.3.5. „Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України, від 17.01.1995р.Діагностований клінічно струс головного мозку за ступенем тяжкості слід кваліфікувати, як легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 дня, п. 2.3.3. „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України, від 17.01.1995р. Діагностований клінічно та підтверджений рентгенологічним методом дослідження закритий перелом основи першої п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням уламків за ступенем тяжкості слід кваліфікувати як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, що призвело до тривалого розладу здоров`я більше як 21 день, згідно п. 2.2.2. „Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених, Наказом №6 МОЗ України, від 17.01.1995р. На час спричинення йому тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_7 міг знаходитися як у вертикальному чи близькому до нього так і в горизонтальному чи близькому до нього положенні тіла. Особа, що завдала потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, могла знаходитися навпроти потерпілого. (т.1 матеріалів к.п., арк. 44-48)

-Заявою - згодою та протокол огляду місця події від 10.10.2018, об`єктом огляду є дворогосподарство, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 (т. 1 матеріалів к.п., арк. 58-60);

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.10.2018 за участі свідка з додатками, де малолітній свідок ОСОБА_34 показує де він перебував в момент вчинення злочину. (т.1 матеріалів к.п., арк. 64-69);

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.10.2018 за участі потерпілого з додатками, де потерпілий відтворює обставини вчинення злочину від 23.06.2018 та показує механізм нанесення йому ударів обвинуваченим ОСОБА_4 (т. 1 матеріалів к.п., арк. 70-80);

-Заявою потерпілого ОСОБА_7 про приєднання схематичного малюнку ланцюжка та хрестика з додатками (т.1 матеріалів к.п., арк. 100-101);

-Заявою потерпілого ОСОБА_7 про приєднання фото із зображенням ланцюжка та хрестика (т.1 матеріалів к.п., арк. 103-105);

-Протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого від 20.11.2018 з додатками (т. 1 матеріалів к.п., арк. 141-144);

-Висновком експерта №161 від 28.12.2018 року, згідно якого на час проведення судово-медичної експертизи у гр. ОСОБА_7 виявлено такі тілесні ушкодження: садно шкірних покровів ділянки лобного горба зліва, синець шкірних покровів підочної ділянки зліва, садна шкірних покровів ділянки ліктьового суглобу зліва по задній поверхні. При стаціонарному обстеженні та лікуванні в травматологічному відділенні КЗ «Іршавська РЛ» було діагностовано: Закритий перелом основи першої п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням уламків. ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій м`яких тканин обличчя. Стан алкогольного сп`яніння (Алконт: 0,6%). Потерпілий ОСОБА_7 зазнав не менше чотирьох ударів в описані ділянки тіла. Тілесні ушкодження у вигляді саден шкірних покровів ділянки ліктьового суглобу зліва по задній поверхні могли виникнути від удару об нерівну тверду поверхню при падінні потерпілого на лівий бік. Діагностований клінічно закритий перелом основи першої п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням уламків (перелом Беннета), зважаючи на механізм його утворення міг виникнути внаслідок удару стиснутою в кулак рукою по твердій, нерівній поверхні чи ударі об тверду нерівну поверхню в умовах зміни- положення тіла з вертикального чи близького до нього в горизонтальне чи близьке до нього положення тіла, ж контактною ділянкою прикладання травмуючої сили став перший палець правої кисті. Отже, потерпілий ОСОБА_7 міг отримати тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому основи першої п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням уламків (перелом Беннета) за умов та обставин зазначених ним при проведенні його допиту та при проведенні з ним слідчого експерименту, а саме при його падінні з велосипеду на тверду підлеглу поверхню асфальтобетонного покриття дороги при наданні тілу прискорення. (т.1 матеріалів к.п., арк. 145-151);

-Протоколом огляду реєстрації амбулаторно хворих Іршавської станції екстренної допомоги пункту с. Кушниця, згідно якого 23.06.2018 року о 22 год. 00 хв., потерпілий ОСОБА_7 звертався за медичною допомогою (т.1 матеріалів к.п., арк. 216-221);

-Листом про витребування історії хвороби потерпілого з лікарського закладу та надання експерту, які підтверджують надання органом досудового розслідування необхідних доказів для дослідження експерту (т.2 матеріалів к.п., арк. 23-25);

-Відповіддю на доручення прокурора про встановлення номеру мобільного телефону, яким користувався ОСОБА_4 , згідно якої на виконання доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 36 КПК України від 15.11.2018 № 100-1766-18 по кримінальному провадженню № 0000581 за ч. 1 ст.187 КК України було встановлено номер мобільного телефону підозрюваного ОСОБА_4 - НОМЕР_2 . Крім того, встановити номер мобільного телефону ОСОБА_22 не надалось можливим. Також, в ході проведення оперативних заходів встановити свідків та очевидців події, яка мала місце 23.06.2018 року по вулиці Гірській с. Кушниця, Іршавського району не надалось можливим. (т.2 матеріалів к.п., арк. 30)

-Дорученням прокурора від 15.11.2018, згідно якого процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні було доручено СКР Іршавського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області проведення по кримінальному провадженню слідчих (розшукових) дій , а саме: встановити слідчими (розшуковими) діями всі мобільні номери громадян ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_22 , мешканців АДРЕСА_1 , якими користувалися 23 червня 2018 року; повторно провести слідчі (розшукові) дії , в тому числі шляхом вчинення негласних слідчих (розшукових) дій щодо встановити очевидців та свідків подій стосовно потерпілого ОСОБА_7 , що мало місце 23.06.2018 року по вулиці Гірська с. Кушниця Іршавського району. (т.2 матеріалів к.п., арк. 44-45)

-Заявою потерпілого ОСОБА_7 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 (т.2 матеріалів к.п., арк. 116);

-Відповіддю - довідкою ПП Улашин про вартість золотого виробу, згідно якого вартість виробу із золота 585 проби станом на 23 червня 2018 року становить 1000 грн. (одну тисячу гривень) (т.2 матеріалів к.п., арк. 244);

-Висновоком експерта від 11.04.2025 про вартість мобільного телефону «Nokia X-200» станом на 23.06.2025 року, згідно якого вартість такого становить 350 (триста п`ятдесят) грн.(т.2 матеріалів к.п., арк. 246-247);

-Протоколом огляду місця події (т.1 матеріалів к.п., арк. 14-15);

-Розпискою про отримання на зберігання велосипеда(т. 1 а.с.61);

-Заявою потерпілого ОСОБА_7 про надання одягу для огляду (т.1 матеріалів к.п., арк. 62- 63);

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , в якому така підтвердила, що мала в 2018 році у користуванні номер мобільного телефону НОМЕР_2 й те, що 23.06.2018 року їй телефонував ОСОБА_4 з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 , з приводу бійки де він був учасником, через що, цікавився номером мобільного телефону судмедексперта Іршавського району. Однак, вона йому відмовила в наданні номеру мобільного телефону, оскільки не мала такого. (т.1 матеріалів к.п., арк. 187-190) ;

-Диском з інформацією ПрАТ «Київстар» та протокол його огляду, якими стверджується перебування (т.1 матеріалів к.п., арк. 236-253);

-Диском з інформацією ПрАТ «ВФ Україна» та протокол його огляду (т.1 матеріалів к.п., арк. 254-270);

-Протоколом огляду інформації з Прат «ВФ Україна» (т.1 матеріалів к.п., арк. 273-278).

Суд ставиться критично, до показів свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_23 оскільки такі суперечать встановленим фактичним обставинам справи, показам потерпілого ОСОБА_7 , проведеними по справі судово-медичними експертизами №97 від 09.10.2018 року та №161 від 28.12.2018 року та дослідженим в судовому слідстві дискам з інформацією Прат «Київстар» та протоколом його огляду від 08.04.2019 року, ПрАТ «ВФ Україна» та протоколом його огляду від 08.04.2019 року та від 09.04.2019 року. Окрім того, свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 є близькими родичами обвинуваченого ОСОБА_4 , а тому є зацікавленими в результаті розгляду даного кримінального провадження.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15.11.2012 у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретних норм КК України, а саме передбачених ч. 1 ст. 187 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечного діяння, дійшов висновку про їх відповідність.

Суд, відповідно до ст.94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, встановив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту: - доведеності вчинення суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.187 КК України та обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_4 у їх вчиненні.

Також, захисником ОСОБА_5 , було заявлено клопотання про визнання доказів недопустимими, а саме: диску з інформацією ПРАТ «Київстар» та протокол його огляду (дата складання 08.04.2019 Т.1 а.с.254-270); диску з інформацією ПРАТ «ВФ України» та протокол його огляду (дата складання 08.04.2019 Т.1 а.с.273-278); відповідь-довідку ПП Улашин про вартість золотого виробу, надана на запит слідчого від 08.04.2019 року (т.2 а.с.244); висновку експерта про вартість мобільного телефону, наданий на запит слідчого від 09.04.2010 року (т.2 а.с.246-247); протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 20.03.2019 року.

Захисник ОСОБА_5 , мотивує клопотання тим, що докази які він просить визнати недопустимими були зібрані після ухвалення прокурором Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 постанови про зупинення досудового розслідування від 21.01.2019 року та на те, що матеріали цього кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 187 КК України не містять даних про те, що досудове розслідування було відновлено. Реєстр матеріалів досудового розслідування, надісланий разом з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 до Іршавського районного суду у відповідному розділі «ІІ Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» містить пункт №18 «Постанова про зупинення досудового розслідування», але не містить інформації про прийняте процесуальне рішення щодо відновлення досудового розслідування з зазначенням дати такої постанови.

Дослідивши надане захисником клопотання, суд приходить до висновку, що таке до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Критерії визнання доказів недопустимими обумовлюють диференційований порядок вирішення питання щодо їх недопустимості:

-під час будь-якого судового розгляду у разі встановлення очевидної недопустимості доказу (ч. 4 ст. 87, ч. 2 ст. 89 КПК України) - у випадках, коли такі докази отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого судового розгляду;

-у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті (ч. 1 ст. 89 КПК України) якщо при отриманні доказів допущено процесуальні порушення, які тягнуть інші порушення прав людини та потребують оцінки на підставі всієї сукупності доказів; зумовлюють сумніви у достовірності здобутих відомостей та суд має вирішити питання щодо можливості усунення вказаного сумніву на підставі сукупності інших зібраних допустимих доказів.

Вирішуючи на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України питання щодо допустимості доказу, який отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав чи свобод людини, суд має обґрунтувати, яке саме фундаментальне право чи свобода особи були порушені, в чому саме полягає істотність такого порушення в тій мірі, що обумовлює недопустимість доказу, та за відповідності ситуації переліку критеріїв, наведених в ч. 2 ст. 87 КПК України, послатись на конкретний пункт цієї норми.

У разі встановлення іншого порушення прав і свобод людини, крім істотних, суд в кожному конкретному випадку має перевірити, у тому числі, чи вплинуло таке порушення на загальну справедливість судового розгляду за критеріями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ та національного законодавства.

Крім того, при вирішенні питання щодо допустимості фактичних даних, отриманих з порушенням процесуального закону, суд в кожному конкретному випадку має встановити:

-чи спричинило це порушення появу обґрунтованих сумнівів у достовірності фактичних даних, отриманих в результаті проведення процесуальної дії;

-чи можливо усунути такі сумніви за допомогою інших доказів чи додаткових процесуальних засобів доказування.

У цьому випадку докази, отримані з порушеннями КПК України, можуть бути використані судом як допустимі лише у разі, якщо:

-ці порушення не є істотними, тобто не могли вплинути та не впливають на достовірність отриманих фактичних даних;

-порушення є суттєвими (такими, що породжують сумніви у достовірності доказів), втім такі сумніви можуть бути усунуті іншими зібраними допустимими доказами.

Докази, отримані з порушеннями КПК України, можуть бути використані судом як допустимі лише у разі, якщо ці порушення не є істотними, тобто не могли вплинути та не впливають на достовірність отриманих фактичних даних; порушення є суттєвими (такими, що породжують сумніви у достовірності доказів), втім такі сумніви можуть бути усунуті іншими зібраними допустимими доказами. Про це зазначив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 17 жовтня 2023 року по справі №455/844/16-к.

Суд здійснив встановлення достовірності доказу шляхом дослідження та аналізу змісту вказаних захисником документів та співставлення з іншими доказами на предмет об`єктивного взаємозв`язку та узгодження.

Так, згідно долучених прокурором ОСОБА_3 доказів до заперечення на клопотання захисника, суд встановив, що 06.03.2019 року слідчим СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області було ухвалено постанову про відновлення досудового розслідування. Отже, доводи захисника ОСОБА_5 про те, що органом досудового розслідування не було прийняте процесуальне рішення щодо відновлення досудового розслідування спростовуються матеріалами кримінального провадження. Таким чином, проведені процесуальні дії та отримані докази, після ухвалення такої постанови є допустимими.

Окрім того, відповідно до висновку ВС України від 06.07.2022 (справа ЛЕ464/5140/18), відсутність у реєстрі матеріалів досудового розслідування окремих процесуальних рішень (документів) не можуть вважатися підставою для скасування рішень судів першої чи апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 3 статті 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Частиною 3 статті 370 КПК України та частиною 1 статті 94 КПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження.

Приписами статті 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до пункту 23 Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29 червня 1990 року, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі 366/3050/16-к, згідно із ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, та за умови, що такі дії особи охоплюються обсягом висунутого їй обвинувачення.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) і вина у вчиненні такого йому повністю доведена в судовому засіданні.

При грабежі, поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого або з погрозою застосування такого насильства, основним об`єктом посягання виступає власність, і незважаючи на те, що в момент вчинення грабежу відбувається вплив на потерпілого, він є незначним. Натомість, за загальним визначенням, розбій, як злочин проти власності, це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства. Головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. При розмежуванні грабежу та розбою визначальним є характер застосованого до потерпілого насильства або погрози як способу заволодіння чужим майном, при розбої воно є небезпечним для життя чи здоров`я, а при грабежі така небезпека відсутня.

Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_4 , з метою незаконного заволодіння майном потерпілого, застосовував до нього насильство фізичного характеру, що виразилося в нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому й такі були реальні, що підтверджено ОСОБА_7 в судовому засіданні.

За таких обставин суд вважає, що обвинуваченим було застосовані відносно потерпілого насильство фізичного характеру, наслідки якого були небезпечними для життя та здоров`я потерпілого.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення обвинуваченим тяжкого злочину та особу винного.

Обставин передбачених ст. 66 КК України які пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставин , які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 передбачених ст. 67 КК України в ході судового розгляду кримінального провадження, судом не встановлено.

Як вбачається з досудової доповіді, що була надана Іршавським РС філії Філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( у т. ч. для окремих осіб). (том 1 а.с. 81)

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», слід звернути увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги КПК України стосовно призначення покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Разом з тим, з урахуванням наведених обставин в їх сукупності, даних про особу винного, який вину та фактичні обставини справи не визнав, не розкаявся у вчиненому, шкоду завдану потерпілому не відшкодував, за місцем проживання характеризується позитивно (том 2 арк. матеріалів к.п.132), раніше не судимий (том 2 арк. матеріалів к.п.135), на обліку у лікарів психіатра, нарколога КЗ «Іршавська РЛ» не перебуває, також суд враховує ставлення обвинуваченого до наслідків вчинення злочину, наявність потерпілого, який просив призначити обвинуваченому міру покарання, що передбачена санкцією ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі, наслідки завдані злочином у вигляді тілесних ушкоджень, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також мета покарання, визначена ч.2 ст. 50 КК України, буде досягнута лише при призначенні обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, визначеного санкцією статті, оскільки саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання та попередження вчинення ним в майбутньому нових кримінальних правопорушень, та відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого злочину.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні

Керуючись ст.84-86, 94,95, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України .

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання передбачене за ч. 1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази, а саме: диск з інформацією ПрАТ «Київстар» та диск з інформацією ПрАТ «ВФ Україна» залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1