УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року Володимирський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000637,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Володимирського міського суду Волинської області перебуває кримінальне провадження №0000637 від 22.08.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

06 січня 2026 року до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , в якому він просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володимирського міського суду Волинської області від 31.10.2025, на мобільний телефон марки « iPhone 14 Pro Max» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 належний ОСОБА_8 , оскільки він не має ніякого відношення до справи, а сама громадянка ОСОБА_8 не має причетності до кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали вказане клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника про скасування арешту майна, але після належного оформлення його повноважень на представництво інтересів власника майна.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, суд дійшов таких висновків.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч.2 ст.131, ч.1 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.64-2 КПК України представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути, зокрема, особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

Повноваження представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, на участь у кримінальному провадженні підтверджуються , зокрема, документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні (п.1 ч.5 ст.64-2 КПК України).

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, користується процесуальними правами третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інтереси якої він представляє (ч.6 ст.64-2 КПК України).

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на відсутність у захисника ОСОБА_6 повноважень на представництво інтересів власника майна ОСОБА_8 , суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання захисника про скасування арешту, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.170 174, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000637.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна і резолютивна частина ухвали виготовлена в нарадчій кімнаті та проголошена 06.01.2026. Повний текст ухвали суду складений 12.01.2026.

Суддя ОСОБА_1