УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання старшого слідчого ВРЗСПЖЗО СВ Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скотарево, Шполянського району, Черкаської обл., українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, пенсіонера, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0003560,

встановив:

02.12.2025 слідчий ВРЗСПЖЗО СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Слідча та прокурор у судовому засіданні підтримали подане клопотання та наполягали на його задоволенні.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання, оскільки ОСОБА_5 визнає вину, не переховувався від органів досудового розслідування та має намір співпрацювати із ними.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню із наступних підстав.

30.11.2025 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003560 зареєстровано кримінальне провадження із правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 194 КК України.

30.11.2025 о 14 год. 30 хв. ОСОБА_5 було затримано на підставі ст. 208 КПК України.

01.12.2025 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а саме про те, що «30.11.2025 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебував у літній кухні на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_7 , яке на праві приватної власності належить останній, де між собою розмовляли.

Тоді ж, в ході спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла словесна суперечка на побутовому ґрунті з приводу реєстрації місця проживання ОСОБА_5 у вищезазначеному домоволодінні, яке належить останній на праві власності. В ході вказаної суперечки у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження житлового будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_7 , шляхом його підпаду.

Надалі, 30.11.2025 близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пошкодження житлового будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_7 , шляхом його підпаду, вийшов із літньої кухні вищезазначеного домоволодіння та зайшовши до житлового будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв в руки сірники та папір, після чого зайшов до однієї із житлових кімнат зазначеного будинку, де шляхом запалювання сірника та паперу здійснив підпал ліжка, після чого зайшов до іншої із кімнат та повторив вищевказані дії, в результаті чого спричинив виникнення пожежі, внаслідок якої відбулось пошкодження майна та житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вказаними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду».

Дана підозра є обґрунтованою та підтверджується: протоколом огляду місця події від 30.11.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від. 30.11.2025; протоколом огляду предмету (мобільного телефону) від 30.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 30.11.2025; протоколом огляду предмету (нагрудного відеорєстартора) від 01.12.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Положеннями ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч. 2 ст.194 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, тобто даний злочин є тяжким.

Зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідча суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення є достатньо високим.

Оцінюючи ризик переховування від органів досудового розслідування і суду, слідчою суддею враховується також і те, що ОСОБА_5 підозрюється у пошкодженні, шляхом підпалу, житлового будинку, у якому він раніше проживав та який належить його колишній дружині ОСОБА_7 , з якою перебуває у неприязних та напружених відносинах, про що підозрюваний пояснив у судовому засіданні.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.11.2024 ОСОБА_5 визнано таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Також у судовому засіданні підозрюваний пояснив, що не підтримує відносин із донькою та сином.

Зважаючи на викладене, враховуючи відсутність житла, у якому би міг проживати ОСОБА_5 , приходжу до висновку, що зазначені обставини істотно збільшують ймовірність переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду.

Також існує ризик незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків та потерпілу, яким відомі обставини, які підлягають дослідженню в даному кримінальному провадженні.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень не є доведеним, оскільки підозрюваний раніше не судимий, а тому відсутні підстави вважати, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення.

За таких обставин по справі приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчою суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного слідча суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, розлучений, є пенсіонером, має дорослих доньку та сина, з якими сімейних відносин не підтримує.

Проте вказані обставини не спростовують доведених стороною обвинувачення ризиків, не були стримуючими для підозрюваного для вчинення дій, які у подальшому стали підставою для підозри його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.194 КК України та не є такими, що давали б можливість слідчому судді відмовити у застосуванні запобіжного заходу.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, характер та обставини даного кримінального правопорушення, особу підозрюваного, приходжу до висновку, що відносно ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідча суддя дійшла до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, а тому застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.

Так, застосувати домашній арешт неможливо, оскільки у підозрюваного відсутнє житло, де він міг би його відбувати.

Призначити відбування домашнього арешту за попереднім місцем проживання ОСОБА_5 неможливо, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у підпалі житлового будинку АДРЕСА_1 , у якому він проживав та згідно із рішенням суду визнаний таким, що втратив право користування ним. Окрім того, у вказаному житловому будинку проживає потерпіла ОСОБА_7 , з якою підозрюваний перебуває у неприязних відносинах.

Особисте зобов`язання у світлі конкретних обставин цього кримінального провадження не є спроможними забезпечити виконання завдань кримінального провадження і нівелювати існуючі ризики у силу відсутності достатніх стримуючих приписів.

Даних, які б перешкоджали утриманню ОСОБА_5 під вартою, не встановлено.

Відповідно до вимог ст.182 ч.5 КПК України розмір застави визначається, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, а саме майновий, соціальний та сімейний стан ОСОБА_5 , відсутність судимостей, визнання ним вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, зважаючи на те, що підозрюваний є особою пенсійного віку, уважаю, що застава в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2025 складає 3028 грн.) 60 560, 00 грн. забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Альтернатива у внесенні застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб достатньою мірою гарантуватиме дотримання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн. підозрюваний ОСОБА_5 буде зобов`язаний: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатись з населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; утриматись від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України, у випадку наявності.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слід встановити в межах строку досудового розслідування, а саме по 20.01.2026 року включно.

Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 183, 196, 197 КПК України,

постановила:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 ч. 2 КК України, строком до 20 січня 2026 року включно, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Визначити заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560, 00 грн., в разі внесення якої, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на нього слід покласти наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України, у випадку наявності.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала діє до 20 січня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя