cправа №947/9521/25
провадження №1-кп/947/870/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

27 листопада 2025 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000078 від 05.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львів, громадянки Україна, з вищою освітою, непрацюючої, незаміжньої, раніше не судимої, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

І. Обвинувачення, яке пред`явлене особі.

1. Відповідно до обвинувального акту, затвердженого 12.03.2025 року у кримінальному провадженні №0000078 від 05.02.2025 року, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного систематичного психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження.

2. Під час судового розгляду, прокурор підтримала пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

3. Обвинувачена ОСОБА_6 , під час судового розгляду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України визнала повністю, погодилась давати показання.

4. Потерпіла ОСОБА_7 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, оскільки вона за станом здоров`я не може ходити до суду.

5. На стадії судових дебатів, прокурор зокрема зазначила, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України під час судового розгляду, з урахуванням позиції обвинуваченої, доведена повністю.

6. Просила визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України.

7. Крім того, на підставі ч.1 ст.91-1 КК України, прокурор просила покласти на обвинувачену обов`язок проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

8. На стадії судових дебатів, обвинувачена просила не позбавляти її волі. Погодилась на пробаційний нагляд.

9. Захисник, на стадії судових дебатів, зокрема зазначила, що проти покарання у виді пробаційного нагляду не заперечує.

10. Під час останнього слова, обвинувачена просила суворо її не карати.

ІІІ. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

11. З наданих сторонами кримінального провадження доказів, суд визнає, що під час судового розгляду було доведено, що:

12. ОСОБА_3 , в період часу з 08.06.2024 по 23.01.2025 року, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняла по відношенню до своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне та фізичне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні та штовханні, що призвело до психологічних страждань та суттєвого погіршення якості життя ОСОБА_7 ..

13. Так, 08.06.2024 приблизно о 22:00 год., ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила по відношенню до своєї матері ОСОБА_7 акт психологічного насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань на адресу потерпілої, в результаті чого, ОСОБА_3 відповідно до постанови Київського районного суду м.Одеси від 30.07.2024 по справі №947/21546/24 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства.

14. Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 16.01.2025 приблизно о 18:00 год., ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила по відношенню до своєї матері ОСОБА_7 акт психологічного насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань, словесних образ на адресу потерпілої, в результаті чого, ОСОБА_3 відповідно до постанови Київського районного суду м.Одеси від 05.02.2025 по справі №947/4302/25 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства.

15. Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 23.01.2025 приблизно о 18:00 год., ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила по відношенню до своєї матері ОСОБА_7 акт психологічного та фізичного насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань, хапання та викручування рук, словесних образ на адресу потерпілої, в результаті чого, ОСОБА_3 відповідно до постанови Київського районного суду м.Одеси від 20.02.2025 по справі №947/3948/25 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства.

16. Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 03.02.2025 приблизно о 14:00 год., ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї матері ОСОБА_7 акт психологічного та фізичного домашнього насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань, штовханні, словесних образ на адресу потерпілої.

17. Тож, кожного разу окремо, а саме: 08.06.2024 року приблизно о 22:00 год., 16.01.2025 року приблизно о 18:00 год., 23.01.2025 року приблизно о 18:00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчиняла відносно своєї матері ОСОБА_7 психологічне насильство у вигляді словесних образ, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні гідності потерпілої, а також фізичне насильство у вигляді хапанні та викручуванні рук потерпілої, в результаті чого, ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.3 ст. 73-2 КУпАП - домашнього насильства відносно ОСОБА_7 .

18. В подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 , 03.02.2025 року приблизно о 14:00 год., перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , знову висловлювалася нецензурною лайкою, словесно ображала та штовхала свою матір ОСОБА_7 , що, з огляду на загальну кількість вчинених правопорушень впродовж певного періоду часу, виразилось в систематичному домашньому насильстві психологічного та фізичного характеру з боку ОСОБА_3 по відношенні до своєї матері ОСОБА_7 .

19. Відповідно до ст.126-1 КК України, кримінальна відповідальність настає за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

20. Згідно з п.7 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, на батьків (мати, батько) і дитину (дітей).

21. Пункт 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

22. Пункт 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

23. Таким чином, суд робить висновок, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України доведена поза розумним сумнівом, а її дії кваліфіковано правильно, оскільки вона вчинила домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо іншої особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

ІV. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

24. Суд вважає, що сформульоване обвинувачення, визнане судом доведеним, та встановлені судом обставини, підтверджуються безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами, які були оцінені ним з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, а саме:

25. Відповідно до заяви ОСОБА_7 від 04.02.2025 року, остання просить вжити заходи до її доньки, ОСОБА_3 , яка за місцем проживання, систематично влаштовує скандали, ображає її, погрожує, кидається у бійку. Так, 03.02.2025 її донька з ранку влаштувала скандал, ображала її, висловлювалася нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, вигнала її з кухні;

26. Згідно зі свідоцтвом про право власності від 24.04.1998 року, власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 у рівних долях є ОСОБА_7 та член її сім`ї, - ОСОБА_3 ;

27. Постановою Київського районного суду м.Одеси від 30.07.2024 по справі №947/21546/24, ОСОБА_3 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та на неї було накладено стягнення у виді штрафу у розмір 340 грн., за те, що 08.06.2024, близько 22.00 год., за адресою АДРЕСА_1 , під час сімейного конфлікту висловлювалася нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_7 ;

28. Постановою Київського районного суду м.Одеси від 05.02.2025 по справі №947/4302/25, ОСОБА_3 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП та на неї було накладено стягнення у виді штрафу у розмір 1020 грн., за те, що 16.01.2025 року о 18:00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у нетверезому стані, вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері, а саме: вчинила скандал, на підвищених тонах ображала її нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою;

29. Постановою Київського районного суду м.Одеси від 20.02.2025 по справі №947/3948/25, ОСОБА_3 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП та на неї було накладено стягнення у виді штрафу у розмір 1020 грн., за те, що 23.01.2025 року о 18:00 годин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила повторно протягом року, домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а сааме ображала образливими словами, принижувала, словесно погрожувала, хапала за руки та викручувала їх;

30. Відповідно до висновку експерта №123 від 17.02.2025 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок вчиненого відносно неї домашнього насильства, яке мало місце у період з червня 2024 року і по теперішній час. У неї погіршився стан життя. Ситуація, що досліджується за справою, є психотравмувальною для потерпілої ОСОБА_7 та їй завдані психологічні страждання.

31. Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 суду зокрема підтвердила, що дійсно, 08.06.2024, 16.01.2025, 23.01.2025 та 03.02.2025 за місцем свого проживання висловлювалася нецензурною лайкою, словесно ображала свою матір ОСОБА_7 , а 23.01.2025 та 03.02.2025 року також вчинила і фізичне насильство відносно своєї матері, зокрема штовхала її.

V. Призначення покарання.

32. При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

33. Так, ОСОБА_3 відповідно до ч.4 ст.12 КК України, вчинила кримінальне правопорушення, яке класифікується як нетяжкий злочин, раніше не судима, на обліках у медичних установах не перебуває, не працює, незаміжня, утриманців не має.

34. Згідно з досудовою доповіддю від 21.04.2025 року, складеної відносно ОСОБА_3 , оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, оцінюється як середня; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється, також як середній. Дослідження інформації, що характеризує особу за місцем її проживання, умов її життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення нею повторного кримінального правопорушення, а також її імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. Зважаючи на виявлені фактори ризику вчинення повторного правопорушення, а саме: матеріальне становище, контроль над поведінкою та мисленням, стосунки з різними та близькими, ставлення до правопорушення, у випадку прийняття судом рішення про призначення покарання у виді пробаційного нагляду, вважаємо доцільним крім обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України, покласти на особу, додатковий обов`язок, передбачений ч.3 цієї статті, зокрема: виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства». У разі прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважаємо доцільним, крім обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, покласти на особу додатковий обов`язок, передбачений ч.3 ст.76, зокрема: виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства»; не виїжджати за межі України без погодженням з органом пробації.

35. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій у відповідності до вимог ст.66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння судовому розгляду.

36. Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченій у відповідності до вимог ст.67 КК України, суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

37. Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

38. З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, її ставлення до вчиненого та їх наслідків, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за домірне призначити обвинуваченій покарання в межах санкції ст.126-1 КК України, у виді пробаційного нагляду у мінімальному розмірі, яке на думку суду є необхідним й достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

39. Відповідно до ч.1 ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.

40. Тож, приймаючи до уваги похилий вік потерпілої та перебування її у сімейних відносинах з обвинуваченою, суд вважає за необхідне в інтересах потерпілої, покласти на обвинувачену також обов`язок пройти програму для кривдників.

VІ. Цивільний позов, речові докази, процесуальні витрати та заходи забезпечення кримінального провадження.

41. Цивільний позов, речові докази, процесуальні витрати у кримінальному провадженні не заявлялися та заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк один (1) рік.

2. Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом строку пробаційного нагляду, такі обов`язки: 2.1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2.2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; 2.3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 2.4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства».

3. Строк покарання обчислювати з дня постановки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік уповноваженим органом з питань пробації.

4. Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на три (3) місяці обов`язок пройти програму для кривдників.

5. Роз`яснити ОСОБА_3 , що за ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, або за непроходження програми для кривдників, передбачена кримінальна відповідальність за ч.3 ст.389, ст.390-1 КК України відповідно.

6. Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

7. Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

8. Цей вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1