Справа № 953/2255/24
н/п 1-кс/953/7356/25
"12" листопада 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Північного Ванкувера Канади, громадянина Канади, раніше не судимого, який проходив військову службу на посаді снайпера відділення групи роти загону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
11.11.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 , в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, про обрання відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.03.2024 приблизно о 20.20 керував технічно-справним автомобілем «Renault Megane», р.н. НОМЕР_2 , та рухався по вул. 92-1 ОМБр в м. Чугуїв Харківської області зі сторони вул. Каляєва в напрямку вул. Харківської зі швидкістю приблизно 100 км/год, чим перевищив максимально дозволену швидкість руху в населеному пункті.
Під час руху по вказаній вулиці в районі будинку №1 ОСОБА_6 проявив неуважність та діючи необережно, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1; 5.35.2 «Пішохідний перехід» розділу 1 Правил дорожнього руху України та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» розділу 2 Правил, на якому перебувала пішохід ОСОБА_9 , яка переходила проїзну частину вул. 92-ї ОМБр, з лівої частини дороги направо відносно напрямку руху автомобіля, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»; та допустив наїзд передньою лівою частиною свого автомобіля на пішохода ОСОБА_9 , внаслідок чого остання відлетіла від автомобілів та впала на проїжджу частину дороги.
Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження, від яких померла ні місці. Згідно з висновком судово-медичної експертизи причиною смерті ОСОБА_9 стала тупа сполучена травма тіла, що супроводжувалася множинними переломами кісток скелету, ушкодженнями внутрішніх органів і магістральної судини.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Renault Megane», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно з вимогами п. 18.1 Правил дорожнього руху України. ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти ДТП, шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України. В діях водія ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України, які знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної пригоди.
Порушення Правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Renault Megane», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_6 виразились у невжитті ним заходів для зменшення швидкості при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1; 5.35.2 «Пішохідний перехід» розділу 1 Правил дорожнього руху України та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» розділу 2 Правил, на якому перебувала пішохід, яка переходила проїзну частину вул. 92-1 ОМБр, з лівої частини дороги направо відносно напрямку руху автомобіля, аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, та знаходились в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.
24.09.2025 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 , та вжито заходів, щодо повідомлення ОСОБА_6 про підозру, в порядку ст. 135 КПК України.
24.09.2025 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення вручено адвокату підозрюваного ОСОБА_4 та направлено командиру військової частини НОМЕР_1 і Надзвичайній і Повноважній Послині Канади в Україні.
На даний час місцезнаходження ОСОБА_6 не встановлено, за місцем служби останній не перебуває, оскільки залишив її самовільно.
Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 від 17.10.2025 ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, здійснення якого доручено оперативному підрозділу ВКП Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області із залученням сил та засобів підрозділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Харківській області.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив про його задоволення.
Захисник в судовому засіданні при розгляді клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, зазначив, що органом досудового розслідування в належний спосіб не вручено ОСОБА_6 повідомлення про підозру, а тому застосування запобіжного заходу є передчасним.
Клопотання розглядається слідчим суддею в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України за відсутності підозрюваного.
У відповідності до положень ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно положень ст. ст. 176, 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
Згідно положень ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Слідчим суддею встановлено, що 24.09.2025 у даному кримінальному провадженні слідчим складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, шляхом її вручення командиру в/ч НОМЕР_1 , захиснику ОСОБА_4 та Надзвичайній і Поважній Послині Канади в Україні.
Частиною 1 статті 42 КПК України встановлено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення повідомлення у спосіб, передбачений КПК України.
Статтею 278 КПК України передбачено порядок вручення письмового повідомлення про підозру - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).
Частиною 1 статті 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Стаття 278 КПК України покладає на слідчого/прокурора обов`язок вручити підозрюваному в кримінальному провадженні письмове повідомлення про підозру в день його складення слідчим прокурором, однак, якщо це неможливо зробити, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у кримінальному провадженні (ст. 111 КПК України), тобто, - у порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ст. 135 КПК України) в тому числі шляхом надіслання підозрюваному повідомлення про підозру поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення про підозру по телефону або телеграмою, під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
З матеріалів клопотання вбачається, що у зв`язку із неможливістю вручення особисто ОСОБА_6 повідомлення про підозру у день її складення, внаслідок не встановлення його місцезнаходження, стороною обвинувачення вжито заходів для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень згідно ч. 1 ст. 278 КПК України з урахуванням ст. 135 КПК України, зокрема, шляхом вручення повідомлення про підозру адвокату підозрюваного - ОСОБА_4 ; направлення командиру військової частини НОМЕР_1 і Надзвичайній і Повноважній Послині Канади в Україні.
Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 від 17.10.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук, у зв`язку з тим, що в результаті проведених заходів місце перебування ОСОБА_6 встановлено не було та відповідно до відомостей бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» підозрюваний ОСОБА_6 21.10.2024 перетнув Державний кордон України у пункті перетину «Ягодин» у напрямку м. Хелм (Польща) та до цього часу на територію України не повертався.
Враховуючи, що повідомлення про підозру, як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства і стороною обвинувачення вжито заходів для його вручення підозрюваному ОСОБА_6 , у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, що підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими слідчим суддею, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Так, у клопотанні сторона обвинувачення посилається на те, що наявні ризики, які свідчать про можливе вчинення ОСОБА_6 дій, передбачених пунктами 1, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, ризик переховування від органу досудового розслідування / суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує також існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_6 можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Так, органом досудового розслідування було встановлено, що 21.10.2024 ОСОБА_6 перетнув Державний кордон України на пункті перетину «Ягодин» у напрямку м. Хелм (Польща) та до цього часу на територію України не повертався, у зв`язку з чим, останнього оголошено у міжнародний розшук.
Вищевикладені обставини свідчать про існування реальної можливості переховування підозрюваного від суду та органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.
З урахуванням вище встановлених обставин кримінального правопорушення, наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_6 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення ОСОБА_6 дій, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оголошенням підозрюваного у міжнародний розшук, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 6 ст. 193 КПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 за його відсутності.
Таким чином, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
В порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.
Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи, яка виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошена у міжнародний розшук і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця здійснення досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, зобов`язати компетентних службових осіб органу досудового розслідування після затримання підозрюваного ОСОБА_6 і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця кримінального провадження звернутися до слідчого судді для розгляду питання за участю підозрюваного ОСОБА_6 про застосування обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1