В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури в Київській області: ОСОБА_3 ,

захисник адвокат: ОСОБА_4 ,

обвинувачений: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква, Київської області, кримінальне провадження №0000696 від 16.09.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженеця с. Трушки, Білоцерківського району Київської області, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та угода про визнання винуватості.

Так встановлено, що в період часу з 23 год. 00 хв. 15.09.2025 до 00 год. 13 хв. 16.09.2025, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою незаконного вилову водних біоресурсів, повернувся до залишених у річці сіток та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері раціонального використання водних живих ресурсів, використовуючи заборонені знаряддя лову сітки, здійснив незаконний вилов водних живих ресурсів, а саме: карася сріблястого в кількості 25 шт., ляща в кількості 17 шт., окуня в кількості 1 шт., судака в кількості 5 шт., рака в кількості 1 шт. загальною кількістю 49 екземплярів, чим завдав шкоди державі в особі Фурсівської сільської ради у сумі 91 987 грн, що є істотною шкодою.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають кваліфікувати за ч. 1 ст. 249 КК України, а саме за незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

30.09.2025 під час досудового слідства відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_5 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, розкаювався та визнав всі фактичні обставини, які викладені у формулюванні обвинувачення та від надання показань відмовився. Наполягав на затвердженні укладеної угоди від 30.09.2025. Заявлений цивільний позов визнав у повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 249 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ч. 1 ст. 249 КК України у зазначених діях. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 249 КК України, у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67, 69 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Крім цього при призначенні покарання сторонами угоди враховані дані про особу обвинуваченого, а саме, що останній раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, яке не співпадає з місцем реєстрації, не працевлаштований, неодружений.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68, 69 КК України, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є проступком. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 під час досудового слідства не обирався.

Таким чином судом установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, арешт накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.09.2025 по справі № 357/14983/25; провадження 1-кс/357/1989/25, підлягає скасуванню.

Цивільний позов Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фурсівської сільської ради до ОСОБА_5 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням, підлягає задоволенню.

Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати - в межах обвинувачення підлягають стягненню з обвинуваченого у порядку статей 122, 124 КПК України.

Керуючись статтями 314 ч. 3 п. 1, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 30.09.2025 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 249 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30.09.2025 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України на засудженого до пробаційного нагляду ОСОБА_5 покласти строком на 1 рік такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фурсівської сільської ради до ОСОБА_5 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 користь Фурсівської сільської ради матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 91 987 грн.

На підставі статей 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 7131,20 грн.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.09.2025 по справі № 357/14983/25; провадження 1-кс/357/1989/25, а саме на: 5 риболовних сіток розміром L-60m, h-l,2m, вічко 50*50 мм кожна; свіжу рибу виду карась сріблястий в кількості 25 шт., лящ в кількості 17 шт., окунь в кількості 1 шт., судак в кількості 5 шт., рак в кількості 1 шт.; гумовий човен - скасувати.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі, а саме: свіжу рибу, а саме: карась сріблястий в кількості 25 шт., лящ в кількості 17 шт., окунь в кількості 1 шт., судак в кількості 5 шт., рак в кількості 1 шт., 5 риболовних сіток розміром L-60m, h-1,2m, вічко 50*50 мм кожна, які передані на зберігання до Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у м. Києві та Київській області, конфіскувати в дохід держави.

Гумовий човен, який згідно розписки від 16.09.2025 переданий на зберігання головному державному інспектору «Київський рибоохоронний патруль» ОСОБА_6 повернути власнику ОСОБА_7 .

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_5 .

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_5 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі ухилення її від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали до органів Національної поліції для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Суддя: ОСОБА_8