Провадження № 1-кп/185/1564/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Павлограда клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0000231 з попередньою правовою кваліфікацією за ст.289 ч.2 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно), -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до зазначеного клопотання прокурор Межівського відділу Шахтарської окружної прокуратури Дніпропетровської області просить закрити кримінальне провадження №0000231 від 20.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. В обґрунтування заявленого клопотання прокурор зазначила, що в ході досудового розслідування під час проведення слідчих та розшукових дій не виявлено беззаперечних прямих доказів, що вказують на факт вчинення кримінального правопорушення конкретною особою, на час звернення до суду закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.289 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання, підтвердила, що в ході проведення досудового розслідування жодній особі не вручалось повідомлення про підозру, у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та просить його закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, була сповіщений шляхом надсилання смс-повідомлення.

Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріли кримінального провадження, суд встановив наступне.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини 1 цієї статті. Закриття кримінального провадження з вказаних підстав здійснюється судом за клопотанням прокурора.

На виконання вказаних вимог КПК України прокурор звернулась до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження.

В ході з`ясування підстав для закриття кримінального провадження судом були досліджені матеріали цього провадження.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 20.07.2015 року до Межівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області надійшла заява потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 про те, що в ніч на 20.07.2015 року невстановлені особи таємно, умисно шляхом проникнення до господарського приміщення на території вищевказаного домоволодіння, незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме: мопедом марки «Альфа», червоного кольору, без номерного знаку, чим спричинили потерпілій ОСОБА_4 матеріальній збиток у сумі 3628.06 гривень.

Під час проведення досудового розслідування були допитані потерпіла та свідки, зокрема ОСОБА_5 , який пояснив, що 20.07.2015 року проник до домоволодіння потерпілої, з літньої кухні викотив мопед марки «Альфа», червоного кольору, та поїхав, господарям нічого про це не говорив. Даний мопед за показами свідка ОСОБА_5 належить його братові ОСОБА_6 , який інколи надавав йому дозвіл користуватись мопедом. Мопед був знайдений та переданий потерпілій ОСОБА_4 під розписку. Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили, що 20.07.2015 року вони бачили, як свідок ОСОБА_5 приїхав на мопеді потерпілої. 24.05.2021 року потерпіла ОСОБА_4 була повторно допитана, підтвердила свої відносини на момент злочину з братом свідка ОСОБА_5 , який дозволяв свідкові користуватись мопедом. Потерпіла підтвердила, що не знала, що свідок ОСОБА_5 взяв мопед, тому і звернулась до правоохоронних органів з заявою про викрадення мопеду. В цей же день потерпіла звернулась з письмовою заявою до поліції з проханням закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю факту угону. Поліція продовжила здійснювати досудове розслідування, проводити оперативно-розшукові заходи, звернулась до операторів мобільного зв`язку для проведення моніторингу мобільних з`єднання за місцем вчинення злочину. Допитаний повторно свідок ОСОБА_5 09.02.2022 року заперечував факт користування мопедом потерпілої 20.07.2015 року.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.289 ч.2 КК України, віднесене до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину до дня набрання вироком законної сили минуло десять років.

Аналіз норми п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України свідчить про те, що закриття кримінального провадження за вказаною правовою підставою може мати місце лише у разі доведеності події кримінального правопорушення, її юридичної кваліфікації та за умов невстановлення особи, яка його вчинила, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. У положенні вказаної норми законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, на що вказав Верховний Суд в своїй постанові від 23.02.2021 року в справі №397/42/20 (провадження №51-5156км20).

Дослідивши матеріли кримінального провадження, вислухавши пояснення прокурора, судом було встановлено, що за заявою потерпілої ОСОБА_4 органом досудового розслідування було розпочато кримінальне провадження за фактом вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення. В подальшому, в ході з`ясування обставин за даним фактом, проведення слідчих дій та допиту учасників кримінального провадження фактично органами досудового розслідування не був встановлений факт незаконного заволодіння мопедом потерпілої, остання навіть визнала цей факт, просила закрити кримінальне провадження, оскільки мопедом свідок ОСОБА_5 мав можливість користуватись.

У зв`язку з викладеним, суд робить висновок про те, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки стороною обвинувачення не доведена подія вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та фактично встановлена особа, яка його вчинила ( ОСОБА_5 ) за даною кваліфікацією, що позбавляє застосувати вимоги п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Враховуючи викладене, на підставі ст.49 КК України, керуючись ст.284, 371, 372 КПК України, суд,-

П О С ТА Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Межівського відділу Шахтарської окружної прокуратури Дніпропетровської області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000231 від 20 липня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України, у зв`язку з невстановленям особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, - відмовити.

Кримінальне провадження повернути прокурору Межівського відділу Шахтарської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1