Справа № 946/275/26
Провадження № 1-кс/946/171/26
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Сектором дізнання Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000028 за ознаками кримінального поступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.01.2026 до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про те що 17.01.2026 перебуваючи на автодорозі М-15 на ділянці 192 км неподалік с. Кирнички Ізмаїльського району Одеської області виявлено автомобіль (спеціалізований вантажний сідловий тягач) марки "Volvo FH 500" державний знак НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричепом н/пр-цистерна марки «VPS» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками підробки та зміни номерів вузлів транспортного засобу.

Вказане повідомлення зареєстроване до ЄРДР під №0000028 від 18.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Під час проведення огляду 17.01.2026 року було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 22.08.2022 та спеціалізований напівпричеп н/пр-цистерна марки «VPS» державний номерний знак НОМЕР_2 .

Власником даного транспортного засобу відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ТОВ «СВ ГРАНД».

Після проведення першочергових слідчих (розшукових) дій та з урахуванням габаритів транспортного засобу, вилучений спеціалізований напівпричеп н/пр-цистерна марки «VPS» державний номерний знак НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, було передано на відповідальне зберігання водію - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідні процесуальні документи. При цьому водія попереджено про обов`язок забезпечити збереження транспортного засобу та заборону його відчуження, розпорядження або внесення будь-яких змін до ідентифікаційних номерів вузлів і агрегатів до прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Вказаний транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію мають істотне значення для досудового розслідування, можуть бути використані як речові докази, а також підлягають подальшому дослідженню шляхом проведення відповідних експертиз.

З метою забезпечення збереження речових доказів, недопущення їх приховування, пошкодження, псування чи відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Передача транспортного засобу на відповідальне зберігання водію не усуває ризиків його відчуження або зміни ідентифікаційних ознак, у зв`язку з чим накладення арешту з правом користування без права відчуження є необхідним та пропорційним заходом.

Як зазначає слідчий у своєму клопотання, з урахуванням принципу пропорційності втручання у право власності, передбаченого ст. 170 КПК України, а також з огляду на те, що повне вилучення транспортного засобу може істотно обмежити права власника (користувача), вважає за достатнє накладення арешту із правом користування, але без права відчуження та розпорядження.

Дізнавач, прокурор та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справу за їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В силу ст. 107 КПК технічні засоби фіксування процесу не застосовувалися.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України, вважаю за необхідне клопотання дізнавача про арешт майна задовольнити.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. ст. 167, 170, 171, 172, 173 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт в частині відчуження та розпорядження на вилучені в ході проведення огляду місця події 17.01.2026 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 22.08.2022 та спеціалізований напівпричеп н/пр-цистерна марки «VPS» державний номерний знак НОМЕР_2 , з правом користування.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1