Номер провадження: 11-сс/813/2036/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2025 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши в порядку підготовки до апеляційного розгляду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02.10.2025 в межах к/п № 0000728 від 10.06.2024, якою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27.11.2025 включно, із визначенням розміру застави

установив:

Оскарженою ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_5 та стосовно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27.11.2025 включно, із визначенням застави в 3000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В подальшому, 06.10.2025 на зазначену ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість.

Дослідивши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 суддя-доповідач доходить таких висновків.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом із тим, апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28.03.2006, заява №23436/03, право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (п. 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28.05.1985, п. 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13.02.2001).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 393 КПК України апеляційну скаргу мають право подати підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник.

Згідно із ч. 1 ст. 45 КПК України захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, представництво інтересів юридичної особи, стосовно якої здійснюється провадження щодо застосування заходів кримінально-правового характеру у спеціальному порядку, особи, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).

Положеннями ч. 1 ст. 50 КПК України встановлено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно із ч. 5 ст. 396 КПК апеляційна скарга підписується особою, яка її подає. Якщо апеляційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, то до неї додаються оформленні належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Однак, захисник ОСОБА_3 , звертаючись до суду з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді від 02.10.2025, долучив ордер, в якому відсутнє підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_3 на представництво інтересів ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції. Тобто, адвокат ОСОБА_3 належним чином не підтвердив, що він набув відповідне право та є особою уповноваженою подавати апеляційну скаргу, в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Враховуючи те, що адвокат ОСОБА_3 належним чином не підтвердив свої повноваження на представництво інтересів підозрюваного ОСОБА_4 в апеляційному суді, то його апеляційна скарга, підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 395, 399, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, суддя доповідач,

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02.10.2025, якою в межах к/п № 0000728 від 10.06.2024, стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27.11.2025 включно, із визначенням розміру застави повернути адвокату ОСОБА_3 у зв`язку з її поданням особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Роз`яснити адвокату ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК України, повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на апеляційне оскарження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2