печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000246 від 12.02.2025,

УСТАНОВИВ:

13.11.2025 прокурор Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000246 від 12.02.2025, яке вилучене 11.11.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав до суду заяву про повернення клопотання про накладення арешту для доопрацювання, оскільки ним виявлено в клопотанні недоліки.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 не заперечував проти повернення клопотання, просив урахувати, що клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно подане до канцелярії Печерського районного суду м. Києва 13.11.2025, тобто з порушенням строку передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки прокурор мав подати це клопотання протягом наступного дня, тобто 12.11.2025. Крім того, адвокат звернув увагу на те, що якщо б вилучення грошових коштів було передбачено ухвалою суду, клопотання про арешт слід було направити до суду протягом 48 годин, проте, і цей термін був пропущений, оскільки обшук було завершено 11.11.2025 о 9:45, а клопотання було подане до суду 13.11.2025 о 10:05. Просив урахувати, що прокурор ОСОБА_3 не мав повноважень підписувати та подавати дане клопотання, оскільки відповідно до постанови від 16.04.2025 про визначення групи прокурорів, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 37 КПК України, останній не був уповноважений керівником (заступником) Печерської окружної прокуратури м. Києва на виконання цієї процесуальної дії, оскільки не входить до групи прокурорів. Витяг з ЄДРДР не є документом, що визначає повноваження прокурора.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею здійснювалась фіксація за допомогою технічних засобів.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження та заяву прокурора про повернення клопотання, дійшов такого висновку.

Кримінальним процесуальним законодавством не передбачено повернення клопотання про накладення арешту за заявою слідчого/прокурора.

Проте, відповідно до пункту 19 частини першої статті 7 КПК України та частини першої статті 26 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною першою статті 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

За змістом статей 36, 37, 39, 110 КПК України рішення про визначення (призначення) групи слідчих та прокурорів, які здійснюватимуть повноваження у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститися у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень.

Разом з тим, до матеріалів клопотання долучено постанову про призначення (зміну) групи прокурорів, до якої не входить прокурор, який подав клопотання (повноваження якого є дійсними за даними витягу з ЄРДР).

Частиною шостою статті 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 304 КПК України скарга повертається, зокрема, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ураховуючи зазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає поверненню, відповідно до пункту 1 частини другої статті 304 КПК України.

Керуючись частиною шостою статті 9, статтями 7, 26, 40, 107, 136, 170 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000246 від 12.02.2025 повернути, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1