Справа № 522/9081/25
Провадження № 1-кс/522/5274/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВнП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження № 0000253 від 11.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин та безпосередньо з приводу розподілу спадщини у вигляді будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який залишився їй та її рідному брату ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її рідної сестрі яка тривалий час проживає за межами України, від померлої в 2024 році матері ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, запланувала організувати вбивство свого рідного брата ОСОБА_4 зареєстрованого та проживаючого в вище вказаному будинку, замовивши його виконання іншій особі, тобто скоїти вбивство з корисних мотивів, на замовлення, з метою не перешкоджання їй користуватися даним будинком та в подальшому повного його успадкування.

Для реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_3 , на початку квітня 2025 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе, знаходячись на території Приморського району м. Одеси, виступаючи таким чином замовником вказаного злочину, переслідуючи мотив на умисне вбивство особи, з корисливих мотивів, зробила замовлення вбивства ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме вбивство свого рідного брата ОСОБА_4 , за що пообіцяла виплатити виконавцям вбивства грошову винагороду у розмірі 20000 гривень.

Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер доручених їм дій, а саме умисному вбивстві на замовлення ОСОБА_4 з корисливих мотивів та переконавшись у рішучості злочинних намірів ОСОБА_3 з метою попередження вчинення вказаного злочину, вирішили звернутися із відповідною заявою до правоохоронних органів і стали сприяти у викритті злочину, у тому числі в прийнятті участі у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій.

Надалі, ОСОБА_3 , 17.04.2025 перебуваючи за адресою: Одеська область, смт. Авангард, ЖМ 7 Небо, переслідуючи умисел щодо умисного вбивства ОСОБА_4 , з метою обговорення деталей вбивства, а саме: часу, місця, способу та винагороди за його скоєння, зустрілась з ОСОБА_8 та вказала, якщо буде необхідно для виконання вбивства допомога то підшукати другу людину.

На момент зустрічі ОСОБА_6 вже діяв під контролем правоохоронних органів.

Надалі, 18.04.2025 перебуваючи за адресою: Одеська область, смт. Авангард, ЖМ 7 Небо, переслідуючи умисел щодо умисного вбивства ОСОБА_4 , з метою обговорення деталей вбивства, а саме: часу, місця, способу та винагороди за його скоєння, зустрілась з ОСОБА_8 та іншим співвиконавцем ОСОБА_7 , якого підшукали для виконання навмисного вбивства за проханням ОСОБА_3 .

На момент зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діяли під контролем правоохоронних органів.

Під час зустрічі в ході розмови ОСОБА_3 наполягала на побитті та скоєнні вбивства ОСОБА_4 , вказала виконавцям вбивства ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про можливість показати їм адресу мешкання її брата ОСОБА_4 в селі Великий Дальник, Одеської області, його розпорядку дня. Цього ж дня ОСОБА_3 показала останнім будинок в якому мешкає її рідний брат ОСОБА_4 .

Під час подальшої розмови, при уточненні способу вчинення умисного вбивства, перевірки його скоєння та порядку виплати грошової винагороди, ОСОБА_3 повідомила ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що спосіб позбавлення життя ОСОБА_4 для неї не важливий, її цікавить тільки сам результат, а саме умисне вбивство її рідного брата, за яке вона готова заплатити грошові кошти у розмірі 20000 гривень.

З метою підтвердження факту умисного вбивства та розрахунку за умисне вбивство на замовлення, з корисних мотивів ОСОБА_4 , 26.04.2025 близько 16.00 годин за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 зустрілась з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в ході якої ОСОБА_6 пред`явив ОСОБА_3 на мобільному телефоні фотознімок закривавленого ОСОБА_4 , та пояснив, що її замовлення виконане, після чого ОСОБА_3 передала ОСОБА_6 обумовлену суму, а саме 20000 гривень за виконання навмисного вбивства на замовлення, з корисних мотивів ОСОБА_4 , однак, після виконання ОСОБА_3 усіх дій, які вона вважала необхідними для доведення злочину до кінця, а саме умисного вбивства на замовлення з корисливих мотивів її рідного брата ОСОБА_4 , злочин не було скоєно з причин, які не залежали від її волі, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не мали наміру виконувати замовлення на вбивство, а ОСОБА_3 затримано працівниками поліції після передачі грошової винагороди в розмірі 20000 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 171 КПК України передбачено право слідчого за погодженням з прокурором подавати клопотання про арешт майна, і обов`язок слідчого судді розглянути таке клопотання по суті.

Відповідно ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачене те, що арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що зазначене майно належить ОСОБА_3 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, за вчинення якого у тому числі передбачено законом конфіскацію майна підозрюваної особи.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВнП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить підозрюваній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

-земельна ділянка, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа 4.5936 (га) за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер: :01:002:0096;

-житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 36,20 кв.м., реєстраційний номер майна 28746912;

-приміщення, об`єкт нежитлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 5.2 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 37.

Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

17.09.2025