Справа № 694/2160/24 Провадження №1-кп/694/67/25
Вирок

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

29.12.2025 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi кримінальне провадження№0000337 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м.Холмськ, Сахалінської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина Росії, має посвідку на постійне проживання в Україні, одруженого, з середньою спеціальною освітою, фізична особа-підприємць, інвалідом, депутатом, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не є, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

з участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника потерпілого - адвоката ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

встановив:

ОСОБА_4 04.06.2024 близько 02 год 00 хв., біля будинку АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклого конфлікту, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 штовхнув його, після чого підсівши, підняв потерпілого на плечі та застосував кидок «мельниця», далі з метою доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_4 наніс один удар кулаком правої руки та один удар кулаком лівої руки по обличчю потерпілого, внаслідок чого ОСОБА_8 відповідно до висновку експерта №05-9-01/302 від 31.07.2024 отримав тілесне ушкодження у вигляді часткового перелому коронки 1 зуба на верхній щелепі, саден на нижній губі, на підборідді зліва, на правому крилі носа, на спинці носа, в тім?яній ділянці, на лівій щоці, на правому плечі, крововиливу на верхній губі справа, синця на лівому передпліччі, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, зазначив, що обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 визнає, однак вважає, що причини конфлікту спровокував сам потерпілий ОСОБА_8 , тому свої дії з побиття вважає виправданими. Серед іншого вказав, що раніше відносини з ОСОБА_8 складалися позитивно, останній залучався до будівельних робіт, які здійснював ОСОБА_4 як фізична особа-підприємець. Однак, ОСОБА_8 працював неякісно, тому співробітництво з ним припинилося. Надалі з ОСОБА_8 склалися неприязні стосунки, пов`язані з його ремонтом на подвір`ї, а також негативного ставлення до батьків ОСОБА_4 , з приводу чого мали місце виклики поліції. У червні 2024 року у ОСОБА_8 з матір`ю ОСОБА_4 , сталася неприємна ситуація, через що вона подзвонила обвинуваченому, плакала та розповіла, що під час чергової сварки ОСОБА_8 схопив її за горло та душив, при цьому не просила приїздити та з`совувати з ним відносини, проте ОСОБА_4 разом з рідним братом ОСОБА_11 та спільним товарищем ОСОБА_12 вирішили приїхати до матері та розібратися, що сталося. Приїхавши до батьків додому, побачили заплакану матір, почули її розповідь та ОСОБА_12 , як військовий до військового, пішов до ОСОБА_8 поговорити. ОСОБА_8 вибіг з будинку, почав кидатися, вів себе неадекватно, ображав нецензурною лайкою присутніх, кидався та замахувався, на що ОСОБА_4 застосував кидок «мельниця», вдаривши його двічі. Додав, що силу застосував у відповідь на поведінку та дії ОСОБА_8 . Наполягав, що так вчинив би кожний, якби захищав матір.

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , вина останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доводиться зібраними по справі доказами, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку під час ухвалення судового рішення.

В судовому засіданні допитаний потерпілий ОСОБА_8 , який пояснив, що його сусідами є сім`я ОСОБА_14 , які є громадянами росії, «колаборантами та сепаратистами». За день до події у нього дійсно відбувся словесний конфлікт з матір`ю ОСОБА_4 - ОСОБА_15 , яка під час сварки погрожувала, що поскаржиться синам. 04.06.2024 близько 02 год 00 хв. до його домоволодіння прийшли два сини ОСОБА_15 та ще одна особа у камуфляжній формі зі зброєю в руках. Дані особи зайшли в дім під час планового відключення світла, нанесли йому удари в обличчя, вдарили в обличчя пістолетом, розбили губу, голову та надщербнули зуб.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_15 , яка пояснила, що обвинувачений у справі є її сином. З ОСОБА_8 є сусідами, проживають поруч. Спочатку мали добрі відносини, які погіршилися на початку 2020 року. Зазначила, що «політичні» закиди ОСОБА_8 є надуманими та вигаданими, оскільки сім`я проживає в Україні на постійній основі з 2007 року, а обвинувачений з 2005 року, співпрацювали з ОСОБА_8 по будівельних питаннях, ремонтах, потім співпраця припинилася. З початком військової агресії ОСОБА_8 став виявляти агресію та нетерпимість в бік сім`ї, зокрема, до неї. 03.06.2024 відбувся спровокований ОСОБА_8 словесний конфлікт між нею та ОСОБА_8 , під час якого останній вийшов із свого двору спочатку почав ображати її словесно, у тому числі нецензурною лайкою, а потім схопив за горло та почав душити, свідком чого став гр. ОСОБА_16 , який привіз їй драбину для збору черешні. Після конфлікту зателефонувала сину ОСОБА_4 , розповіла про обставини, оскільки була у розпачі від постійних нападів ОСОБА_8 , водночас, з`ясовувати стосунки із ним сина не просила. Близько 02.00 години ночі 04.06.2024 приїхали обидва сини та їх товариш, пішли до ОСОБА_8 , щоб поговорити, однак виник конфлікт, сусід кричав та вів себе агресивно. Все відбувалося на подвір`ї у ОСОБА_8 , тому хто наносив удари і як саме вона не бачила. Окрім неї присутніми при події були сини - ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , чоловік - ОСОБА_19 , товариш сина - ОСОБА_12 , та потерпілий ОСОБА_8 .

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_11 (рідний брат обвинуваченого, який пояснив, що близько 02.00 год 04.06.2024 він, брат ОСОБА_4 та друг ОСОБА_12 приїхали до матері, оскільки вона у телефонній розмові сказала, що на неї напав сусід ОСОБА_8 . Мати перебувала у важкому емоційному стані, хотіли допомогти матері та розібратися в ситуації. Приїхавши, побачили сусіда у його дворі, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 пішли до нього, розмову вів ОСОБА_12 , емоційно, з`ясовував чому на похилих людей нападає. Після цього почув гуркіт, ОСОБА_8 лежав на землі, ОСОБА_4 стояв біля нього. Бачив, як ОСОБА_4 вдарив його один раз в обличчя. ОСОБА_8 підійнявся та висловлювався нецензурною лайкою.

На запитання суду відповів, що ОСОБА_12 є їх товаришем, приїхав підтримати у ситуації, що склалася, оскільки є військовослужбовцем, і міг би краще порозумітися з ОСОБА_8 , який також є військовослужбовцем. Виїхали з Києва о 22.00 годині 03.04.2024, щоб підтримати матір. В будинок до ОСОБА_8 не заходили, подія відбувалася перед воротами на подвір`я ОСОБА_8 . Вдарив ОСОБА_8 лише ОСОБА_4 , правою рукою в обличчя, куди саме не бачив. При цьому були присутні ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_15 , батько - ОСОБА_19 , товариш - ОСОБА_12 , потерпілий ОСОБА_8 .

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_22 , яка зазначила, що є сусідкою сімей ОСОБА_14 та ОСОБА_8 . Вночі 04.06.2024 почула, що відбувається на вулиці сварка, впізнала сусіда ОСОБА_8 по голосу, який висловлювався гучно, нецензурною лайкою. Характеризувала потерпілого негативно, вказала, що недобросусідські відносини у нього не тільки з ОСОБА_14 , а з усіма сусідами на вулиці, тому що постійно скаржиться, що у нього мало землі. Хто та яким чином наносив удари ОСОБА_8 свідок не бачила.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_19 , який зазначив, що обвинувачений є його сином, має посвідку на постійне проживання та тривалий час (з 2005 року) разом з сім`єю проживає в Україні. Останні роки відносини з сусідом ОСОБА_8 значно погіршилися, оскільки останній висловлює надумані та такі, що не відповідають дійсності думки про те, що сім`я ОСОБА_14 підтримує російську агресію, провокує на цьому ґрунті сварки, створює такими діями штучну негативну репутацію сім`ї, зокрема, чіпляється до дружини - ОСОБА_15 , ображає її, а 03.06.2024 під час чергової сварки, спровокованої ОСОБА_8 , схопив її за горло та намагався душити, через що вночі приїхали сини з товаришем, пішли поговорити з ОСОБА_8 , але розмова перетворилася в конфлікт, ОСОБА_8 замахувався на сина та кидався до нього, через що обвинувачений його вдарив, при цьому сам свідок момент ударів не бачив, лише чув. Зазначив також, що ОСОБА_8 сусіди не люблять, сварки та конфлікти у нього не тільки із сім`єю ОСОБА_14 , а й з іншими також.

В судовому засіданні стороною обвинувачення заявлявся також свідок ОСОБА_12 , який неодноразово викликався в судове засідання для допиту, у тому числі із застосуванням примусового приводу, судом надавалася можливість свідку прийняти участь в судовому засіданні через відеоконференцзв`язок з найближчого до нього суду - Подільського районного суду міста Києва, у зв`язку з чим в кожне судове засідання бронювався майданчик у відповідному порядку. Разом з тим, ОСОБА_12 або не з`являвся, або подавав медичні довідки про наявність захворювань та проходження лікування. Врешті прокурор вважав за можливе розглядати справу, виходячи з інших наявних доказів, не здійснюючи допиту свідка ОСОБА_12 , а потерпілий, його захисник, обвинувачений проти цього не заперечували.

В судовому засіданні досліджені письмові докази, які мають доказове значення, та які суд бере до уваги, а саме:

- даними витягу з ЄРДР, відповідно до якого 01.07.2024 до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за №0000337 за заявою ОСОБА_8 , відповідно до короткого викладу обставин, що свідчили про вчинення кримінального правопорушення 04.06.2024 близько 02.00 год - нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ;

- даними висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи № 202 від 04.06.2024 про те, що у ОСОБА_8 мають місце тілесні ушкодження у вигляді часткового перелому коронки 1 зуба на верхній щелепі, саден на нижній губі, на підборідді зліва, на правому крилі носа, на спинці носа, в тім`яній ділянці, на лівій щоці, на правому плечі, крововиливу на верхній губі справа, синця на лівому передпліччі, які спричинено дією тупого твердого предмету (предметів) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 04.06.2024, відповідно до якого прийнято заяву ОСОБА_8 про нанесення йому тілесних ушкоджень;

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 05.06.2024, відповідно до якого прийнято заяву ОСОБА_8 про нанесення йому тілесних ушкоджень сусідом на ім`я ОСОБА_19 ;

- дані протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 , в якому потерпілим зазначено механізм нанесення йому тілесних ушкоджень;

- відеозаписом слідчого експерименту, на якому відображений механізм нанесення ударів;

- даними висновку експерта №05-9-01/259 від 12.07.2024 відповідно до якого у ОСОБА_8 мали місце тілесне ушкодження у вигляді часткового перелому коронки 1 зуба на верхній щелепі, саден на нижній губі, на підборідді зліва, на правому крилі носа, на спинці носа, в тім`яній ділянці, на лівій щоці, на правому плечі, крововиливу на верхній губі справа, синця на лівому передпліччі. Виявлені тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_8 виникли внаслідок дії тупого твердого предмету (предметів), давність спричинення їх може відповідати часу вказаному у фабулі постанови та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження виявлені на тілі ОСОБА_8 могли виникнути внаслідок нанесення ударів кулаками. Виключається можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_8 внаслідок однократного падіння з положення стоячи та удару об тверду тупу поверхню, стоячи на даній площині. Виявлені тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_8 , окрім синців на правому плечі та лівому передпліччі, могли виникнути при тому механізмі та обставинах, вказаних в ході слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 09.07.2024;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 , в якому підозрюваним зазначено механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 ;

- відеозаписом слідчого експерименту, на якому відображений при проведенні слідчого експерименту механізм нанесення удару;

- даними висновку експерта №05-9-01/302 від 31.07.2024, відповідно до якого виявлені на тілі ОСОБА_8 тілесні ушкодження, могли бути спричинені за механізмом при обставинах, на які вказує підозрюваний ОСОБА_4 під час слідчого експерименту від 31.07.2024.

Судом досліджені характеризуючі данні обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до яких останній постійно проживає в м. Києві, має добру репутацію серед мешканців будинку, допомагає з питань благоустрою, виконує ремонтні роботи в під`їздах, на перших поверхах, є ініціатором збору допомоги на потреби ЗСУ, має трьої неповнолітніх дітей, 6,10,12 років, є гарним батьком, сусідом, чоловіком та сім`янином, вихований, позитивний, привітний, завжди допомагає сусідам, людям похилого віку (голова правління ЖБК Художник-1), неодноразово надавав допомогу Збройним Силам України, а саме - розвідувальній роті 95-ї Десантно-Штурмовій бригаді у вигляді продуктових наборів, речей, спорядження, палива, донатів (за повідомленням командира розвідувального взводу), є волонтером ГО «Українське народне об`єднання «Характерник», багаторазово організовував збір та доставлення гуманітарної допомоги до різних підрозділів Сил безпеки та оборони України, має високе відчуття громадянського обов`язку, персональної відповідальності, відданий Україні, з високим рівнем особистих моральних якостей (тво керівника ГО Українське народне об`єднання Характерник» у м. Києві). Має посвідчення волонтера ГО «Час захисту».

В матеріалах справи містяться також характеризуючи дані потерпілого ОСОБА_8 , зокрема: характеристика ГО «Сила Звенигородщини» від 22.12.2025, виходячи з якої ОСОБА_8 є ветераном війни, учасником бойових дій, звільнений з військової служби за станом здоров`я, є одним з засновників громадської організації, нагороджений відзнакою Президента України «За оборону України», допомагає побратимам, сприяє розвитку ветеранського руху, бере участь у виховних заходах в школах Звенигородської громади.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Виходячи з отриманих під час судового засідання показань свідків, інших наявних у справі документальних доказів, суд дійшов висновку про те, що мала місце попередня провокативна поведінка потерпілого ОСОБА_8 , спрямована в бік матері обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_15 , яка призвела до доведених обставин нанесення йому обвинуваченим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості. Разом з тим, враховуючи матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що час та механізм отримання тілесних ушкоджень беззаперечно відображають події, на яких наполягає потерпілий.

Покази як потерпілого, так і обвинуваченого не викликають сумнівів у суду, оскільки вони в своїй сукупності доповнюють один одного та підтверджують пред`явлене обвинувачення. Згідно з висновком експерта № 05-9-01/259 від 12.07.2024 тілесні ушкодження, встановлені у ОСОБА_8 , могли виникнути при обставинах, вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту та при нанесенні ударів кулаками. Факт нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому ОСОБА_8 підтвердив сам ОСОБА_4 , зазначивши, що не приховує цей факт свідомо.

Оскільки покази потерпілого ОСОБА_8 підтверджуються, і сам ОСОБА_4 визнає обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , у суду не має підстав для сумніву в правдивості свідчень потерпілого.

Позиція обвинуваченого щодо свідомого визнання факту побиття ОСОБА_8 при цьому не визнання вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, розцінюються судом критично, як спосіб захисту та виправдання своїх дій, спровокованих потерпілим. Жодних доказів, які б вказували на те, що і потерпілий наносив обвинуваченому ушкодження, та доказів наявності таких ушкоджень судом не здобуто, як і доказів звернення за медичною допомогою обвинуваченого.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілого, обвинуваченого, та свідків, оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України, судом не встановлені.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним кримінального правопорушення та ступінь його тяжкості, яке згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків і категорії нетяжких злочинів, та не набули суспільного резонансу; особу обвинуваченого, який має дружину, трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання; не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; поведінку обвинуваченого після скоєння правопорушення, а також поведінку під час розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе та достатнє призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод та відповідатиме їх особі.

Витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Матеріальна шкода не завдана.

Речові докази відсутні.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд

засудив:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Матеріальна шкода не завдана.

Речові докази відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1