Справа №760/6006/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про призначення судового розгляду

у формі спеціального судового провадження

22 грудня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

провівши відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004028 від 20.12.2016 -

ВСТАНОВИВ:

В підготовчому судовому засіданні учасники кримінального провадження висловили позицію щодо можливості призначення провадження до судового розгляду та щодо вирішення клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження. Суд, вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали обвинувального акту та додані до нього документи, дійшов переконання, що на цій стадії кримінального провадження наявні правові та фактичні підстави як для призначення судового розгляду, так і для розгляду питання про здійснення судового розгляду за відсутності обвинуваченого.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004028 від 20.12.2016, складений з дотриманням вимог КПК України, містить формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію діяння, відомості про особу обвинуваченого та інші реквізити, які забезпечують можливість реалізації сторонами своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків. Кримінальне провадження є підсудним Солом`янському районному суду м. Києва. Підстав для закриття кримінального провадження, повернення обвинувального акту прокурору чи прийняття інших рішень, передбачених КПК України, судом не встановлено, оскільки матеріали не містять даних про обставини, що виключають кримінальне провадження або унеможливлюють його розгляд судом.

З урахуванням принципів гласності та відкритості судового провадження, визначених КПК України, підготовче судове засідання, а також подальший судовий розгляд підлягають проведенню у відкритому судовому засіданні. Обмеження, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, у матеріалах провадження не встановлені.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про здійснення спеціального судового провадження, мотивоване тим, що обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, та переховується від суду, перебуваючи на тимчасово окупованій території України. Прокурор послався на те, що суд неодноразово здійснював виклики обвинуваченого шляхом публікацій у газеті «Урядовий кур`єр» та на веб сайті Офісу Генерального прокурора, однак обвинувачений до суду не з`являється і поважних причин неприбуття не повідомляє, а тому наявні передумови для розгляду справи in absentia у формі спеціального судового провадження.

Суд виходить з того, що держава, яка захищає свою незалежність та територіальну цілісність у ситуації збройної агресії і тимчасової окупації частини території, зобов`язана забезпечити невідворотність кримінальної відповідальності за злочини проти основ національної безпеки. Водночас правова держава, керована верховенством права, не може перетворювати кримінальне судочинство на символічний акт чи декларацію, а має забезпечити справедливу, змагальну, процесуально врівноважену процедуру, в якій право на захист не є формальністю, а реальним інструментом. Саме тому інститут спеціального судового провадження в КПК України є не винятком з прав людини, а спеціальною правовою відповіддю на ситуацію, коли обвинувачений, перебуваючи на тимчасово окупованій території або в іншому просторі фактичної недосяжності, свідомо ухиляється від участі в процесі, намагаючись паралізувати правосуддя.

З матеріалів обвинувального акту та доданих документів убачається, що ОСОБА_5 , будучи громадянином України та займаючи посаду судді Господарського суду Автономної Республіки Крим, призначений відповідною постановою Верховної Ради України 21.12.2006 року № 516-У, усвідомлюючи конституційний обов`язок щодо захисту незалежності та територіальної цілісності України, діючи всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, а також усвідомлюючи незаконність створення на тимчасово окупованій території України органів державної влади іноземної держави, упродовж березня-грудня 2014 року добровільно продовжив роботу у складі незаконного органу судової влади російської федерації на території Автономної Республіки Крим, на посаді так званих «громадян, які заміщають посади суддів судів, що діють на територіях Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя», чим, за версією обвинувачення, надав допомогу іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України.

У матеріалах провадження відображено, що зазначена діяльність полягала, зокрема, у фактичному забезпеченні переходу судової системи України, яка діяла на території півострова Крим, на відправлення правосуддя відповідно до законодавства іноземної держави, тобто російської федерації, з посиланням на ч. 5 ст. 9 «Федерального Конституційного Закону» російської федерації № 6-ФКЗ «Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим та утворення в складі Російської Федерації нових суб`єктів Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя». З наведеного слідує, що сторона обвинувачення вбачає у діях ОСОБА_5 не тільки факт перебування на окупованій території, а саме активне включення у механізм функціонування незаконно утвореної судової системи держави-агресора, що, за твердженням прокурора, посилило заходи тимчасової окупації та сприяло укріпленню окупаційної влади.

Матеріали також містять дані про подальше призначення обвинуваченого указом президента російської федерації від 11.03.2016 № 111 на посаду судді незаконно утвореного «Арбітражного суду Республіки Крим». У контексті наведених обставин це, за позицією сторони обвинувачення, підтверджує послідовність та системність поведінки, спрямованої на інтеграцію правового простору окупованої території у юрисдикцію іноземної держави. Суд звертає увагу, що такі обставини будуть перевірятися під час судового розгляду по суті, однак вже на цій стадії вони слугують тлом, на якому оцінюється питання про реальність ризику умисного ухилення особи від суду та можливість забезпечення її явки у звичайний спосіб.

Суд підкреслює, що у підготовчому судовому засіданні він не вирішує питання доведеності вини обвинуваченого, не здійснює повної оцінки доказів у сукупності та не встановлює фактичні обставини остаточно, оскільки це є предметом судового розгляду по суті з дотриманням принципів безпосередності та змагальності. Проте суд зобов`язаний перевірити наявність процесуальних передумов для застосування спеціального судового провадження, а саме чи належить інкримінований злочин до переліку, визначеного КПК України, чи перебуває обвинувачений на тимчасово окупованій території України або переховується з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також чи є підстави вважати, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження та судові виклики.

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 КПК України, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, та/або оголошений в міжнародний розшук. За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначає, що порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на судовий виклик визначаються КПК України. Отже, законодавець визнав, що у ситуації тимчасової окупації, коли звичайні механізми вручення процесуальних документів не працюють або є суттєво ускладненими, суд може використовувати особливі способи повідомлення, зокрема шляхом публікацій у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційних веб ресурсах, щоб забезпечити реальну можливість обвинуваченого дізнатися про процес і реалізувати своє право на участь.

З наданих прокурором матеріалів убачається, що Солом`янським районним судом м. Києва з метою недопущення порушень конституційних прав обвинуваченого неодноразово розміщувались повідомлення про виклик ОСОБА_5 до суду у газеті «Урядовий кур`єр» та на веб сайті Офісу Генерального прокурора. Незважаючи на це, обвинувачений до суду не з`являється, про поважні причини неприбуття суд не повідомляв. Суд також враховує, що обвинувачений є уродженцем смт. Межова Дніпропетровської області, громадянином України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на тимчасово окупованій території. У сукупності ці обставини вказують на умисне ухилення від виконання процесуальних обов`язків, що відповідає критеріям застосування спеціального судового провадження.

Суд бере до уваги, що щодо ОСОБА_5 здійснювалося спеціальне досудове розслідування, що передбачає, зокрема, дотримання особливого порядку повідомлення та виклику, а також забезпечення права на захист. Наявність ухвали слідчого судді про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування та складення за його результатами обвинувального акту свідчать, що орган досудового розслідування і прокурор вже здійснювали процесуальні дії в режимі, який враховує об`єктивні перешкоди доступу до особи на тимчасово окупованій території. На стадії суду важливо не допустити, щоб сама неможливість фізичної доставки обвинуваченого була перетворена на інструмент безкарності, за якого кримінальне провадження існує лише на папері і не може завершитися судовим рішенням.

Інститут спеціального судового провадження узгоджується з вимогами міжнародного права та практикою Європейського суду з прав людини щодо допустимості розгляду справи за відсутності обвинуваченого, за умови належного повідомлення та забезпечення ефективного права на захист. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що сама по собі відсутність підсудного у судовому засіданні не становить автоматичного порушення гарантій справедливого суду, якщо держава створила реальні передумови для участі особи або якщо неявка є наслідком добровільного ухилення. Такий підхід дозволяє поєднати право особи бути почутою із правом суспільства на здійснення правосуддя у розумні строки, особливо коли йдеться про суспільно небезпечні діяння, які підривають самі основи державності.

Водночас суд підкреслює, що спеціальне судове провадження не є порушенням прав обвинуваченого, а особливою формою їх забезпечення в умовах, коли обвинувачений фактично недосяжний для української юрисдикції і свідомо не з`являється до суду. Право на захист у такому провадженні реалізується через участь захисника, який може заявляти клопотання, подавати докази, висловлювати заперечення та користуватися усіма правами сторони захисту. Крім того, КПК України прямо передбачає, що у випадку якщо підстави для здійснення спеціального судового провадження перестануть існувати, подальший судовий розгляд розпочинається спочатку згідно із загальними правилами, що гарантує можливість обвинуваченому реалізувати право на безпосередню участь у процесі, коли така участь стане можливою.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 Кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого щодо:

1) злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років;

2) злочинів, у вчиненні яких обвинувачується Президент України, повноваження якого припинено, народний депутат України, Прем`єр-міністр України, член Кабінету Міністрів України, Секретар Ради національної безпеки і оборони України, Генеральний прокурор, заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, Голова Служби безпеки України, Директор Державного бюро розслідувань, Директор Національного антикорупційного бюро України, Голова Національного агентства з питань запобігання корупції, Голова Антимонопольного комітету України, Голова Національного банку України, Голова Рахункової палати, Голова Фонду державного майна України, Голова Центральної виборчої комісії, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Голова та судді Конституційного Суду України, Голова Верховного Суду, голови вищих спеціалізованих судів, Голова Вищої ради правосуддя.

У цьому підготовчому судовому засіданні всі учасники одноголосно вважають, що доцільним є здійснення судового розгляду суддею одноособово, клопотань про колегіальний розгляд справи суду не заявлено, а обвинувачений, перебуваючи на тимчасово окупованій території, не виявив наміру реалізувати право на подання відповідного клопотання. За таких умов суд вважає, що судовий розгляд має здійснюватися суддею одноособово.

Отже, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим, а встановлені під час підготовчого судового засідання обставини свідчать про наявність підстав, передбачених КПК України, для здійснення спеціального судового провадження щодо ОСОБА_5 . Обвинувачений перебуває на тимчасово окупованій території України, знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження та судові виклики, однак умисно ухиляється від явки до суду, що унеможливлює здійснення судового розгляду у загальному порядку. За таких умов застосування спеціального судового провадження є необхідним і пропорційним засобом досягнення завдань кримінального провадження, забезпечення розумних строків та утвердження принципу невідворотності відповідальності, при збереженні процесуальних гарантій права на захист.

Виходячи із зазначеного, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Здійснювати спеціальне судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 Кримінального кодексу України.

Призначити судовий розгляд у формі спеціального судового провадження на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду м. Києва на 12:00 30 березня 2026 р.

Судовий розгляд здійснювати суддею одноособово.

У випадку якщо підстави для здійснення спеціального судового провадження перестануть існувати, подальший судовий розгляд розпочати спочатку згідно із загальними правилами передбаченими КПК України.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого, захисника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: