УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

прокурор: ОСОБА_3 ,

захисник: ОСОБА_4 ,

підозрюваний: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_6 , погодженого прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта вища, одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , працює на посаді радника АТЦ «Енергоатом», зі слів раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, який є підозрюваним у кримінальному провадженні за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000055 від 18.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 203-2, ч. 4 ст. 369 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Детектив Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням, погодженим прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні, за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000055 від 18.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 203-2, ч. 4 ст. 369 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені за № 0000055 від 18.06.2025 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та інших учасників організованої групи у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 203-2 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з травня 2025 року по вересень 2025 року, більш точного часу в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (організатор) (далі - ОСОБА_8 ), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (пособник) (далі - ОСОБА_5 ), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (співвиконавець) (далі - ОСОБА_9 ), ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (співвиконавець) (далі - ОСОБА_10 ) та інші невстановлені особи, діючи в складі організованої групи та з корисливими мотивами, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, організували та забезпечили функціонування на території м. Києва гральних закладів - залів гральних автоматів з комп`ютерними симуляторами азартних ігор з метою проведення азартних ігор та забезпечили проведення азартних ігор у порушення вимог Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» від 14.07.2020 № 768-IX, чим вчинили особливо тяжкий злочин у сфері господарської діяльності, виражений в організації та проведенні азартних ігор без ліцензій на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видаються відповідно до закону, за наступних обставин.

12.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 203-2 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу у застави є наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 203-2 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому сторона обвинувачення просить застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді застави.

Прокурор ОСОБА_3 , у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували щодо задоволення клопотання в повному обсязі, посилаючись на те, що відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 203-2 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри. Також, слідчим суддею враховано обставини вчинення інкримінованого діяння та його суспільну небезпечність.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.

В той же час, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» (Cloot v. Belgium, §40), серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У свою чергу, ч. 1 ст. 177 КПК України містить вичерпний перелік умов застосування запобіжного заходу та забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Отже, наявність спроб, яким слід запобігати, має бути підтверджене доказами. Припущення детектива чи прокурора про їх наявність, якщо вони не ґрунтуються на доказах, визначених у ст. 84 КПК, не може вважатися належною метою обрання запобіжного заходу у розумінні ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки по суті є припущенням.

У клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, стороною обвинувачення не наведено жодних доказів, які б свідчити про те, що ОСОБА_5 має на меті переховуватись від слідства та суду; знищити, сховати та спотворити речі або документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків; причетності інших осіб, які можуть сприяти вчиненню нових злочинів та/або подальшому переховуванню підозрюваного.

Відповідно до ч. 8 ст. 194 КПК України, у разі вчинення злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, можуть застосовуватися лише запобіжні заходи у вигляді застави або тримання під вартою. Разом з тим санкція ч. 2 ст. 203-2 КК України передбачає штраф від сорока тисяч до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із додатковим покаранням, що згідно з ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Враховуючи характер інкримінованого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, а також оцінюючи можливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного іншими заходами, суд вважає, що застосування застави у даному випадку є недоцільним та не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Зважаючи на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак, не доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду, детектива та прокурора.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_6 , погодженого прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду, детектива та прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: