Справа № 216/7592/25
Провадження № 1-кп/216/748/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000258 від 12 серпня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, а саме:

- 16.02.2011 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 20.08.2012 Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 263 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Саксаганського районного суду

м. Кривого Рогу від 16.02.2011 і до відбуття остаточно визначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнився 06.06.2014 з Бердянської ВК умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 21 день;

- 28.09.2016 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 18.11.2016 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вчинення даного кримінального правопорушення більш суворим покаранням за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28.09.2016 та до відбуття остаточно визначено 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України відвідування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 30.05.2018 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18.11.2016 до відбуття остаточно визначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 21.06.2019 з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№ 21) по відбуттю строку покарання;

- 14.05.2020 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України, зміненим ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03.11.2020, до 3 років позбавлення волі;

- 17.06.2021 Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за вчинення даного кримінального правопорушення частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14.05.2020 та до відбуття остаточно визначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 27.03.2024 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання за цим вироком поглинено покаранням за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17.06.2021 та до відбуття остаточно визначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнився 22.04.2024 з Дніпропетровської ВК м. Дніпро (№ 89) по відбуттю строку покарання;

- 01.08.2025 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі.

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В кінці липня 2025 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи на території Довгинцівського району м. Кривого Рогу, побачив паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який останній підняв і поклав у кишеню, не маючи на те законних підстав, та став зберігати при собі з метою подальшого підроблення та використання.

В подальшому, в кінці липня 2025 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи на досягнення єдиного злочинного наміру, маючи прямий умисел на вчинення кримінального проступку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел, направлений на підроблення офіційного документа і який надає права, з метою використання його підроблювачем, видалив на першій сторінці первинну фотокартку справжнього власника паспорту та вклеїв на її місце нову власну фотокартку, тим самим підробив офіційний документ паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , маючи на меті в наступному використовувати його, видаючи себе за іншу особу.

Згідно з висновком експерта за № СЕ-19/104-25/32401-ДД від 20.08.2025, в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , який вилучено 11.08.2025 у ОСОБА_3 під час огляду місця події, навпроти будинку № 13 по вул. Гірничих інженерів в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, є зміни первинного змісту - на першій сторінці бланку паспорта замінена фотокартка (первинна фотокартка видалена з частиною поверхні сторінки бланку паспорта, після чого на її місце вклеєна нова фотокартка).

Крім цього, досудовим розслідування встановлено, що 11.08.2025 приблизно о 13:50 годині, ОСОБА_3 перебуваючи навпроти будинку № 13 по вул. Гірничих інженерів в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, маючи на меті ввести в оману працівників поліції, які здійснювали заходи з перевірки документів осіб щодо наявності бронювання або відстрочки від мобілізації на час дії воєнного стану, під час перевірки документів в порядку ч.1 та ч. 2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», видаючи себе за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи при собі у розпорядженні завідомо підроблений документ, а саме паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , реалізуючи прямий умисел на вчинення кримінального проступку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на підтвердження своєї особи пред`явив дільничному офіцеру поліції СДОП ВП Криворізького РУП, до числа функціональних обов`язків якого входить зокрема перевірка документів громадян, раніше підроблений офіційний документ, а саме вищевказаний паспорт громадянина України, тим самим використав завідомо підроблений офіційний документ, який згідно з висновком експерта за № СЕ-19/104-25/32401-ДД від 20.08.2025 має зміни первинного змісту - на першій сторінці бланку паспорта замінена фотокартка (первинна фотокартка видалена з частиною поверхні сторінки бланку паспорта, після чого на її місце вклеєна нова фотокартка).

Отже, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357 КК України, за ознаками незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом; ч. 1 ст. 358 КК України за ознаками підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати й посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем та ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документа.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження за ч. 1 ст. 394 КПК України та подав до суду відповідну заяву про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 , тому сумнівів у добровільності та істинності його позиції в суду не виникло.

За встановлених обставин розгляд обвинувального акта здійснюється у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників судового провадження.

З огляду на наведене, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , останній беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно та не оспорюються учасниками судового провадження, тому винуватість ОСОБА_3 за висунутим обвинуваченням доведена поза будь-яким розумним сумнівом.

Ураховуючи викладене, зазначені дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 357 КК України за ознаками незаконного заволодіння будь-яким способом паспортом, за ч. 1 ст. 358 КК України за ознаками підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати й посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем та за ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкціях частин статті, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинені діяння, які згідно із ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальними проступками.

При цьому відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебував та не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 22.10.2009 року по 30.11.2017 рік з приводу «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання декількох психоактивних речовин. Синдром залежності» та з 24.01.2020 року по теперішній час з приводу «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», за місцем мешкання характеризується позитивно (а.к.п. 48-68).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, мотиви, спосіб, обстановку та наслідки їх вчинення, ставлення обвинуваченого до скоєного, наведені дані про його особу, зокрема, вік, наявність судимостей, відсутність офіційної роботи, перебування на обліку у лікаря-нарколога, наявність однієї пом`якшуючої та однієї обтяжуючої обставин.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абз. 6 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 засуджений вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.08.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

По даному кримінальному провадженню, кримінальні проступки, передбачені ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358 КК України, ОСОБА_3 скоїв в кінці липня 2025 року, тобто до ухвалення вироку Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.08.2025 року. Кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_3 вчинив 11.08.2025 року, тобто після ухвалення вироку Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.08.2025 року.

Ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 357 КК України, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України КК України у виді обмеження волі та визначити остаточне покарання на підставі ч. 1, 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень статей 69, 75 КК України, оскільки під час судового розгляду не встановлено такої сукупності обставин, що пом`якшують покарання, істотно знижують фактичний ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та ступінь небезпеки обвинуваченого для суспільства, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у вид позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив і на шлях виправлення не став.

За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру й небезпечності вчиненого діяння, відповідатиме тяжкості правопорушення і даним про особу винного, сприятиме необхідному виправленню останнього та попередженню скоєння ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» і відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

При призначенні вказаного покарання ОСОБА_3 суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який у справі «Скополла проти Італії» зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 2674,20 грн. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта (а.к.п. 21).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених, ч. 3 ст. 357 КК України, ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому таке покарання:

-за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць;

-за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358 КК України та невідбутого покарання вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.08.2025 року, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 2 (два) місяця обмеження волі.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком за ч. 4 ст. 358 КК України, частково приєднати невідбуте покарання, призначене цим вироком на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 4 (чотири) місяці.

Початок строку відбуття покарання у виді обмеження волі ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання в порядку виконання цього вироку.

Речовий доказ, а саме:

-паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться в матеріалах справи та перебуває в експертному пакеті МВС України (а.к.п. 28), - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок процесуальних витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1