Провадження №: 1-кс/752/9819/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025 м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за №0003188 від 20.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене в ході затримання гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ст. 208 КПК України, під час особистого обшуку останнього було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Redmi» голубого кольору, модель М2003J15SG, який поміщено до прозорого спец. пакету RIC2120247 та запаковано; чорну тканеву сумку (шопер) з малюнком, яка поміщено до прозорого спец. пакету RIC2120245 та запаковано; 1 предмет зовні схожий на ніж, який поміщено до прозорого спец. пакету RIC2120246 та запаковано, у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування ним.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, за процесуального керівництва Голосіївської окружної прокуратури м. Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003188, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 листопада 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.11.2025 до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, надійшла заява від гр. ОСОБА_6 , про те, що 20.11.2025 близько 08 год. 40 хв., невстановлена особа чоловічої статі, перебуваючи в приміщенні магазину "Лоток", який розташований за адресою: м. Київ, вул. Михайла Стельмаха, 6/1, з використанням предмету зовні схожого на гранату, вчинив розбійний напад з метою заволодіння майном ТОВ "ЛК-ТРАНС".

20.11.2025 року, в період часу з 16:54 год. до 17:12 за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, 15, в порядку ст. 208 КПК України, було проведено затримання гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого здійснено особистий обшук під час якого у останнього було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Redmi» голубого кольору, модель М2003J15SG, який поміщено до прозорого спец. пакету RIC2120247 та запаковано;

- чорна тканева сумка (шопер) з малюнком, яка поміщено до прозорого спец. пакету RIC2120245 та запаковано;

- 1 предмет зовні схожий на ніж, який поміщено до прозорого спец. пакету RIC2120246 та запаковано;

20.11.2025 року було винесено постанову про визнання речовим доказом, яке має значення для кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, та просив його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відтак, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про арешт майна без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та матеріали додані до клопотання про накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, з наступних підстав.

Слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, за процесуального керівництва Голосіївської окружної прокуратури м. Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003188, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 листопада 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

20.11.2025 року, в період часу з 16:54 год. до 17:12 за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, 15, в порядку ст. 208 КПК України, було проведено затримання гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого здійснено особистий обшук під час якого у останнього було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Redmi» голубого кольору, модель М2003J15SG, який поміщено до прозорого спец. пакету RIC2120247 та запаковано;

- чорна тканева сумка (шопер) з малюнком, яка поміщено до прозорого спец. пакету RIC2120245 та запаковано;

- 1 предмет зовні схожий на ніж, який поміщено до прозорого спец. пакету RIC2120246 та запаковано;

20.11.2025 року було винесено постанову про визнання речовим доказом, яке має значення для кримінального провадження.

Санкцією статті ч. 4 ст. 187 України передбачається покарання у вигляді позбавленням волі до п`ятнадцяти років, з конфіскацією майна.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 6 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися)для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, конфіскацією майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України арешт також може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно, оскільки у даному клопотанні слідчим доведено необхідність такого арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, та конфіскацією майна як виду покарання, що відповідає положенням п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК Країни.

Керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: мобільний телефон марки «Redmi» голубого кольору, модель М2003J15SG, чорну тканеву сумку (шопер) з малюнком, 1 предмет зовні схожий на ніж.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1