Номер провадження: 11-кп/813/91/25
Справа № 494/814/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2020 року, у об`єднаному кримінальному провадженні №0001663 від 04.08.2019 року та №0000302 від 09.05.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березівки, Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню доньку 2011 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнно винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України у виді 7 (семи) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 7 (семи) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з 04.08.2019 р. з моменту фактичного затримання.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, зарахувано у строк покарання ОСОБА_7 , термін його попереднього ув`язнення, з 09.05.2016 р. по 03.07.2019 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII, зрахувано у строк покарання ОСОБА_7 , термін його попереднього ув`язнення, з 04.08.2019 р. по день відбуття призначеного йому покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 залишено тримання під вартою до відбуття призначеного йому покарання, а після скасувати.

Також вироком вирішено цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, долю речових доказів, заходів забезпечення та процесуальних витрат.

Відповідно до оскаржуваного вироку, 09.05.2016 р., приблизно після 16:00 год., ОСОБА_7 перебував на території подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з мотивів особистої образи висловленої в його адресу останніми та в адресу його покійного батька, на ґрунті неприязні до ОСОБА_10 , на здійснений замах рукою ОСОБА_10 , ОСОБА_7 схватив останнього та кинув його на землю та наніс численні удари в обличчя ОСОБА_10 .

Після чого, ОСОБА_7 з метою реалізації свого злочинного наміру на заподіяння смерті ОСОБА_10 направився до середини будинку, звідки приніс з собою кухонний ніж, з яким підійшов до лежачого ОСОБА_10 , який не чинив будь-якого опору.

ОСОБА_7 діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_10 , з мотивів особистої образи висловленої в його адресу та в адресу його покійного батька, на ґрунті неприязні до ОСОБА_10 , почав наносити ножем тілесні ушкодження ОСОБА_10 у вигляді трьох прохідних ножових ран живота з пошкодженням печінки, жовчного міхура, селезінки та петель тонкої кишки, що потягли за собою внутрішньочеревну кровотечу та геморагічний шок, одинадцяти колото-різаних ран підборіддя, лівої над ключиці, лівого плечового суглоба, лівого передпліччя, правої та лівої нижніх кінцівок, перелом правих ребер по пахових лініях, вважаючи виконаними усі дії, які необхідні для доведення злочину до кінця, а саме настання смерті ОСОБА_10 .

Однак, злочин не було закінчено, з причин, що не залежали від волі ОСОБА_7 , оскільки потерпілому своєчасно надана медична допомога.

Крім того, 04.08.2019 р. о 03:05 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні вестибюлю пансіонату «Борей», який розташований за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, № 107, почав словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_11 .

Після цього у ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, з мотиву помсти за образливі слова, які раніше ОСОБА_11 виражав в бік своєї дружини, виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень шляхом нанесення ножових поранень.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 взяв у праву руку ніж, який дістав з правої кишені шортів, та пішов за потерпілим, який йшов по коридору пансіонату «Борей» у напрямку сходів на верхні поверхи. Наздогнавши ОСОБА_11 в коридорі 1 поверху біля сходів на 2 поверх, та наблизившись до нього в притул, ОСОБА_7 з метою спричинення ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, здійснив замах та умисно наніс останньому удар ножем в область шиї зверху вниз, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення правої надключичної області, проникаюче в праву плевральну порожнину, з ушкодженням верхньої частки правої легені. Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний намір, почав наносити удари кулаками рук, зжатими в кулак та ногами в область голови ОСОБА_11 , чим спричинив останньому легке тілесне ушкодження у вигляді параорбітальної гематоми справа.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із вироком, заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 звернулась до суду із апеляційною скаргою, яку у подальшому змінив, у якій зазначає, що судом було не вірно зараховано у строк покарання строку попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вирок суду підлягає зміні.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України перебував на розгляді Приморського районного суду м. Одеси з 18.08.2016. При цьому обвинувачений утримувався під вартою з 09.05.2016. У подальшому, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.07.2019 запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 змінено на домашній арешт.

У період перебування під домашнім арештом ОСОБА_7 04.08.2019 скоїв новий злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, з 04.08.2019 був затриманий та Київським районним судом м. Одеси та до нього 06.08.2019 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Надалі ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.05.2020 кримінальне провадження № 0001663 від 04.08.2019 стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України об`єднано з кримінальним провадженням № 0000302 від 09.05.2016 стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 днів.

За вказаних обставин та з урахуванням роз`яснень постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 (справа № 663/537/17), слід застосовувати правила дії закону України про кримінальну відповідальність у часі, а саме редакцію Закону № 838-VIII, яка поліпшує становище особи у розумінні ст. 5 КК України та зараховувати у строк покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 09.05.2016 по 03.07.2019 та з 20.05.2020 по14.11.2020 (день звільнення з під варти згідно довідки ДУ «Одеський слідчий ізолятор» № 16826 від 17.11.2020) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного прокурор просить вирок змінити.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII, зарахувати в строк покарання ОСОБА_7 , термін його попереднього ув`язнення з 04.08.2019 по 19.05.2020, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 83 8-VIII зарахувати в строк покарання ОСОБА_7 , термін його попереднього ув`язнення з 09.05.2016 по 03.07.2019 таз 20.05.2020 по 14.11.2020, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримала змінену апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Захисник та обвинувачений не заперечували проти апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Враховуючи те, що висновки суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень в апеляційному порядку не оскаржуються, колегія суддів, не встановивши при цьому жодних істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду дійти правильного висновку в цій частині, не вбачає підстав для їх перегляду, відповідно до вимог зазначеної ч. 1 ст. 404 КПК України.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи прокурора відносно допущеного судом першої інстанції неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання.

Згідно ч. 5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Таким чином, не будь-який час перебування особи у слідчому ізоляторі чи іншому місці попереднього ув`язнення може бути зараховано відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України. Такий строк тримання може бути зараховано лише в межах того самого кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

З матеріалів провадження вбачається, що 18 серпня 2016 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт в рамках кримінального провадження № 0000302, внесеного до ЄРДР 09 травня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, якому присвоєно єдиний унікальний номер справи № 494/814/16-к (а.с.47 т.7). В рамках вказаного кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 11 травня 2016 року (справа №494/609/16-к) застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з моменту його фактичного затримання 09 травня 2016 року (а.с.102-103 т.1).

Під час судового розгляду, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2019 року було задоволено клопотання захисника та змінено ОСОБА_7 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 56-58 т.1).

Поряд з цим, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в рамках кримінального провадження №0001663, внесеного до ЄРДР 04 серпня 2019 року, та ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06 серпня 2019 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з дня фактичного затримання 04 серпня 2019 року ( справа № 520/18306/19) (а.с.134-136 т. 1)

У подальшому, в рамках вказаного кримінального провадження відносно ОСОБА_7 обвинувальний акт було скеровано до суду, якому присєвно єдиний унікальний номер справи № 947/26576/19.

Надалі, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2020 року вищезазначені обвинувальні акти було об`єднано в одне провадження з присвоєнням єдиного унікального номеру справи - № 492/814/16-к, продовжено ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с.87-89 т.1).

Судом першої інстанції правильно визначено строк перебування обвинуваченого ОСОБА_7 .

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зарахування у строк покарання обвинуваченому строку його попереднього ув`язнення саме з 09 травня 2016 року по 03 липня 2019 року та з 04 серпня 2019 року по день відбуття призначеного покарання у межах об`єднаного кримінального провадження, проте помилково визначив, у якій редакції підлягає застосуванню ч. 5 ст. 72 КК України.

26 листопада 2015 року було прийнято Закон № 838-VIII, яким змінено ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон № 2046-VIII, яким знову змінено ч. 5 ст. 72 КК України. За цією нормою попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного суду в своїй постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 зробила правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України.

Так, Велика Палата ВС вважає, що положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переважну (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

З мотивувальної частини вироку убачається що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України вчинене 09 травня 2016 року, тобто обвинувачений підпадає під дію ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України вчинене 04 серпня 2019 року, тобто обвинувачений підпадає під дію ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону№ 2046-VIII.

Враховуючи викладену правову позицію Великої Палати Верховного Сулу, та зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 перебував під вартою у різних кримінальних провадження, за епізоди злочинної діяльності, які вчиненні, як до 20 червня 2017 року та і після, які ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2020 року були об`єднанні в одне провадження, у цьому кримінальному провадженні попереднє ув`язнення зараховується у такому співвідношенні: з 09 травня 2016 року по 03 липня 2019, та з 20 травня 2020 року по 14 листопада 2020 року (згідно довідки ДУ «Одеський слідчий ізолятор» про звільнення (а.с.195 т.1), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в редакції Закону № 838-VIII; з 04 серпня 2019 року по 19 травня 2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі в редакції Закону№ 2046-VIII.

Зазначені обставини є підставою для зміни судового рішення згідно ст. 408 КПК України, оскільки внесення таких змін до вироку не погіршує становище обвинуваченого.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд має право змінити вирок або ухвалу.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 408 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 409 та п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржений вирок суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 409, 413, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргузаступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2020 року, у об`єднаному кримінальному провадженні №0001663 від 04.08.2019 року та №0000302 від 09.05.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, змінити в частині зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 09 травня 2016 року по 03 липня 2019, та з 20 травня 2020 року по 14 листопада 2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII,зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 04 серпня 2019 року по 19 травня 2020 року,з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4