Справа № 461/8019/25
Провадження № 1-кс/461/7523/25
УХВАЛА

11.12.2025 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

10.12.2025 до Галицького районного суду м. Львова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , в якому просить частково скасувати арешт на мобільний телефон марки iPhone 15 Pro Max (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ) з сім картою мобільного оператора НОМЕР_3 , та передати такий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання покликається на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000076 від 07.08.2025, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України. 20.10.2025 за результатами проведеного обшуку в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_8 , було виявлено та вилучено, зокрема, мобільний телефон марки iPhone 15 Pro Max (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ) з сім картою мобільного оператора НОМЕР_3 . Постановою слідчого від 20.11.2025 вищезазначений вилучений в ході проведення обшуку мобільний телефон визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 24.11.2025 на такий накладено арешт. Так, мобільний телефон належить на праві власності ОСОБА_4 , та такий необхідний їй для власних потреб. На даний час відсутня необхідність утримувати телефон, позбавляючи ОСОБА_4 можливості володіння та користування ним, оскільки у неї не має наміру його приховувати, так як володіє таким на законних підставах та за необхідності готова надати слідчому чи прокурору для проведення слідчих дій. Крім того, остання надала слідчим пароль та код до мобільного телефону, що давало можливість їм провести огляд телефону та встановити, що такий не має відношення до кримінального провадження та не містить слідів злочину. На даний час відсутні підстави для обмеження права користування, оскільки, вилучене майно не є предметом та знаряддям кримінального правопорушення. Враховуючи наведене, з метою забезпечення своєчасного та якісного проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні та запобіганню неправомірним негативним наслідкам під час розслідування кримінального правопорушення, а також те, що власник майна ОСОБА_4 до даного кримінального провадження не має жодного відношення (не являється підозрюваною, свідком), вказаний телефон визнано речовими доказом у даному кримінальному провадженні та з моменту вилучення такого було достатньо часу, щоб провести всі необхідні слідчі дії, просить клопотання задоволити. ОСОБА_4 бере на себе обов`язок зберігати та не відчужувати вказаний мобільний телефон до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні та надавати його слідчим для проведення необхідних слідчих дій на першу вимогу.

До судового засідання прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 подав заперечення на клопотання про скасування арешту майна, в яких просить відмовити у його задоволенні з огляду на наступне. 24.11.2025 слідчим суддею при накладення арешту на мобільний телефон перевірено законність вилучення такого в ході обшуку та встановлено достатність підстав вважати, що такий відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 КПК України. На даний час проводиться огляд мобільного телефону, зазначеного в клопотанні про скасування арешту майна. За наслідками проведення огляду буде вирішено питання про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи. Відповідно, інформація, розміщена у вказаному телефоні, може містити важливі відомості для досудового розслідування. Крім цього, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, здійснюється перевірка інших невстановлених осіб до вчинення протиправної діяльності. Водночас, представником власника майна в порядку ст.174 КПК України України, не доведено що арешт накладено не обгрунтовано та в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Власник майна ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник власника майна просить здійснювати розгляд клопотання без їх участі.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 07.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Як вбачається із долученого до клопотання протоколу обшуку від 20.11.2025, слідчий ВРОТЗ ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 в період часу з 08 год. 56 хв. до 09 год. 56 хв. 20.11.2025, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова, провів обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено, зокрема: мобільний телефон марки iPhone 15 Pro Max (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ) з сім картою мобільного оператора НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 .

Постановою слідчого ВРОТЗ ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 від 20.11.2025 вищезазначений вилучений в ході проведення обшуку мобільний телефон визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24.11.2025 у справі №461/8019/25, провадження №1-кс/461/7163/25, накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки iPhone 15 Pro Max (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ) з сім картою мобільного оператора НОМЕР_3 .

Як вбачається із вказаної ухвали, метою накладення арешту на вищевказане майно є те, що таке майно відповідає критеріям, наведеним у ст.98 КПК України, а саме як засіб вчинення злочину та предмет, який зберіг на собі сліди правопорушення, тобто має значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що вказаний мобільний телефон відповідає вимогам ч.1 ст.98 КПК України, визнаний речовим доказом, та може бути використаний як доказ факту і обставин вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно був накладений 24.11.2025, а відтак пройшло лише 17 днів з дати накладення арешту станом на дату розгляду даного клопотання.

Представник власника майна у клопотанні покликається на те, що в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки вже пройшло достатньо часу для проведення слідчим огляду мобільного телефону.

Разом з тим, як вбачається з заперечень, поданих прокурором, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, на даний час проводиться огляд мобільного телефону, зазначеного в клопотанні про скасування арешту майна, за наслідками проведення якого буде вирішено питання про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Слідчий суддя зазначає, що за приписами статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, зокрема щодо події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, покладається на слідчого, прокурора.

Сторона обвинувачення відповідно до положень статті 93 КПК України здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Одним із видів доказів, які можуть бути використані для доведення факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речові докази відповідно до положень статті 98 КПК України. До речових доказів згідно з вказаною статтею належать також матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому відповідно до ч.2, 9 ст.100 КПК України, речовий доказ зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ, зобов`язана зберігати його у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, слідчим на даний час проводиться огляд мобільного телефону, який є речовим доказом у кримінальному провадженні, відсутні підстави вважати, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження щодо заборони розпорядження майном є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Керуючись ст.2, 7, 63-2, 98, 100, 131, 132, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 15.12.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_12