У Х В А Л А

Іменем України

05 листопада 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , його захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 05.11.2025 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001438 від 04.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

В межах даного кримінального провадження, 04.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого: ч. 3 ст. 307 КК України тобто в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини в особливо великих розмірах.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років.

У вказаному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховування підозрюваного від слідчого, прокурора чи суду, з огляду на те, що покарання за вчинені злочини є таким, що спроможне в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то під страхом кримінальної відповідальності думки ОСОБА_4 з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань сприятимуть наявності вказаного ризику. У разі переховування обвинуваченого стане неможливим подальше досудове розслідування, що також зумовлює подальше застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою;

- незаконного впливу підозрюваного на свідків та експертів, оскільки ОСОБА_4 є колишнім співробітником правоохоронних органів, має соціальні зв`язки, він матиме можливість здійснювати на вказаних осіб відповідний незаконний вплив як у спосіб вмовлянь, погроз, переконань, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб, з метою схилити їх до зміни своїх первинних показань, що в свою чергу буде перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також повному, всебічному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи;

- через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як досудове розслідування наразі не завершене і збирання доказів триває.

- також ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки до Кременчуцького районного суду Полтавської області направлений обвинувальний акт за обвинуваченням його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 307 КК України;

- іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, тобто, вжити будь-які дії (без обмеження формою) спрямовані на затруднення, зупинення або спотворення ходу досудового розслідування.

Вказані ризики є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, та беручи до уваги обґрунтованість підозри і наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому слідчий, за погодження з прокурором, звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували, щодо поданого клопотання.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0001438, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001438 від 04.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, але не пізніше 22 год. 50 хв. 03.11.2025, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP, яку незаконно зберігав при собі з метою збуту у 45 попередньо розфасованих і упакованих у поліетиленові пакетики згортках, обмотаних ізоляційною стрічкою, заздалегідь підготовлених для збуту.

В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання психотропної речовини з метою збуту, 03.11.2025 близько 22 год. 50 хв., незаконно зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, знаходячись неподалік будинку № 4 по вулиці Привокзальна, що у місті Вінниці, був зупинений працівниками УПП Вінницької області та під час поверхневої перевірки в ОСОБА_4 виявлено 45 попередньо розфасованих і упакованих у поліетиленові пакетики згортків, обмотаних ізоляційною стрічкою, заздалегідь підготовлених для збуту, з вмістом кристалічної речовини.

В подальшому, правоохоронними органами за вищевказаною адресою ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України, як особу, підозрювану у вчиненні злочину, та у ході проведення його особистого обшуку виявлено та вилучено 45 попередньо розфасованих і упакованих у поліетиленові пакетики згортків, обмотаних ізоляційною стрічкою, заздалегідь підготовлених для збуту, які останній зберігав при собі з метою збуту.

Згідно з висновками експертів Вінницького НДЕКЦ МВС України від 04.11.2025, у трьох з вилучених згортках з кристалічною речовиною, міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP. В досліджуваній речовині масою 24,1358 г (7,8808 г + 9,8438 г + 9,4112 г), маса PVP становить 19,2617 г (3,8827 г + 7,8642 г + 7,5148 г), що згідно з наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 відноситься до особливо великих розмірів.

03 листопада 2025 року о 22 год. 50 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

04 листопада 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини в особливо великих розмірах.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001438 від 04.11.2025; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.11.2025; протоколу обшуку від 04.11.2025; повідомлення про підозру від 04.11.2025; висновки експертів, інших матеріалів кримінального правопорушення та пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та місце проживання, одружений, непрацюючий, раніше не судимий.

В той же час, органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.

В той же час, частиною четвертою статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, слідчий суддя вважає не доцільним визначати підозрюваному розмір застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 22:50 год. 01 січня 2026 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 01 січня 2026 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя