УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

06 жовтня 2025 рокуСправа № 495/4259/22
Номер провадження 1-кс/495/2008/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000668 від 23.06.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Дубровиця Рівненської області, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , із вищою освітою, лікаря акушера-гінеколога КНП "Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня" Білгород-Дністровської міської ради, заміжньої, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не депута, раніше не судимої,

підозрювана у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

03.10.2025 старший слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні відомості про, що внесені до Єдиного державного реєстру досудового розслідування за №0000668 від 23.06.2022.

В клопотанні зазначено, що 23 червня 2022 року слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області почато досудове розслідування кримінального провадження №0000668 у відповідності до кримінальної кваліфікації - ч.2 ст.140 КК України - неналежне виконання професійних обов`язків медичним працівником, що спричинило тяжкі наслідки.

23 червня 2022 року Білгород-Дністровським РВП ГУНП в Одеській області зареєстровано матеріали перевірки про те, що 15 червня 2022 року медичними працівниками пологового відділення КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» під час прийняття пологів у породіллі ОСОБА_7 , внаслідок неналежного виконання своїх професійних обов`язків та недбалого і несумлінного до них ставлення, настали тяжкі наслідки, а саме дитина народилась мертвонародженою.

Проведеним досудовим розслідуванням кримінального провадження №0000668 були напрацьовані відомості щодо неналежного виконання професійних обов`язків лікарями акушерсько-гінекологічного відділення КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» відносно породіллі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до погіршення стану та смерті її плоду, в наслідок чого 20 серпня 2022 року її дитина народилась мертвонародженою.

24 вересня 2025 року слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0001320 у відповідності до кримінальної кваліфікації - ч.2 ст.140 КК України - неналежне виконання професійних обов`язків медичним працівником, що спричинило тяжкі наслідки.

Під час досудового розслідування кримінального провадження №00000668 було встановлено, що лікарями акушерсько-гінекологічного відділення КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» було неналежно виконано професійні обов`язки відносно породіллі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до погіршення стану та смерті її плоду, в наслідок чого 20 серпня 2022 року її дитина народилась мертвонародженою.

24 вересня 2025 року кримінальне провадження №0000668 було об`єднано з кримінальним провадженням №0001320, за загальним номером №0000668.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи, відповідно до наказу керівника комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради №79-ос/тр від 29 травня 2020 року, на посаді лікаря акушер-гінеколога (для надання екстреної медичної допомоги) акушерсько-гінекологічного відділення, всупереч ст. 33 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», якою передбачено, що «Медична допомога надається відповідно до медичних показань професійно підготовленими медичними працівниками, які перебувають у трудових відносинах із закладами охорони здоров`я… Медична допомога за видами поділяється на екстрену, первинну, вторинну (спеціалізовану), третинну (високоспеціалізовану), паліативну, медичну реабілітацію», ст. 34 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», якою передбачено, що «…лікуючий лікар обирається пацієнтом або призначається йому в установленому цими Основами порядку. Обов`язками лікуючого лікаря є своєчасне і кваліфіковане обстеження та лікування пацієнта…»; ст.35 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», якою передбачено, що «Екстрена медична допомога - медична допомога, яка полягає у здійсненні медичними працівниками відповідно до закону невідкладних організаційних, діагностичних та лікувальних заходів, спрямованих на врятування та збереження життя людини у невідкладному стані та мінімізацію наслідків впливу такого стану на її здоров`я»; наказу МОЗ від 05.01.2022 № 8 «Про затвердження уніфікованого клінічного протоколу первинної, вторинної (спеціалізованої) та третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги «Кесарів розтин»; наказу МОЗ № 900 від 27.12.2007 «Про затвердження клінічного протоколу з акушерської допомоги "Дистрес плода при вагітності та під час пологів" (станом на 18-20 серпня 2022 року діючий нормативний акт); наказу МОЗ № 676 від 31.12.2004 «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги" (станом на 18-20 серпня 2022 року діючий нормативний акт); Розділу 2 «Завдання та обов`язки» посадової інструкції лікаря акушер-гінеколога (для надання екстреної медичної допомоги) акушерсько-гінекологічного відділення (код професії 2221.1) комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради, затвердженої 19 лютого 2019 року, виконуючи свої професійні обов`язки, 19 серпня 2022 року неналежно виконала свої професійні обов`язки.

Встановлено, що 17 серпня 2022 року о 10 годин 42 хвилини до акушерсько-гінекологічного відділення комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради, яке розташоване за адресою: вулиця Незалежності 35, місто Білгород-Дністровський, Одеська область, поступила вагітна ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з діагнозом «Вагітність перша. 40-41 тижнів».

Лікарем ОСОБА_8 призначено лікаря акушер-гінеколога, ОСОБА_9 , яка на той час виконувала обов`язки завідуючого акушерсько-гінекологічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради, відповідно до Наказу 103-ос/тр від 10.08.2022 «Про тимчасове переведення, на період відпустки ОСОБА_10 »

Під час перебування в акушерсько-гінекологічному відділенні КНП «БДМБЛ» БДМР, ОСОБА_8 скаржилась на тягнучі болі внизу живота, переймоподібні болі внизу живота, та враховуючи термін вагітності останньої, були достатні підстави вважати, що у ОСОБА_8 починалась родова діяльність.

Відповідно до історії вагітності та пологів №4797/495, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : "ІНФОРМАЦІЯ_5 Скарги на нерегулярні тягнучі болі внизу живота та в поперековій області на протязі 6 годин… ІНФОРМАЦІЯ_5 о 14.00 ОСОБА_8 оглянуто черговим лікарем акушер-гінекологом (для надання екстреної медичної допомоги) ОСОБА_11 та проведено кардіотокографії (КТГ), по Фишар 5-6 балів, тобто на той момент в ОСОБА_8 були початкові ознаки порушення життєдіяльності плоду, а саме серцево-судинної діяльності плоду.

Станом на 09.00 годин 19.08.2022, загальний стан ОСОБА_8 був стабільний, серцебиття плоду було ясне та ритмічне 140 ударів на хвилину, та ОСОБА_8 добре відчувала рухи плоду. Після чого 19.08.2022 о 14.00 після проведеного огляду зазначено, що серцебиття плоду ясне та ритмічне 136 в хвилину, рухи плоду роділля ОСОБА_8 відчувала добре, лікарем був поставлений діагноз: вагітність перша 40 тижнів 4 дні, продольне положення, головне предлежання, удавані перейми.

У подальшому, 19.08.2022 о 18.00 проведено огляд вагітної ОСОБА_8 , яка скаржилась на переймоподібні болі внизу живота, які не припиняються з 17.08.2022 з 08:00, лікарем акушер-гінекологом для надання екстреної медичної допомоги ОСОБА_4 , що перебувала на робочому місці, будучи черговим лікарем відділення, проведено внутрішнє акушерське обстеження та КТГ плоду ОСОБА_8 , серцебиття було ритмічне 136 ударів в хвилину, після огляду поставлено діагноз: вагітність перша 40-41 тижнів, головне предлежання, передвісники пологів.

У подальшому, 19.08.2022 о 22.00 годині черговим лікарем акушер-гінекологом з надання екстреної медичної допомоги ОСОБА_4 проведено повторний огляд вагітної ОСОБА_8 та поставлено діагноз: вагітність перша 40-41 тижнів, головне передлежання, патологічний прелімінарний період.

Далі черговим лікарем акушер-гінекологом з надання екстреної медичної допомоги ОСОБА_4 , яка перебувала на чергуванні у відділенні 20.08.2022 о 01.30 повторно проведено огляд вагітної ОСОБА_8 , на момент огляду пацієнтка скаржилась на посилення болю переймоподібного характеру. Після проведеного КТГ серцебиття плоду не прослуховувалось, та лікарем поставлено діагноз: вагітність перша, 40-41 тижнів головне предлежання, патологічний прелімінарний період, ригідність шийки матки, атенатальна загибель плоду.

Після чого черговим лікарем акушер-гінекологом з надання екстреної медичної допомоги ОСОБА_4 про даний факт було повідомлено виконуючу обов`язки завідуючого акушерсько-гінекологічним відділенням ОСОБА_9 . Прибувши в відділення, 20.08.2022 о 02.25 год. ОСОБА_9 провела огляд вагітної ОСОБА_8 та плоду, та було встановлено діагноз: вагітність перша, 40-41 тижнів, продольне головне предлежання, патологічний прелімінарний період, антенатальна загибель плода, резус-негативний тип крові, ригідність шийки матки, носій ЦМВ, ВПГ, lues. Після проведеного огляду ОСОБА_9 викликана ургентна анастезіологічна бригада для пологорозродження шляхом операції кесаревого розтину в ургентному порядку. Операцію кесарів розтин було проведено в період часу з 3.30 год по 04.10 годин 20.08.2022 ОСОБА_9 . Після проведеного лікування в післяопераційний період 23.08.2022 ОСОБА_8 виписано з акушерсько-гінекологічного відділення.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи, під час перебування в акушерсько-гінекологічному відділенні комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради, вагітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діагнози встановлені не правильно, не своєчасно та не в повному обсязі, тому призначення та лікування «Патологічного прелімінарного періоду» не відповідають Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 31.12.2004 № 676 «Аномалії пологової діяльності та сучасним медичним рекомендаціям. При незрілій шийці матки, передчасному відходженні вод, крупному плоді, вагітності в немолодому віці, обтяженому акушерському анамнезі, слід переглянути тактику ведення пологів на користь кесарського розтину, що перебуває у причинно-наслідковому зв`язку та могло призвести до атенатальної загибелі плоду.

Врятувати дитину ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 було можливо при адекватній оцінці КТГ о 14:00 ІНФОРМАЦІЯ_5 та застосування додаткових методів обстеження. Тактика ведення пологів шляхом кесарського розтину 20.08.2022 у ОСОБА_8 була не вірною та необґрунтованою. Підстави для проведення операції Кесарів розтин у роділлі ОСОБА_8 були при своєчасній діагностиці антенатального дістресу плоду. Операція проведена із запізненням.

Обстеження вагітної ОСОБА_8 , а саме основні та додаткові лабораторні та інструментальні методи обстеження (дослідження), під час перебування в акушерсько-гінекологічному відділенні КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради проводилось не повноцінно, та не в повному об`ємі, а саме не виконано: УЗД дослідження, біофізичний профіль плоду, в раховуючи термін вагітності 40-41 тиждень, та КТГ від ІНФОРМАЦІЯ_5 поведене о 14.00 годин відповідало по шкалі Фишар 5-6 балів, та лікарем ОСОБА_11 не проведена оцінка КТГ, та не проведено контрольне КТГ, та Доплер дослідження з біофізичним профілем плоду, що не відповідає Наказу МОЗ №900 від 27.12.2007 р. При наданні допомоги - адекватному лікуванні патологічного прелімінарного періоду та своєчасній діагностиці антенатального дистресу плоду (Дистрес плода - це порушення функціонального стану плода, яке виникає в результаті гострого чи хронічного обмеження доступу кисню, або порушення використання кисню плодом з розвитком метаболічного ацидозу) за допомогою УЗД та КТГ дослідження в пологах можливо було врятувати життя дитини.

Лікарями ОСОБА_12 та ОСОБА_4 проводилось неадекватне лікування патологічного племінарного періоду та спостереження за плодом під час надання допомоги, згідно з Наказом МОЗ № 900 від 27.12.2007 та Наказу № 676 від 31.12.2004 «Аномалії пологової діяльності» це могло в подальшому вплинути на настання смерті плоду.

Тому дані недоліки та невідповідні дії медичних працівників (зокрема не проведення кесаревого розтину у необхідні строки) перебувало у причинно-наслідковому зв`язку з антенатальною загибеллю плоду.

Встановлено, що лікарем - акушер-гінекологом ОСОБА_9 , яка станом на 20.08.2022 року займала посаду завідуючої акушерсько-гінекологічного відділення КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня», операція кесарів розтин була проведена з запізненням. Підстави для проведення операції кесарів розтин у роділлі ОСОБА_8 були при своєчасній діагностиці антенатального дістресу проду, 20.08.2022 тактика ведення пологів прийнята лікарем акушер-гінекологом ОСОБА_9 , шляхом кесаревого розтину була не вірною та необґрунтованою.

Так медичними працівниками акушерсько-гінекологічного відділення КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради, а саме лікарями ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , кожним із них, неналежно надана допомога роділлі ОСОБА_8 , що призвело до погіршення стану та смерті її плоду. Безпосередньою причиною смерті мертвонародженої дитини ОСОБА_8 є внутрішньоутробна гіпоксія, вперше відзначена до початку пологів.

Тим самим встановлено, що ОСОБА_4 , обіймаючи посаду лікаря акушер-гінеколога (для надання екстреної медичної допомоги) акушерсько-гінекологічного відділення комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради відповідно до наказу №79-ос/тр від 29.05.2020, тобто будучи, відповідно до ст. 74 «Основ законодавства України про охорону здоров`я» від 19 листопада 1992 року, медичним працівником зі спеціальною освітою, який зобов`язаний надавати своєчасну та кваліфіковану медичну й лікарську допомогу, в порушенні своєї посадової інструкції, законів України та наказів МОЗ України, відповідно до своєї кваліфікаційної категорії, маючи можливість належним чином виконати свої обов`язки, а саме: перебуваючи у медичному закладі, маючи достатній досвід та кваліфікацію, всі необхідні умови та засоби для проведення лікування та лабораторних досліджень, провівши огляд потерпілої ОСОБА_13 , допустила злочинну недбалість (неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого) у реалізації ряду заходів, направлених на встановлення та дослідження об`єктивного стану породіллі, недооцінки факторів ризику перинатальної патології та неправильно вибрала тактику ведення пологів при огляді породіллі, внаслідок чого, спричинила тяжкі наслідки для хворої ОСОБА_8 (вагітність згідно Міжнародної статистичної класифікації хвороб МКХ-10 є хворобою), а саме допустила атенатальну загибель плоду (згідно рішень Європейського суду з прав людини «життя» плоду тісно пов`язане з життям вагітної жінки і не може тлумачитися окремо від нього та права матері та плоду нерозривно пов`язані).

25 вересня 2025 року, на підставі п.1 ч.1 ст.276, ч.1 ст.278 КПК України ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.140 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Дубровиця, Рівненської області, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка України, підозрюється у неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- проведеним допитом потерпілої ОСОБА_8 , в показах котрої зазначені обставини події;

- наказом керівника комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради №79-ос/тр від 29 травня 2020 року, згідно з котрим ОСОБА_4 призначена на посаду лікаря акушер-гінеколога (для надання екстреної медичної допомоги) акушерсько-гінекологічного відділення;

- графіком роботи акушерсько-гінекологічного відділення комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради;

- висновком №276 проведеної комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи;

- висновком №242 проведеної комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї ж статті.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винним у кримінальному провадженні, у вчинені якого він підозрюється, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше наявність повідомлення особі про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення.

Під час досудового розслідування, встановлені ризики вчинення підозрюваним наступних дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

-пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України - саме по собі покарання, яке загрожує у разі визнання підозрюваної сторони винною, може спонукати вдатися до спроб переховування від органу досудового розслідування та суду;

-пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України - наявний обґрунтований ризик, що підозрювана сторона може вдатись до спроб незаконно впливати на потерпілу сторону, осіб котрі допитані в якості свідків у даному кримінальному провадженні, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження являється доцільним та необхідним застосувати підозрюваної сторони запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Оцінюючи наведені ризики у сукупності, їх визначено реальними та такими, що свідчать про необхідність застосування відносно підозрюваної сторони запобіжного заходу - особистого зобов`язання, з метою забезпечення виконання покладених процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор підтримала доводи та вимоги, викладені у клопотанні, просила його задовольнити.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 свою вину не визнала та просила відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 140 КК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст.3Кримінального процесуальногокодексу України (далі -КПК України) до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.8КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст.22КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.131КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За змістом ч. 3 ст.132КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст.177КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст.194КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд ураховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивнопов`язуютьпідозрюваного з певнимзлочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру відповідає вимогам ст.277КПК України за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо її законності або порушення порядку вручення не викликає.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до ст.94КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане кримінальне правопорушення.

При цьому, доводи сторони захисту про передчасність такої підозри на правильність висновків слідчого судді не впливає,оскільки на даній стадії досудового розслідування сторона захисту не позбавлена подавати свої докази, заявляти клопотання тощо.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що згідно вимог чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованою підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на увагу доводи прокурора про те, що оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`яти років або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк, та наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, то застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання забезпечить належну поведінку підозрюваної.

Частиною 1 ст.179КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З урахуванням зазначених ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваної слідчий суддя вважає, що на даний час для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, є достатнім застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрювану наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілою, свідками, іншими підозрюваними даного кримінального провадження, експертами щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваній що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі визначеному КПК України.

В клопотанні слідчим не зазначено строків застосування такого запобіжного заходу. Згідно з положеннями п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення про підозру. Згідно матеріалів справи, про підозру ОСОБА_4 повідомлено 25.09.2025, відтак обраний запобіжний захід слід застосувати в межах строків досудового розслідування, тобто строком до 24.11.2025 включно.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 176-179, 184, 193-196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000668 від 23.06.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 24.11.2025 включно із покладенням на неї таких обов`язків:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілою, свідками, іншими підозрюваними даного кримінального провадження, експертами щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру.

У решті вимог клопотання відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і також може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала про обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Дата оголошення повного тексту: 10.10.2025 о 15:40 год.

Слідча суддя ОСОБА_1