№ 1-кп/183/2425/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000036 від 11 жовтня 2025 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стерлітамак Башкортостан, громадянина України, офіційно не працюючого, маючого середньо технічну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 23.06.2025 Самарівським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України до 150 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в:

У відповідності до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, повністю згоден зі встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним, в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.

Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.10.2025, у відповідності до вимог ст.ст. 381, 382 КПК України, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, призначено до судового розгляду у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що вироком Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2025 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 70 КК України, та останньому призначено покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин.

13 серпня 2025 до Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області з Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, стосовно ОСОБА_3 , засудженого 23 червня 2025 року Самарівським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин, яке прийняте до виконання.

15 вересня 2025 року фахівцем Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, з обов`язками, які він повинен додержуватись згідно зі ст. 37 КВК України, а саме: сумлінно ставитись до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, та ознайомлений зі ст. 40 КВК України, згідно якої ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, а також йому були роз`яснені правові наслідки в разі ухилення від відбування покарання, а саме те, що він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, про що від нього було відібрано відповідну підписку.

15 вересня 2025 року засудженому ОСОБА_3 фахівцем Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області вручене направлення до Комунального підприємства «Благоустрій громади» Перещепинської міської ради Самарівського району Дніпропетровської області, згідно якого він повинен приступити до відбуття покарання з 16 вересня 2025 року.

Згідно з повідомленням Комунального підприємства «Благоустрій громади» Перещепинської міської ради Самарівського району Дніпропетровської області від 18 вересня 2025 року ОСОБА_3 до відпрацювання присуджених йому годин громадських робіт не приступив.

23 вересня 2025 року ОСОБА_3 , бажаючи ухилитися від відбуття покарання, надав фахівцю Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області письмове пояснення, що відпрацьовувати присуджені йому години громадських робіт він не може у зв`язку зі станом здоров`я, та йому винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання.

Згідно з повідомленням Комунального підприємства «Благоустрій громади» Перещепинської міської ради від 01 жовтня 2025 року ОСОБА_3 станом на 01 жовтня 2025 року до відпрацювання присуджених йому годин громадських робіт не приступив.

08 жовтня 2025 року ОСОБА_3 в приміщенні Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, бажаючи ухилитися від відбуття покарання, надав письмове пояснення, що відпрацьовувати присуджені йому години громадських робіт він не може наче б то у зв`язку зі станом здоров`я, у зв`язку з чим йому повторно винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання.

Згідно з інформацією, наданою Комунальним підприємством «Благоустрій громади» Перещепинської міської ради від 09 жовтня 2025 року, ОСОБА_3 станом на 09 жовтня 2025 року до відпрацювання присуджених йому годин громадських робіт не приступив.

Згідно з інформацією, наданою Новомосковським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 , засуджений до покарання у виді громадських робіт строком 150 годин, станом на 09.10.2025 має невідбутого строку 150 годин.

16 жовтня 2025 року Перещепинською міською радою надано інформацію про те, що станом на 16 жовтня 2025 року ОСОБА_3 до міської ради з відповідними документами для відпрацювання присуджених йому годин громадських робіт не звернувся.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , будучи в належній формі ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання у виді 150 годин громадських робіт, присуджених йому вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2025 року, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України порядку і умов відбування покарання, відмовився від відбування покарання у виді 150 годин громадських робіт, та з 16 вересня 2025 року по 16 жовтня 2025 року до Комунального підприємства «Благоустрій громади» Перещепинської міської ради Самарівського району Дніпропетровської області не з`явився, тим самим ухилився від відбування покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт при обставинах, встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Так, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Разом із тим, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, не відбувши попередньо призначеного йому покарання, знову вчинив кримінальне правопорушення. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання зарекомендував себе з негативної сторони.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Тому, з урахуванням особливостей вказаного кримінального правопорушення і обставин його вчинення, даних про особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, а саме, що останній, будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став і знову вчинив кримінальне правопорушення в період відбуття покарання за попереднім вироком, суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, але на рівні мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

В той же час, враховуючи, що ОСОБА_3 після постановлення вироку Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.06.2025 і до повного відбуття покарання за ним вчинив нове кримінальне правопорушення, остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити за сукупністю вироків за правилами ч. 1 ст. 71 КК України із застосуванням положень п. 4) ч. 1 ст. 72 КК України.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді обмеження волі буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду, оскільки такий вид покарання з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, обставин вчинення проступку та його наслідків, не буде співмірним меті його застосування.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному правопорушенню відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

Керуючись вимогами п. 4) ч. 1 ст. 72 КК України невідбуте ОСОБА_3 покарання, призначене вироком Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2025 року, у виді 150 годин громадських робіт, перевести у 19 днів обмеження волі з розрахунку, що одному дню обмеження волі відповідає вісім годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2025 року, і визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на один рік дев`ятнадцять днів.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання з метою направлення для відбування покарання до установи виконання покарань.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1