справа № 166/1770/25
провадження № 1-кс/166/885/25
УХВАЛА

20 листопада 2025 року с-ще Ратне

Слідчий суддя Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 (с-ще Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000318, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 серпня 2025 року, про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого у будинку АДРЕСА_1 , який фактично проживає у будинку АДРЕСА_2 , одруженого, непрацюючого, засудженого вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 17 липня 2024 року, який набрав законної сили 19 серпня 2024 року, за ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у виді штрафу,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України,

установив:

Слідчий слідчого відділення відділення поліції № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області (далі слідчий) ОСОБА_5 за погодженням із прокурором Ратнівского відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_6 19 листопада 2025 року звернулася до слідчого судді із вказаним клопотанням.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 , будучи визнаним винним постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 18.04.24, яка набрала законної сили 30.04.24, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та якою на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51000 грн з позбавленням права керування усіма транспортними засобами строком на 10 років, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, всупереч ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, систематично вчиняв дії щодо їх умисного невиконання, при цьому будучи засудженим вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 17 липня 2024 року за ч. 1 ст. 382 КК України.

Так, 14 серпня 2025 року о 14 год 34 хв ОСОБА_4 керував мотоциклом марки "Мінськ" без державних номерних знаків на вул. Центральній у сел. Заболотті Ковельського району Волинської області, де його зупинив поліцейський офіцер громади СВГ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області за порушення Правил дорожнього руху та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення від 14.08.2025 серії ББА № 342020 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП.

Крім того, 30 вересня 2025 року о 14 год 20 хв ОСОБА_4 керував трактором без державних номерних знаків на АДРЕСА_1 , де його зупинив поліцейський офіцер громади СВГ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області за порушення Правил дорожнього руху та виніс щодо нього постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху від 30.09.25 серії ЕНА № 5837374 про притягнення останнього до адмінвідповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

ОСОБА_4 31 жовтня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Згідно із клопотанням слідчого обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

На думку слідчого, є достатні підстави вважати, що підозрюваний з огляду на тяжкість вчиненого злочину, відсутність міцних соціальних зв`язків та постійної роботи може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , схиляючи їх до дачі неправдивих показань, а також продовжувати й надалі керувати транспортними засобами.

Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв на строк досудового розслідування із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду, прокуратури чи органу поліції; не відлучатися із місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, зокрема АДРЕСА_1 ; утриматися від спілкування зі свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Слідчий клопотання підтримав із підстав, наведених у ньому.

ОСОБА_4 не заперечив проти задоволення клопотання, пояснив, що зареєстрований у АДРЕСА_1 , однак у зв`язку із ремонтними роботами у будинку за місцем реєстрації, впродовж останніх 10 років разом із сім`єю проживає у цьому ж селищі на АДРЕСА_2 . Указав, що має відстрочку від призову на військову службу з огляду на стан здоров`я.

Слідчий клопотання уточнив, із врахуванням повідомлених підозрюваним відомостей про фактичне місце проживання, що підтверджується матеріалами справи, просив обрати щодо ОСОБА_4 домашній арешт із забороною залишати житло, що на АДРЕСА_2 .

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, підтверджується наданими слідчим документами, зокрема протоколами допиту свідків ОСОБА_7 від 14.10.25, ОСОБА_9 від 17.10.25, ОСОБА_10 від 21.08.25, вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 17.07.24 про засудження ОСОБА_4 за ч.1 ст. 382 КК України, постановами ПОГ СВГ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 14.08.25 та 30.09.25 про притягнення ОСОБА_4 за ч.5 ст.121 та ч.1 ст.121 КУпАП.

Установлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Бессієв проти Молдови" вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, відсутність постійної роботи, наявність відстрочки від призову на військову службу, свідчать про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також, беручи до уваги, що ОСОБА_4 , будучи засудженим Ратнівським районним судом Волинської області 17 липня 2024 року за ч.1 ст. 382 КК України, продовжував невиконувати рішення суду та керувати транспортним засобом, за що неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності, відтак існує ризик продовження вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на безальтернативність покарання, передбаченого санцією ч.3 ст.382 КК України, у виді позбавлення волі, існує можливість впливу ОСОБА_4 на свідків з метою зміни останніми показань.

Урахувавши наведені вище обставини у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід, передбачений ст. 181 КПК України, у вигляді домашнього арешту здатен запобігти ризикам, наявність яких була доведена слідчим.

Беручи до уваги положення ч. 1 ст. 219 КПК України, з огляду на повідомлення ОСОБА_4 про підозру 31 жовтня 2025 року, слідчий суддя визначає двомісячний строк дії домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 31 грудня 2025 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту до 31 грудня 2025 року включно, заборонивши залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період із 22 год 00 хв до 06 год 00 хв, за винятком потреби в відвідуванні закладу охорони здоров`я або ж укриття в разі повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

- за першою вимогою прибувати до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме с-ща Заболоття Ковельського району Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу передати для виконання до відділення поліції № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, зобов`язавши негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, повідомити про це слідчого та суд.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1