СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/153/25
ун. № 757/6441/21-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальних провадженнях №0000178 від 27.02.2020 та №0000822 від 27.08.2020, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 (в режимі ВКЗ),

встановив:

На розгляді суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурором заявлені клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 та клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави. В обґрунтування вказаних клопотань прокурор зазначив, що з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченим, враховуючи відомості про особу кожного з обвинувачених, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.1, п.3, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились. Для запобігання вказаним ризикам, а також для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених, прокурор просить продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк дії покладених на них обов`язків при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, а також продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на два місяці. Разом з тим, прокурор просив не покладати на обвинувачених вказаний у клопотаннях обов`язок носити електронний засіб контролю, оскільки з об`єктивних причин такий засіб неможливо наразі застосувати.

Захисник ОСОБА_11 , думку якої підтримав обвинувачений ОСОБА_7 , просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора, зазначивши про те, що зміст клопотання прокурора є формальним, докази наявності заявлених прокурором ризиків відсутні. Окремо зауважила, що під час досудового розслідування її підзахисний не переховувався від правоохоронних органів, а оголошення у розшук ОСОБА_7 було безпідставним. Також звернула увагу на те, що прокурор, вказуючи у клопотанні про те, що її підзахисний є обвинуваченим у іншому кримінальному провадженні, порушує принцип презумпції невинуватості.

Захисник ОСОБА_9 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, зазначених у клопотанні, водночас ОСОБА_5 справно виконує покладені на нього процесуальні обов`язки та з`являється на всі виклики суду, тому посилання прокурора на попередні судимості обвинувченого ОСОБА_5 , а також на те, що ОСОБА_5 є обвинуваченим у іншому кримінальному провадженні, на думку захисника ОСОБА_9 , не може слугувати підставою для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_10 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_6 , просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки відсутні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, вважає клопотання прокурора таким, що ґрунтується на припущеннях. Зауважив, що покладений на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язок не відлучатися з м. Києва без дозволу суду порушує право його підзахисного на свободу пересування.

Суд, вислухавши думку учасників, ознайомившись із клопотаннями, дійшов наступних висновків.

Ухвалою суду від 31.07.2025 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби (з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби), до 30.09.2025 року, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а також продовжено строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 , у зв`язку із застосуванням щодо них запобіжного заходу у вигляді застави, до 30.09.2025 року.

Враховуючи стадію судового провадження (дослідження доказів), завершити судовий розгляд до закінчення строку дії запобіжного заходу, не вбачається можливим.

Частинами 1,2 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців (ч.3 ст. 331 КПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для продовження строку запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення як загальної складової підстави застосування запобіжного заходу слід розуміти як наявність "розумної підозри", тобто добросовісного, основаного на сукупності наявних на даний момент доказів припущення про вчинення цією особою кримінального правопорушення. Ступінь доведеності підозри, обвинувачення на цьому етапі провадження не є обставиною, що впливає на застосування запобіжного заходу, оскільки встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Так, суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинувачених, враховує обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, при доведенні провині за яке обвинуваченим загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Надаючи оцінку доводам прокурора щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, суд зазначає наступне.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

За положеннями ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку можливості обвинувачених переховуватися від суду, суд вважає, що існує висока ймовірність того, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину можуть вдатися до відповідних дій, оскільки у останніх відсутні міцні соціальні зв`язки та достатні стримуючі фактори. Окрім того, до обставини, яка збільшує ризик втечі, безумовно належить військова агресія рф проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Суд вважає, що на даний час також існує ризик вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення, з огляду на те, що останні не працевлаштовані, офіційного джерела доходу не мають, обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів.Також суд звертає увагу на те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є обвинуваченими у іншому кримінальному провадженні №0000804 від 17.07.2020 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 є обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000658 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 296 КК України, які перебувають у провадженні Святошинського районного суду м. Києва, обвинувачений ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та оголошувався у розшук.

Враховуючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що продовжує існувати ризик того, що обвинувачені можуть незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, які наразі не допитані судом, зокрема, шляхом погроз, вмовлянь, з метою примусити їх змінити свої показання або взагалі відмовитися від них, щоб уникнути притягнення до кримінальної відповідальності.

Таким чином, судом встановлено, що на даний час ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати, підстав для зміни запобіжного заходу судом не встановлено, а відтак клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Твердження сторони захисту, що клопотання прокурора є необґрунтованим, а доводи викладені у ньому не підтверджені відповідними доказами, суд відхиляє з мотивів наведених вище.

Відсутність з боку обвинувачених будь-яких порушень чи створення перешкод для кримінального провадження, за умови застосування до них запобіжного заходу, сумлінне виконання ними покладених на них обов`язків, свідчить про те, що застосовані запобіжні заходи є дієвими.

Доводи сторони захисту, що тяжкість покарання за інкримінований злочин, а також наявність на розгляді Святошинського районного суду м. Києва інших кримінальних проваджень стосовно обвинувачених, не може слугувати обґрунтуванням необхідності продовження запобіжного заходу та порушує презумпцію невинуватості, з огляду на вимоги ст. 178 КПК України, є безпідставними.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 181,194, 331, 369-372, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, строком на два місяці, тобто до 23 листопада 2025 року, заборонивши йому без дозволу суду залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 строком до 23 листопада 2025 року наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати на першу вимогу до суду; не відлучатися з м. Києва без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, у якому він перебуває під домашнім арештом, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави - задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , у зв`язку із застосуванням щодо нього запобіжного заходу у вигляді застави, на два місяці, тобто до 23 листопада 2025 року, а саме:прибувати на першу вимогу до суду; не відлучатися з м. Києва без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави - задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 , у зв`язку із застосуванням щодо нього запобіжного заходу у вигляді застави, на два місяці, тобто до 23 листопада 2025 року, а саме: прибувати на першу вимогу до суду; не відлучатися з м. Києва без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на них обов`язків, до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Строк дії ухвали визначити до 23 листопада 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 26.09.2025.

Суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_12