Справа № 489/33/26
Провадження № 1-кс/489/890/26
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

23 січня 2026 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0006410 від 17.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2 та 3 статті 436-2 КК України, про тимчасовий доступ до речей, що містять охоронювану законом таємницю,

встановив:

Згідно з клопотанням, Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 у поширенні з 18.06.2025 до 04.11.2025 в мобільному застосунку «ТікТок» матеріалів, в яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, вчиненому повторно.

Слідчий вважає, що на вилученому 21.01.2026 під час обшуку за місцем підозрюваної ОСОБА_5 телефоні може міститися відомості про обставини вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до вказаного телефону.

В судове засідання учасники кримінального провадження не з`явилися. Слідчий надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі слідчого, а також за відсутності особи, у якої був вилучений телефон, згідно з ч. 4 ст. 163 КПК України.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Згідно з ч. 1 ст. 165 КПК України, особа, яка зазначена в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі слідчого судді, суду.

Системний аналіз вказаних положень кримінального процесуального законодавства свідчить про те, що необхідною умовою звернення сторони кримінального провадження до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів є те, що такі речі та документи перебувають у володінні відповідної особи, що позбавляє сторону кримінального провадження можливості мати до них доступ для проведення певних слідчих дій (огляду, вилучення тощо).

Натомість в даній справі телефон «Samsung GalaxyM20», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , із сім-картками абонентських номерів НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , до листування в якому слідчий просить надати тимчасовий доступ з метою проведення його огляду, був вилучений 21.01.2026 під час проведення санкціонованого обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_5 , тобто у встановлений законом спосіб, та на даний час перебуває у сторони обвинувачення, а не у володінні підозрюваної, яка жодним чином не позбавляє сторону обвинувачення можливості здійснити огляд вказаного телефону.

Крім того, з протоколу обшуку вбачається, що під час вилучення вказаного телефону у ОСОБА_5 остання добровільно надала слідчому графічний пароль для можливості розблокування належного їй телефону, тобто надала змогу здійснити його огляд, який і був проведений безпосередньо в ході вказаної слідчої дії, у зв`язку з чим у слідчого судді відсутні підстави для зобов`язання ОСОБА_5 забезпечити тимчасовий доступ до вказаного телефону.

Зазначене, у свою чергу, вказує на те, що проведення огляду вилученого під час обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_5 телефону, який на даний час фактично перебуває у розпорядженні сторони обвинувачення, не потребує попереднього дозволу слідчого судді на тимчасовий доступ до нього.

Вказані висновки суду ґрунтуються на висновках, викладених у постанові Верховного Суду від 09.04.2024 у справі № 369/4929/19, згідно з якими «у даному випадку телефон після його вилучення знаходився у володінні сторони обвинувачення, тому вимога надати самій собі доступ до нього суперечила б здоровому глузду. Сторона обвинувачення отримала телефон у своє володіння на підставі законно проведеного обшуку, обставини якого не дають підстав для визнання цього телефону недопустимим доказом, тому Суд не вважає, що доступ до інформації, що містилася в ньому, вимагав окремого дозволу. Тому Суд відхиляє цей довід сторони захисту».

Відповідно до ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Крім того, відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, закріплених в ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор, серед іншого, не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

За такого, клопотання про тимчасовий доступ не відповідає вимогам ст. 160 КПК України та не містить обов`язкових відповідно до ст. 132 КПК України відомостей для вжиття подібних заходів забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя, відповідно до ст. 132, 163 КПК України, зобов`язаний відмовити в його задоволенні. Керуючись статтями 132, 163, 164, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_3 , погодженого з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0006410 від 17.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2 та 3 статті 436-2 КК України, про тимчасовий доступ до речей, що містять охоронювану законом таємницю - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1