Справа № 752/3501/23
Провадження №: 1-кп/752/769/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2025 рокум. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду в судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000779 в частині відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, має вищу освіту, не одружений, працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпілого ОСОБА_13 ,

представника потерпілого ОСОБА_14 ,

встановив:

згідно з обвинувальним актом, 29.03.2021 року близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_15 , керуючи технічно справним автомобілем марки «AUDI А6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по сухому, чистому, асфальтобетонному дорожньому покритті правої смуги проїзної частини проспекту Науки у напрямку вулиці Голосіївської у м. Києві та наближаючись до регульованого перехрестя з вулицею Лисогірська, порушуючи вимоги п.п. 2.3(б), 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, під час виникнення небезпеки для його руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об?їзду перешкоди, виїхав на зелений сигнал основного світлофора на вище вказане регульоване перехрестя, де допустив зіткнення з автомобілем марки «AUDI А6» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_16 , який виконував маневр повороту ліворуч на вулицю Лисогірську (ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.03.2023 року кримінальне провадження № 0000779 в частині відносно ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за вказаних вище обставин за порушення п.п. 2.3(б), 10.1, 16.6 ПДР України - закрито та звільнено останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_13 отримав численні садна голови, закриту травму грудної клітки у вигляді косого перелому дистальної третини правої ключиці зі зміщенням уламків, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості. Вказані ушкодження знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з вказаною дорожньо-транспортною подією.

Порушення, в тому числі, водієм ОСОБА_5 п.п. 2.3.(б), 12.3 Правил дорожнього руху України та настання наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_13 середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження, перебувають між собою у прямому причинному зв`язку.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину не визнав. Вказав, що в той день 29.03.2021 року рухався на авто «AUDI А6» д.н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю приблизно 50 км/год по проспекту Науки по правій смузі. Видимість була обмеженою, був плавний поворот, але все було видно. Вказав, що будучи пристебнутим, наближався до перехрестя та рухався на зелений сигнал світлофора, і тільки під світлофором побачив як інший водій ОСОБА_16 здійснює маневр ліворуч, після чого одразу почав реагувати: гальмувати та викручувати кермо вліво задля уникнення ДТП, однак ДТП все одно сталась. Вказав, що після ДТП 10 хвилин приходив до тями, коли вийшов з машини вже приїхала швидка медична допомога. Вказав, що хотів допомогти особам з машини «AUDI А6» реєстраційний номер НОМЕР_2 , однак якась жінка напала на нього та в подальшому вона спілкувалась з особами з машини «AUDI А6» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Вважає, що ПДР України не порушував та інший водій ОСОБА_16 повинен був впевнитись в безпечності маневру. Зазначив, що внаслідок ДТП отримав ссадна та забій голови. Вказав, що також домовився з потерпілим про примирення, однак в подальшому потерпілий відмовився. Цивільний позов не визнає.

Вказані показання в повній мірі узгоджуються із показаннями ОСОБА_5 , наданими ним під час проведення слідчого експеремента за його участі, під час якого останній вказав на приблизу відстань (17 м), з якої виявив перешкоду для свого руху у виді автомобіля Ауді А6 під керуванням водія ОСОБА_16 (т. 1 а.с. 173-178).

Вищенаведені показання у своїй сукупності об"єктивно узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_13 , який в суді показав, що 29.03.2021 року його батько ОСОБА_16 був за кермом, помічниця ОСОБА_17 сиділа спереду, він сидів позаду неї пристебнутий та вони їхали по вул. Лисогірській до перехрестя з проспектом Науки. Вказав, що батько виїхав на перехрестя, дочекався зеленого сигналу світлофора та почав повертати. Чи включив батько сигнал повороту - не пам`ятає. Після цього одразу в його очах була темнота, а коли він отямився, авто батька стояло на тротуарі біля Інституту.

Також потерпілий вказав, що сам не зміг вийти з машини, тому його витягали. Після цього лікарі надали йому медичну допомогу та госпіталізували до лікарні. Вважає, що в даній ДТП винен як його батько ОСОБА_16 , так і ОСОБА_5 , однак батька він вибачив, а ОСОБА_5 - ні. Щодо цивільного позову зазначив, що жодних чеків на підтвердження своїх витрат на лікування до позову не додав. Вказав, що постраждав сильно морально та психологічно, оскільки 10 днів пролежав в лікарні і ще 2,5 місяці лікувався амбулаторно, був вдома та не працював. Протягом усього періоду після нанесених травм відчуває періодичні головні болі та болі в місцях травмування, зокрема, при зміні клімату. Наполягав на задоволенні цивільного позову в повному обсязі та стягненні з ОСОБА_5 моральної шкоди у розмірі 1000000 грн.

Вказані вище показання обвинуваченого та потерпілого також узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні вказала, що в березні приблизно 29 числа о 08 годині ранку вона їхала на роботу з ОСОБА_16 , який був за кермом «AUDI А6», та його сином ОСОБА_13 . Вказала, що сиділа на пасажирському сидінні, а потерпілий ОСОБА_13 сидів ззаду справа. Зазначила, що їх авто зупинилось на зелений колір перед перехрестям на проспекті Науки, бачила як одна машина розвернулась, друга поїхала вліво вниз і назустріч машин не було, водій ОСОБА_13 по троху рухався, потім натиснув на газ, коли їх авто розвернулось, вона побачила в бокове скло зі свого сидіння машину: чорний «AUDI», потім темрява. Вона опритомніла та побачила водія ОСОБА_16 в свідомості та пасажира ОСОБА_13 без свідомості. Зазначила, що удар відбувся в задні праві двері їх авто: двері, де сиділа вона - відчинялись, а двері пасажира - ні. Приїхала швидка медична допомога: потерпілий отямився і його госпіталізували. Вказала, що від дорожньо-транспортної пригоди отримала лише синці.

Таким чином, потерпілий та свідок підтвердили обставини та момент виникнення дтп і його наслідки, які узгоджуються і з показаннями обвинуваченого в цій частині.

За результатами дослідження вказаних вище показань та всіх наданих і отриманих судом письмових доказів, суд вважає, що відносно ОСОБА_5 слід ухвалити виправдувальний вирок з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_5 є склад злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, склад кримінального правопорушення - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретне кримінальне правопорушення. Кожний склад кримінального правопорушення обов`язково складається з наступних елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу кримінального правопорушення, що виключає кримінальну відповідальність особи. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

За нормативним визначенням об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, складається з порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, суспільно небезпечних наслідків, причинного зв`язку між порушенням і наслідками. Відсутність хоча б одного з елементів об`єктивної сторони виключає можливість притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Згідно з обвинуваченням, причиною дтп та її наслідків стали, крім іншого, порушення п.п. 2.3 (б), 12.3 ПДР України, допущені водієм ОСОБА_5 .

В основу обвинувачення органом досудового розслідування було покладено висновок державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 02.01.2023 року №СЕ-19-22/43256-ІТ (т. 1 а.с. 195-204), згідно з яким невідповідність в діях водія автомобіля Ауді А6 номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_5 вимогам п. 12.3 ПДР України та невідповідність в діях водія автомобіля Ауді А6 номерні знаки НОМЕР_2 ОСОБА_16 вимогам п.п. 10.1, 16.6 ПДР України, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв"язку із настанням події даної дтп. Слід вказати, що експерт при наданні даного висновку, крім аналізу письмових документів, також вдався до аналізу та фактично проведення фототехнічної експертизи наданого йому відеозапису моменту дтп, за результатами якого встановив місцезнаходження автомобіля під керуванням ОСОБА_18 в момент виникнення для нього небезпеки (початок здійсненя маневру ліворуч автомобілем під керуванням ОСОБА_16 ) - навпроти другої електроопори від краю перехрестя, тобто на відстані 42,5 метра від ближнього краю проїзної частини вулиці Лисогірська, та обчисливши зупиночний шлях в умовах даної дтп при допустимій швидкості автомобіля під керуванням ОСОБА_5 - 32.4-31.3 м, дійшов вказаних вище висновків.

Разом з тим, вказаний висновок експерта автотехніка суперечить іншим наявним у справі та дослідженими судом доказам, зокрема, висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ОСОБА_19 від 21.02.2022 року №СЕ-19/111-21/50784-ФП (т. 1 а.с. 166-172), який проводив призначену йому фототехнічну експертизу відеозапису моменту дтп, вказавши, що позиціонувати транспортні засоби відносно дорожньої розмітки, а також визначити відстань від передньої частини автомобіля «AUDI А6» д.н.з. НОМЕР_1 до місця зіткнення у момент початку маневру лівого повороту автомобілем «AUDI А6» НОМЕР_2 не виявляється можливим, у зв`язку з ракурсом та не статичним положенням пристрою відеофіксації. Крім того, експерт вказав, що вирішити питання «Де відносно елементів проїзної частини відбулося зіткнення автомобіля марки «AUDI А6» НОМЕР_2 та автомобіля «AUDI А6» НОМЕР_1 також не виявляється можливим, у зв`язку з неможливістю позиціонувати транспортні засоби відносно дорожньої розмітки під час зіткнення.

Вказаний висновок експерта фототехніка в повній мірі узгоджується і з даними протоколу про здійснення перегляду та вивчення інформації від 6.10.2021 року (т. 1 а.с. 161-162) та з даними, зафіксованими на електронному доказі (т. 1 а.с. 172), який був переглянутий судом безпосередньо.

У зв"язку із суперечностями в досліджених судом доказах, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.11.2023 року було призначено повторну комплексну судову фототехнічну та автотехнічну експертизу.

Відповідно до даних, що містяться у висновку експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» від 24.09.2024 року №26258/26259/26260 (т. 2 а.с. 56-69), вбачається, що визначити відстань від передньої частини автомобіля AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 до місця зіткнення у момент початку маневру лівого повороту автомобілем «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_2 , виходячи з наданого відеозапису, експертним шляхом не представляється можливим. Так само не можливо встановити фактичне розташування місця зіткнення автомобілів «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 та «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_2 з розмірною прив`язкою до меж проїзної частини проспекту Науки, у зв`язку із відсутністю на схемі інформативних ознак (слідів гальмування транспортних засобів; розташування на дорожньому покритті ділянок осідання пилу та дрібних частинок ґрунту, що осипалися з нижніх частин крил, бамперів, днищ; сліди коліс транспортних засобів до моменту їх контакту, а також сліди від кузова або пошкоджених деталей підвіски, ходової та інших частин транспортних засобів після взаємодії (контакту) та інше. Крім того, експерти вказали, що в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Ауді А6 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_16 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 16.6 ПДР України та знаходились з технічної точки зору у причинному зв"язку з виникнення даної дтп; вирішити питання чи відповідали дії водія автомобіля Ауді А6 р.н. НОМЕР_1 вимогам п. 12.3 ПДР експертним шляхом не представилось можливим, оскільки не можливо визначити відстань, з якої водій ОСОБА_5 міг виявити перешкоду і відповідно не можливо встановити чи мала місце аварійна обстановка для водія ОСОБА_5 .

Згідно положення ч. 10 ст. 101 КПК України, висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути мотивована у відповідному вироку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» із наступними змінами, при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

На підставі викладеного, враховуючи те, що висновок експерта ОСОБА_20 від 02.01.2023 року № СЕ-19-22/43256-ІТ (т. 1 а.с. 195-204) суперечить іншим наведеним вище доказам, зокрема, даним, що містяться у висновку експерта ОСОБА_19 від 21.02.2022 року №СЕ-19/111-21/50784-ФП (т. 1 а.с. 166-172) та висновку експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» від 24.09.2024 року № 26258/26259/26260, суд оцінивши вище вказані письмові докази, електронний доказ та показання обвинуваченого, потерпілого і свідка, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, надає перевагу даним, що містяться у висновках експерта ОСОБА_19 від 21.02.2022 року №СЕ-19/111-21/50784-ФП (т. 1 а.с. 166-172) та експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» від 24.09.2024 року №26258/26259/26260, та не приймає до уваги дані, наведені у висновку експерта державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_20 від 02.01.2023 року №СЕ-19-22/43256-ІТ.

За таких обставин, суд вважає, що експертним шляхом з технічної точки зору не було встановлено допущення порушень ПДР України з боку водія ОСОБА_5 .

Інші докази такі як протокол проведення слідчого експерименту з схемою місця ДТП до нього зі свідком ОСОБА_17 (т. 1 а.с. 95-99), протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з схемою місця ДТП до нього та фототаблицею (т. 1. а.с. 128-138), протокол про здійснення перегляду та вивчення інформації від 06.10.2021 року з фототаблицею до нього (т. 1 а.с. 161-162), протокол проведення слідчого експерименту від 18.08.2022 року з план схемою до нього та фототаблицею (т.1 а.с. 173-178), протокол проведення слідчого експерименту від 07.11.2022 року з план-схемою до нього та фототаблицею (т. 1 а.с. 179-185), протокол огляду місця події з план схемами до нього та фототаблицею (т. 1 а.с. 186-191) також жодним чином не підтверджують наявність в діях ОСОБА_5 порушень п.п. 2.3 б, 12.3 ПДР України, а лише підтверджують фактичні обставини виникнення та механізму ДТП.

Дані карти виїзду швидкої медичної допомоги та медицини катастоф м. Києва (т. 1 а.с. 144) та дані висновку експерта ОСОБА_21 . Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (т.1 а.с. 151-156), також жодним чином не підтверджується порушення ОСОБА_22 ПДР України, а підтверджується отримання потерпілим ОСОБА_13 тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась за участі автомобілів під керуванням водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_16 .

Наявні у справі інші документи, долучені стороною обвинувачення та досліджені судом, зокрема: витяг з ЄРДР, доручення слідчих, постанови слідчих, повідомлення слідчих, повідомлення прокурора, постанови прокурорів, рапорти, зберігальні розписки, запити, супровідний лист КНП «Центр ЕМД та МК», листи слідчих, супровідний лист Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 29.07.2021 року №040-2315, заяви, супровідний лист КНДЕКЦ МВС України від 24.01.2022 року, супровідний лист Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, повідомлення про підозру, постанова про закриття кримінального провадження, постанова про скасування постанови про закриття кримінального провадження, витяг з ЄДРСР, не є доказами на підтвердження чи спростування вини обвинуваченого чи інших даних, передбачених ст. 91 КПК України, а містять в собі дані процесуального характеру і мають значення для суду при вирішенні питань заходів забезпечення та визнання допустимими тих чи інших доказів.

За таких обставин, стороною обвинувачення не надано суду беззаперечних доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували порушення водієм ОСОБА_23 пунктів ПДР України, які б стали причиною виникнення дтп, тобто в діях останнього відсутній обов"язковий елемент об"єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Натомість у висновках експертів ОСОБА_20 від 02.01.2023 року №СЕ-19-22/43256-ІТ та експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» від 24.09.2024 року №26258/26259/26260 однаково та беззаперечно вказано про наявність причинного зв`язок між порушенням водієм ОСОБА_16 ПДР України і наслідками, що настали, що також було встановлено ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.03.2023 року, враховуючи те, що справу було закрито у зв"язку із нереабілітуючою обставиною. Разом з тим, суд не надає оцінку діям водія ОСОБА_16 із врахування вказаної вище ухвали та вимог ст. 337 КПК України.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

У відповідності до положень ст. 129 Конституції України забезпечення доведеності вини належить до основних засад судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, суд ухвалює виправдувальний вирок, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_5 невинуватим та виправдати в пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Цивільний позов заявлений ОСОБА_13 необхідно залишити без розгляду на підставі ст. 129 КПК України.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат вирішити відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та виправдати у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 до ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Речові докази по справі:

автомобіль марки «AUDI А6» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що переданий на зберігання власнику ОСОБА_16 , залишити останньому за належністю;

автомобіль марки «AUDI А6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що переданий на зберігання власнику ОСОБА_5 , залишити останньому за належністю;

CD-R диск з відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди, що міститься в матеріалах кримінального провадження №0000779, залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати пов`язані з залученням експертів у розмірі 2831,70 грн., 686,48 грн., 898,45 грн. та 26504,80 грн. віднести на рахунок держави.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1