Справа №463/6688/25
Провадження №1-кс/463/9795/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

28 жовтня 2025 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Солонсько Дрогобицького району Львівської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей та являється опікуном недієздатної особи, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, -

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого - ч.3 ст.368 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Зокрема, ОСОБА_5 будучи старшим оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, тобто працівником правоохоронного органу та службовою особою, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою групою осіб, вимагав та одержав неправомірну вигоду для себе та третьої особи за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, за наступних обставин.

Так, старший оперуповноважені відділу кримінальної поліції Дрогобицького РВП ГУ НП у ОСОБА_5 та т.в.о. начальника відділу кримінальної поліції Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 у невстановлені досудовим розслідуванням час, місці та спосіб отримали інформацію про зберігання невстановленими особами речовин, обіг яких можливо обмежений.

З метою перевірки наявної інформації, 04.03.2025, близько 21.00 год., старший оперуповноважений відділу кримінальної поліції Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , виконуючи свої службові обов`язки, прибув на вул. Весняну в м. Борислав, Дрогобицького району, Львівської області, де зупинив, за підозрою у нібито зберіганні наркотичних засобів, неповнолітнього ОСОБА_9 та вподальшому обмежив його право вільно пересуватися. Після цього, приблизно о 21.28 год. на місце утримання прибув т.в.о. начальника відділу кримінальної поліції Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 на службовому автомобілі, а саме ToyotaCorolla» д.н.з. НОМЕР_1 (номерний знак прикриття НОМЕР_2 ).

Вподальшому, ОСОБА_5 , виконуючи вказівку ОСОБА_8 , з мобільного телефону затриманого ОСОБА_9 зателефонував його батькові ОСОБА_10 та повідомив про зупинку сина, а також викликав його на місце утримання останнього.

Надалі, ОСОБА_8 , перебуваючи разом із ОСОБА_5 в службовому автомобілі «ToyotaCorolla» д.н.з. НОМЕР_1 (номерний знак прикриття НОМЕР_2 ), приблизно о 22.09 год. під час розмови із ОСОБА_10 , яка відбулася після приїзду останнього, повідомив ОСОБА_10 , що у його сина ОСОБА_9 виявили наркотичний засіб (марихуану), та такий може нести кримінальну відповідальність. Після цього ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , умисно з корисливих мотивів висунув ОСОБА_10 вимогу надання йому та ОСОБА_5 неправомірної вигоди у сумі 17000 грн. за невчинення дій, щодо ініціювання притягнення його сина ОСОБА_9 до встановленої законом відповідальності, а саме за неповідомлення чергової частини Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про факт виявлення наркотичних засобів, та як наслідок не внесення органом досудового розслідування за такими матеріалами відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та припинення протиправного утримання неповнолітнього ОСОБА_9

ОСОБА_10 , розуміючи, що у випадку відмови від надання неправомірної вигоди ОСОБА_8 та ОСОБА_5 будуть порушені його законні права та інтереси, а також законні права та інтереси його сина, а саме останніми буде вжито заходів з метою притягнення ОСОБА_9 до встановленої законом відповідальності, та його продовжать протиправно утримувати, що у подальшому може негативно позначитися на їх звичній життєдіяльності, був змушений погодитись на вказану вимогу, висунуту ОСОБА_8 , однак вказав, що названої суми грошових коштів не має, натомість може надати неправомірну вигоду в сумі 6000 грн.

Вподальшому, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 04.03.2025 приблизно о 22.26 год. діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою між собою групою осіб, перебуваючи на вулиці Весняній в м. Борислав, Дрогобицького району, Львівської області, отримали від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 6000 грн. за невчинення дій, щодо ініціювання притягнення його сина ОСОБА_9 до встановленої законом відповідальності, а саме за неповідомлення чергової частини Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про факт виявлення наркотичних засобів, та як наслідок не внесення органом досудового розслідування за такими матеріалами відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та припинення протиправного утримання неповнолітнього ОСОБА_9 .

Після передачі грошових коштів ОСОБА_5 та ОСОБА_8 відпустили ОСОБА_9 .

24.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просить таке задоволити.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечив факту вчинення кримінального правопорушення. Вказав, що на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей. Дружина знаходиться у відпустці по догляду за дітьми. Не збирається ухилятись від слідства.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, просить застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого за погодженням з прокурором підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимстаттею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятоюстатті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1ст.177 КПК Україниметою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів клопотання 20.08.2024 року до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження № 0000740 від 20.08.2024 за ч.3 ст. 368 КК України.

24.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

На виконання вимог положень ч.1ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом огляду інформації від 03.04.2025, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.04.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10.04.2025, протоколами пред?явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.04.2025, протоколом НСРД від 25.04.2025 № 42/7383/т, іншими матеріалами кримінального провадження № 0000740 від 20.08.2024.

Водночас, необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Встановлені у ході розгляду клопотання обставини свідчать про те, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, тобто підозра у даному кримінальному провадженні є обґрунтованою.

Оцінюючи наведені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризики, передбаченіст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбаченихст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177КПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Поряд з цим, відповідно до положень ст.178 КПК України, яка закріплює обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд на виконання закріпленого в ст.178 КПК України обов`язку щодо оцінки в сукупності всіх обставин при обранні запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, вважає за необхідне зазначити про наступне.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 відповідного виду запобіжного заходу суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжкого злочину та за яке передбачено покарання до десяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. В його діях наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України. Поряд з наявністю обґрунтованої підозри та ризиків в діях підозрюваного, суд також враховує при визначенні підозрюваному виду запобіжного заходу міцність соціальних зв`язків підозрюваного, репутацію, майновий стан підозрюваного та відсутність попередніх судимостей, а тому з урахуванням наведеного суд вважає недоведеним прокурором у відповідності до вимог ч.1 ст.183КПК України необхідності застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цьогокодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

Відповідно до рішення у справі «Ноймайстер проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що як сума гарантії, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції повинна бути оціненою переважно стосовно обвинуваченого і його активів, а не можливих розмірів збитків. Так, намагання прив`язати суму гарантії від затриманої особи виключно до суми збитку приписуваного йому, не відповідає ст. 5 (3) Конвенції. Гарантії, передбачені цією статтею призначені не для відшкодування збитків, а скоріше для забезпечення присутності звинуваченого на слуханні. Тож її сума повинна бути встановлена в основному шляхом посилання на нього, його активи і його відносини з особами, які повинні надати заставу, іншими словами, перспектива втрати застави чи дій проти гарантів у разі його неявки до суду буде виступати в якості достатнього стримуючого фактора, щоб розсіяти будь-яке бажання з його боку переховуватись від правосуддя.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя визначаючи підозрюваному розмір застави вважає, що така має бути співмірною не лише із вчиненим особою діянням та наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити, а також із матеріальним становищем особи, а тому суд враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його майновий (непрацюючий) та сімейний стан (одружений, на утриманні двоє малолітніх дітей, дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, наявність опікунства над недієздатною бабусею), наявність міцних соціальних зв`язків та інші дані про її особу та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, а тому вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120,00 грн. з покладенням на підозрюваго обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами статей177,178,182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120,00 грн. (сто двадцять одну тисячу сто двадцять гривень нуль копійок).

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не пізніше п`яти днів з дня застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави він зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із території Львівської області, на якій він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_11

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали в частині покладених обов`язків становить: з моменту проголошення ухвали суду 28.10.2025 року до 26.12.2025 року включно.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1