Справа № 727/7727/25
Провадження № 1-кп/727/344/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000707 від 22.02.2025 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, неодруженого, з неповною вищою освітою, інваліда третьої групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 190 КК України,-

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2024 року, близько 16:00, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , діючи умисно, порушуючи право на недоторканість приватного життя потерпілої ОСОБА_5 , всупереч вимогам ч. ч. 1, 2 ст. 32 Конституції України, ч. 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010, ч. 2 ст.11, ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, з метою заволодіння грошовими коштами останньої, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , самостійно створив логін та пароль до додатку «ПриватБанк» на ім`я потерпілої. Після чого використовуючи мережу Інтернет через оператора мобільного зв`язку ТОВ «Водафон» із абонентським номером НОМЕР_1 , з мобільного телефону марки «Хiаomi Redmi A2», що належить потерпілій ОСОБА_5 , без її згоди, незаконно використавши вказані персональні дані, прізвище ім`я по батькові та рік народження, увійшов в додаток «ПриватБанк» та самостійно встановив кредитний ліміт у сумі 15 000 гривень на банківському картковому рахунку № НОМЕР_2 , емітованому АТ «Приватбанк», який належить ОСОБА_5 .

Далі, ОСОБА_3 , в період часу з 15 год. 05 хв., 22.12.2024 по 16 год. 48 хв. 02.01.2025, перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою заволодіння чужими коштами, шляхом зловживання довірою потерпілої та, шляхом використання персональних даних потерпілої, здобутих раніше, із застосуванням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи доступ до мережі Інтернет через оператора мобільного зв`язку ТОВ «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_1 , за допомогою мобільного телефону «Хiаomi Redmi A2», що належать потерпілій ОСОБА_5 , увійшов в її додаток «Приват24». Після чого самостійно встановивши кредитний ліміт у сумі 15 000 гривень на банківському картковому рахунку № НОМЕР_2 , який емітований АТ «ПриватБанк», який належить ОСОБА_5 , перерахував вказані грошові кошти чотирнадцятьма платежами на банківську картку за № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_3 , та здійснював розрахунки за різні товари в магазинах міста Чернівці, перший розрахунок з яких був в магазині «Продуктова хатка» за адресою м. Чернівці, вул. Шевченка, 43, а саме:

- 22.12.2024 року о 15 год 05 хв., грошові кошти в сумі 155 грн., із банківської карти АТ «ПриватБанк», були перераховані на банківську карту АТ «А-Банк», № НОМЕР_3 ;

- 22.12.2024 року о 19 год 15 хв., грошові кошти в сумі 505 грн., із банківської карти АТ «ПриватБанк», були перераховані на банківську карту АТ «А-Банк», № НОМЕР_3 ;

- 23.12.2024 року о 15 год 04 хв., грошові кошти в сумі 355 грн., із банківської карти АТ «ПриватБанк», були перераховані на банківську карту АТ «А-Банк», № НОМЕР_3 ;

- 23.12.2024 року о 19 год 28 хв., грошові кошти в сумі 1005 грн., із банківської карти АТ «ПриватБанк», були перераховані на банківську карту АТ «А-Банк», № НОМЕР_3 ;

- 25.12.2024 року о 20 год 17 хв., грошові кошти в сумі 2512 грн. 50 коп., із банківської карти АТ «ПриватБанк», були перераховані на банківську карту АТ «А-Банк», № НОМЕР_3 ;

- 26.12.2024 року о 03 год 26 хв., грошові кошти в сумі 2512 грн. 50 коп., із банківської карти АТ «ПриватБанк», були перераховані на банківську карту АТ «А-Банк», № НОМЕР_3 ;

- 27.12.2024 року о 09 год 24 хв., грошові кошти в сумі 2311 грн. 50 коп., із банківської карти АТ «ПриватБанк», були перераховані на банківську карту АТ «А-Банк», № НОМЕР_3 ;

- 27.12.2024 року о 21 год 48 хв., грошові кошти в сумі 1507 грн. 50 коп., із банківської карти АТ «ПриватБанк», були перераховані на банківську карту АТ «А-Банк», № НОМЕР_3 ;

- 28.12.2024 року о 12 год 54 хв., грошові кошти в сумі 355 грн., із банківської карти АТ «ПриватБанк», були перераховані на банківську карту АТ «А-Банк», № НОМЕР_3 ;

- 28.12.2024 року о 18 год 38 хв., грошові кошти в сумі 1507 грн. 50 коп., із банківської карти АТ «ПриватБанк», були перераховані на банківську карту АТ «А-Банк», № НОМЕР_3 ;

- 29.12.2024 року о 11 год 20 хв., грошові кошти в сумі 705 грн., із банківської карти АТ «ПриватБанк», були перераховані на банківську карту АТ «А-Банк», № НОМЕР_3 ;

- 29.12.2024 року о 21 год 07 хв., грошові кошти в сумі 705 грн., із банківської карти АТ «ПриватБанк», були перераховані на банківську карту АТ «А-Банк», № НОМЕР_3 ;

- 30.12.2024 року о 17 год 00 хв., грошові кошти в сумі 405 грн., із банківської карти АТ «ПриватБанк», були перераховані на банківську карту АТ «А-Банк», № НОМЕР_3 ;

- 02.01.2025 року о 16 год 48 хв., грошові кошти в сумі 21 грн., із банківської карти АТ «ПриватБанк», були перераховані на банківську карту АТ «А-Банк», № НОМЕР_3 .

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 , спричинив потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 14 562 грн. 50 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю. Пояснив, що дружить з ОСОБА_5 близько 10 років. 21.12.2024 року прийшов до неї в гості. ОСОБА_5 надала йому свій телефон, що він включив музику та завантажив додаток Приват24. ОСОБА_3 за допомогою даного додатку, створив для ОСОБА_5 власний кабінет та взяв кредитний ліміт, сума отриманого кредиту прийшла на віртуальну картку. На протязі семи днів ОСОБА_3 перерахував кредитні кошти частинами на власну картку. Кошти витрачав на спиртні напої, продукти та сигарети. Розрахунки заборгованості надходили, однак останній потерпілу про них не повідомляв. Вказав, що одного дня ОСОБА_5 зателефонувала йому та попросила, щоб він прийшов та допоміг їй, прийшовши його вже чекали працівники поліції, вину визнає, в скоєному кається.

Не зважаючи на визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні поставлених йому у провину кримінальних правопорушень за вказаних вище обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_3 є другом сім`ї, заходив в гості, спілкувалися добре, попросила ОСОБА_3 зробити їй додаток ДІЯ, він зробив, приходив спілкувалися, зустрічали Новий рік разом. У квітні почали телефонували з банку, та говорити, що в неї наявна заборгованість за кредитом, остання нічого не розуміла, звідки, оскільки кредиту в банку не брала. 01 лютого 2024 року ОСОБА_5 прийшов лист, з якого їй стало відомо, що в неї є прострочка. Звернулася до банку де з`ясувала, що до чого, звернулася в кіберполіцію та заблокувала дану картку. Було з`ясовано, що дані кошти, які були отримані внаслідок кредиту, після їх зарахування на карту, були перераховані ОСОБА_3 . Просила суворо не карати обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 також підтверджується письмовими та речовими доказами, які суд визнає належними і допустимими:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію потерпілої ОСОБА_5 від 21.02.2025 року (а.с. 10);

- протоколом добровільної видачі та огляду ОСОБА_3 виписки по картці банку «АБанк» від 25.02.2025 року (а.с.21);

- випискою по картці від 21.02.2025 року №3FOL-ROA6ET-VLCE, ОСОБА_3 за період з 01.12.2024 року по 21.02.2025 року (а.с. 22-74);

- випискою про рух коштів від 03.06.2025 року №51633RGHKL952RT7 з картки потерпілої ОСОБА_5 на картку обвинуваченого ОСОБА_3 (а.с. 94-95);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16 червня 2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 показав, яким чином він відкрив віртуальну кредитну карту в додатку ПриватБанку та відкрив кредитний ліміт на потерпілу ОСОБА_5 на суму 15 000 грн. (а.с. 149-152).

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.

Частиною 2 статті 8 КПК України передбачено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Судом враховується позиція ЄСПЛ, викладена у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінюючи безпосередньо дослідженні судом докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд приходить до висновку про належність, допустимість та достовірність вказаних вище доказів, а їх сукупність є достатньою підставою для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 в незаконному збиранні та використанні конфіденційної інформації про потерпілу та вчиненні шахрайства відносно потерпілої ОСОБА_5 за вказаних вище обставин, поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 182 КК України, як незаконне збирання та використання конфіденційної інформації про потерпілу ОСОБА_5 та за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

При призначенні покарання обвинуваченим, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», що суди при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання призначення покарання обвинуваченим, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, суд враховує, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України класифікується за статтею 12 КК України, як тяжкий злочин, кримінальне правопорушення за ч.1 ст.182 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює неофіційно, характеризується посередньо, перебуває на обліку в наркодиспансері, за спеціалізованою психіатричною медичною допомогою в поліклінічний підрозділ ЧОПЛ не звертався, відповідно до характеристики за місцем проживання скарг відносно ОСОБА_3 , зі сторони родичів та сусідів не надходило, згідно висновку судово-психіатричного експерта №886 від 18.16.2025 року ОСОБА_3 на даний час ознак будь-якого психічного захворювання не виявляє, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними, на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, з 21.12.2024 року по теперішній час., ОСОБА_3 ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та ознак іншого, тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, за своїм психічним станом він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на даний час за своїм психічним станом, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, оскільки він раніше не судимий, попросив вибачення у потерпілої, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням частково відшкодував, обіцяє що подібного не повториться, йому слід призначити покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, це покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім та сприятиме виправленню засуджених, а також запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 371-376, 395 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 190 КК України і призначити йому покарання:

за ч.1 ст.182 КК України - у виді пробаційного нагляду на строк 1 (одного) року із покладенням наступних обовязків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

за ч. 4 ст. 190 КК України - три ( три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_3 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 ( одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ - виписку по руху коштів банку «Абанк» із карти № НОМЕР_3 , який згідно постанови про визнання і приєднання до справи речових доказів від 25 лютого 2025 року, знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1