Провадження №1-кп/522/1480/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2025 Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

під час судового розгляду у кримінальному провадженні №0000250 від 03.05.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_7

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

інші учасники кримінального провадження:

представника потерпілого - ОСОБА_10 ,

УСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси здійснюється судовий розгляд у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у скоєні злочину, передбаченого ч.5 ст.190 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посилаючись на те, що доведені під час досудового розслідування ризики не знизились та не відпали та з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисники та обвинувачені заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, що караються лише позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Обвинувачений є громадянином України, має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає у м. Запоріжжя, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Джерела доходів для існування ОСОБА_5 не відомі, міцні соціальні зв`язки відсутні, визначене місце проживання у м. Одесі - відсутнє.

В обґрунтування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, встановлено, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, свідків та іншого обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні, які ще не допитані судом.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлено, що ОСОБА_5 може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, так як офіційно не, працевлаштований, джерела доходів для існування його не відомі.

Зазначені обставини, стадія кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, дають підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню.

Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів неможливе, зважаючи на вказані ризики, особу обвинуваченого та характер злочину, у якому він обвинувачується. Більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є громадянином України, офіційно не працевлаштований, джерела доходів для існування його не відомі, міцні соціальні зв`язки відсутні, визначене місце проживання в м. Одесі відсутнє. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 190 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, що карається лише позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Наведене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 , може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не допитані судом.

В обґрунтування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, встановлено, що ОСОБА_6 може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, так як офіційно не, працевлаштований, джерела доходів для існування його не відомі.

Зазначені обставини, стадія кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим, дають підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню.

Перебуваючи на волі, обвинувачені можуть:

1. Переховуватися від суду, оскільки обставини даного кримінального провадження, обвинувачення у тяжкого злочину, його суспільна небезпечність, тяжкість можливого покарання, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_11 може здійснити спроби переховування від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Так, позиція ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 полягає в тому, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від суду.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії», Суд зазначив: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

2. Вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити протиправну діяльність, чим може зашкодити виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

Дані ризики обумовлені тим, що обвинувачений, за версією сторони обвинувачення, має зв`язки з представниками РФ, з яким він спілкувався та надавав інформацію про розташування об`єктів, військовослужбовців та особового складу ЗСУ, НГУ та НПУ; а також приймаючи до уваги близькість Одеського регіону до кордону України з Республікою Молдовою, що дозволяє швидко покинути територію України. Крім того, ОСОБА_11 обвинувачується в підробці документів, що додатково обумовлює наявні ризики.

Зазначені обставини, відповідно до ст. 177 КПК України, є підставою для продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених та обмеження їх конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів неможливе, зважаючи на вказані ризики, особу обвинуваченого та характер злочину, у якому він обвинувачується. Більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Тому суд задовольняє клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання строком на два місяці.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст.ст.1-376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження стосовно ОСОБА_5 строку запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 07.12.2025 включно, з визначенням розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в розмірі 908 400 гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за обвинуваченого стосовно ОСОБА_5 , провадження по справі №1-кп/522/1480/25.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, контактних номерів мобільного телефону;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжний заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Клопотання прокурора про продовження стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 07.12.2025 включно, з визначенням розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в розмірі 908 400 гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за обвинуваченого стосовно ОСОБА_6 , провадження по справі №1-кп/522/1480/25.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, контактних номерів мобільного телефону;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжний заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується до 0-07.12.2025.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: