Справа № 517/870/25
Провадження № 1-кп/517/73/2025
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року Захарівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду с-ща Захарівка Одеської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 29.08.2025 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000495 від 08 липня 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина РФ, росіянина, уродженця с. Велика Сергіївка Томалінского району Пензинської області РФ, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту:

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В невстановлену дату та час, але не пізніше 07.07.2025, невстановлена в ході досудового розслідування особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, за допомогою мессенджеру «Телеграм» підшукала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 та зателефонувавши ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 запропонувала останньому незаконно переправити вказаних осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску до Республіки Молдова (ПМР), шляхом перевезення осіб від автомобільної дороги сполученням Київ-Одеса до державного кордону України, на що ОСОБА_3 , погодився.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення кількох осіб через державний кордон України, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, діючи за вказівками невстановленої в ході досудового розслідування особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, направлених на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, реалізуючи свій злочинний намір, 07.07.2025 близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_3 достовірно знаючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 будучи громадянами України призовного віку, за обставин які від них не залежали, не мають можливості у законному порядку перетнути державний кордон України через встановлені пункти пропуску, але мали намір потрапити на територію Республіки Молдова, в обхід встановлених пунктів пропуску та блокпостів дорогою до кордону, в повній мірі усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, рухаючись з м. Одеса по автомобільній дорозі Київ-Одеса на своєму автомобілі марки «Volvo FH 12» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 на якому працює, біля населеного пункту с. Нерубайське Одеського району забрав ОСОБА_6 , а далі прямуючи дорогою через с. Алтестове Одеського району підібрав і ОСОБА_7 . В подальшому прибувши до с. Старі Маяки Березівського району Одеської області, на АЗС «AIST OIL» ОСОБА_3 висадив останніх та залишив їх чекати на нього там.

Через деякий час ОСОБА_3 прибув на автомобілі марки «ЗАЗ-10307», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував в його користуванні та вирушили від АЗС «AIST OIL» до с. Нові Маяки Березівського району Одеської області, де ОСОБА_3 залишивши вдома особисті речі попрямував разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в напрямку с. Майорське Захарівської ТГ Роздільнянського району Одеської області в сторону державного кордону України для подальшого переправлення вказаних осіб поза пунктами пропуску до Республіки Молдова (ПМР).

Надалі, 08.07.2025 року близько 05 години 00 хвилин ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на автомобілі марки «ЗАЗ-110307», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , було викрито та зупинено працівниками СРПП ВП №2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області в с-щі Захарівка вул. Європейська Роздільнянського району Одеської області.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_3 скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України, організація незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

29 серпня 2025 року між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ст. 472 КПК України, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_3 розкаявся, визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , останні дійшли згоди, зокрема, щодо формування обвинувачення та його правової кваліфікації за ч. 2 ст. 332 КК України; істотних для даного кримінального провадження обставин; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення за ч. 2 ст. 332 КК України покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у сфері охорони недоторканості державних кордонів строком на 2 роки, із застосуванням ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд зазначає, що міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 332 КК України та є достатньо обґрунтована наявністю підстав для призначення вказаного покарання, в тому числі, з огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину, а також на особу обвинуваченого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено характер пред`явленого обвинувачення, вид та розмір узгодженого покарання, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, в тому числі про обмеження права оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності його учасників, не дослідження доказів у судовому засіданні або оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин, обмеження права обвинуваченого на відмову давати показання, подавати та досліджувати докази, внаслідок чого останній заявив про розуміння роз`ясненого, добровільність укладення цієї угоди, повідомивши, що він у повному обсязі визнає свою провину, підтверджує всі фактичні обставини та щиро розкаюється у скоєному.

У судовому засіданні прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 підтримали умови угоди та підтвердили добровільність її прийняття, а також просили суд затвердити вказану угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відносяться до тяжких злочинів, а тому, виходячи з вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, суд вважає, що в даному кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

В судовому засіданні з?ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угод про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально - процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, пом`якшуючі обставини щире каяття та відсутність обтяжуючих обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його захисника та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлений.

За вимогами ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

При цьому, суд виходить з того, що п.4 ч.1 ст. 96-2 КК України визначено, що у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання, застосовується спеціальна конфіскація.

Положеннями ст. 96-1 КК України визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Спеціальна конфіскація застосовується, в тому числі, на підставі обвинувального вироку суду.

Згідно ч. 9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

З матеріалів провадження вбачається, що кримінальне правопорушення було вчинено за допомогою мобільного телефону марки «Redmi 9», темно-синього кольору, з сім-картами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , ІМЕН: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який запаковано до спеціального паперового конверту, б/н, який зданий до камери зберігання ВП №2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеської області.

Тому суд вважає, що оскільки кримінальне правопорушення було вчинено за допомогою вказаного телефону, то зазначені речовий доказ підлягає спеціальній конфіскації, згідно ст. 96-1 КК України, ч.9 ст. 100 КПК України, як знаряддя злочину.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373, 374, 474, 475, 615 ч.15 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 29 серпня 2025 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР № 0000495 від 08 липня 2025 року між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у сфері охорони недоторканості державних кордонів строком на 2 (два) роки.

Відповідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.3 п.2 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у виді застави у розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсотшістдесят) гривень, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000495 від 08 липня 2025 року до вступу вироку у законну силу - залишити без змін. Після набрання вироком законної сили, заставу у розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсотшістдесят) гривень - повернути заставодавцю.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду від 11 липня 2025 року арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Redmi 9», темно-синього кольору, з сім-картами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , ІМЕН: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_3 ; мобільний телефон марки «iPhone», синього кольору, з сім-картами № НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , ІМЕП: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_7 ; мобільний телефон марки «Galaxy А50», чорного кольору, з сім-картами НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , ІМЕН: НОМЕР_13 , ІМЕІ2: НОМЕР_14 , який належить ОСОБА_6 ; автомобіль марки «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_15 , синього кольору, 2000 року випуску, яким користується ОСОБА_3 ; три тисячі гривень, купюрами по 1000 грн., серіями №№ 3T7338713, ГП6845164, АС5644081, які запаковано до спеціального паперового конверту, б/н, який зданий до камери зберігання ВП №2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеської області.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, конфіскувати у власність держави наступні речові докази: мобільний телефон марки «Redmi 9», темно-синього кольору, з сім-картами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , ІМЕН: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який запаковано до спеціального паперового конверту, б/н, який зданий до камери зберігання ВП №2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеської області.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «iPhone», синього кольору, з сім-картами № НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , ІМЕП: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 , повернути власнику ОСОБА_7 ; мобільний телефон марки «Galaxy А50», чорного кольору, з сім-картами НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , ІМЕН: НОМЕР_13 , ІМЕІ2: НОМЕР_14 , повернути власнику ОСОБА_6 ; автомобіль марки «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_15 , синього кольору, 2000 року випуску, повернути ОСОБА_3 ; три тисячі гривень, купюрами по 1000 грн., серіями №№ 3T7338713, ГП6845164, АС5644081, які запаковано до спеціального паперового конверту, б/н, який зданий до камери зберігання ВП №2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеської області повернути власнику у якого були вилучені вказані кошти.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений : 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди та затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Захарівський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і його захиснику та прокурору.

Суддя: