Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, подане слідчим СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києва ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження № 0000205, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про арешт майна -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження № 0000205 від 25.12.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.12.2025 приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився у громадському місці, а саме у вагоні електропоїзда КП «Київський метрополітен» у м. Києві , який рухався від станції метро «Майдан Незалежності» у напрямку станції метро «Контрактова площа» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де між ним та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раптово виник словесний конфлікт, який в подальшому переріс в штовханину та продовжився на платформі станції метро «Контрактова площа» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, під час якого ОСОБА_6 схопив ОСОБА_5 за шию, в наслідок чого вони разом впали на підлогу.

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та неповагою до існуючих правил і норм поведінки.

Діючи агресивно, ігноруючи присутніх осіб, грубо порушуючи громадський порядок, ОСОБА_5 , демонструючи особливу зухвалість, дістав предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а саме ніж, який останній мав при собі та з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , почав хаотично наносити удари, в результаті чого наніс тілесні ушкодження у вигляді множинних різаних ран правої кисті потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який намагався припинити дане кримінальне правопорушення.

Після чого ОСОБА_5 , знаходячись разом з ОСОБА_6 на підлозі платформи станції метро «Контрактова площа» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, не бажаючи припиняти свої злочинні дії, продовжив свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень з хуліганських мотивів, бажаючи настання більш тяжких наслідків, продовжив наносити хаотичні удари по голові ОСОБА_6 предметом, спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень, а саме ножем, який тримав в руках, чим створив небезпечну обстановку для ОСОБА_6 та пасажирів метрополітену, які на той час перебували поряд з ним на платформі вказаної станції метро.

Внаслідок зазначених злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді різаної рани лівої щоки (проникаюча), різаної рани лівої скроневої області та наскрізної колото-різаної рани 2 міжпальцевого проміжку лівої кисті.

Після чого ОСОБА_5 було затримано працівниками поліції, тим самим припинено злочинні дії останнього.

У подальшому ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Крім того, 25.12.2025 року, під час огляду місця події, за адресою: м. Київ, станція метро «Контрактова площа» КП «Київський метрополітен», а саме огляду платформи вказаної станції, було виявлено та вилучено предмет зовні схожий на ніж з макуванням на лезі «НОМЕР_1» з рукояткою помаранчевого кольору зі слідами речовини бурого кольору на лезі та рукоятці, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після чого, 25.12.2025, слідчим СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві винесено постанову про визнання вилученого під час огляду місця події за адресою: м. Київ, станція метро «Контрактова площа» КП «Київський метрополітен», а саме предмету, що зовні схожий на ніж з маркуванням на лезі «НОМЕР_1» з рукояткою помаранчевого кольору зі слідами речовини бурого кольору на лезі та рукоятці, речовим доказом у кримінальному провадженні №0000205 від 25.12.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Крім того, 26.12.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Слідчий письмово просив розглянути клопотання без його участі; клопотання підтримує за вказаних обставин.

Представником власника майна подано заяву, у якій просить провести розгляд клопотання у його відсутність.

Дослідивши клопотання та додані матеріали, якими обґрунтовано доводи, суд дійшов висновку про те, що його слід задовольнити з наступних підстав.

Про факти, встановлені під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, зазначено вище. Вказані у клопотанні обставини справи відповідають долученим до нього матеріалам.

Зокрема, в ході досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000205 від 25.12.2025, в ході проведеного огляду місця події було виявлено та вилучено речі, щодо яких внесено вказане клопотання.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Загальні правила (засади) застосування заходів забезпечення визначені ст. 132 КПК України, за змістом частини 3 якої: застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням; а за змістом частини 5 якої: для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ст. 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуженню, передачі, перетворенню, використанню, втрати, приховуванню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У даному випадку виявлені та вилучені речі ймовірно були об`єктами вчинення кримінального правопорушення, зокрема, можуть зберігати на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, матимуть значення для проведення досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Таким чином вилучені речі підпадають під ознаки речових доказів, визначених ст. 98 КПК України.

Метою застосування заходу забезпечення - арешту майна є збереження речових доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Натомість, під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя уповноважений оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу в кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, враховуючи обставини кримінального провадження, та того, що вилучене майно являється речовими доказами, з метою досягнення дієвості кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на майно, що було вилучено у ході проведення огляду місця події, який було проведено 25.12.2025.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують вимоги клопотання про арешт майна, приходжу до висновку про наявність достатнього обґрунтування стороною обвинувачення відповідності вилучених речей критеріям, викладеним у ст. 98 КПК України, зокрема, що вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, чи є вони об`єктами кримінально протиправних дій, речами, набутими кримінально протиправним шляхом. Накладення арешту на зазначене вилучене майно може вплинути на досягнення дієвості кримінального провадження, що згідно зі ст. 131 КПК України є загальною метою забезпечення заходу кримінального провадження. Клопотання подано в строки, визначені ч. 5 ст. 171 КПК України.

Таким чином, наявні підставі для арешту майна, визначені ст. 170 КПК України.

Зазначене дає підстави для задоволення клопотання.

Окремо звертається увага, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 131-132, 168, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання, подане слідчим СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження № 0000205 від 25.12.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 25.12.2025 в ході огляду місця події - платформи станції метро «Контрактова площа» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, а саме: предмет, зовні схожий на ніж з маркуванням на лезі «НОМЕР_1» з рукояткою помаранчевого кольору зі слідами речовини бурого кольору на лезі та рукоятці, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1