Справа № 461/2918/13-к
Провадження № 1-в/461/94/25
23.09.2025 року. м. Львів.
Галицький районний суд м. Львова
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
представника заявника ОСОБА_3
заявника ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -
ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна. Свої вимоги обґрунтовує наступним. ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком заявника. Після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно, а саме: земельні ділянки, розташовані на території с. Старий Яричів. Заявник намагався успадкувати належні йому земельні ділянки в порядку спадкування за законом, однак в Камянка-Бузькій державній нотаріальній конторі йому відмовили у заведенні спадкової справи по причині накладення обтяження на нерухоме майно. Відповідно до документів наданих Камянка-Бузьким відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції м. Львів слідчим слідчого управління ГУ МВС України 08.10. 2012 р. було винесено постанову про накладення арешту на майно ОСОБА_6 , на підставі якої 12.10.2012 р. було зареєстровано обтяження №7210385 на нерухоме майно. Заявник зазначає, що арешт на майно був накладений слідчим СУ ГУ МВСУ у Львівській області у зв`язку з розслідуванням кримінальної справи №461/2918/13 за обвинуваченням ОСОБА_7 . 18.06.2014 р. Галицький районний суд м. Львова виніс відносно обвинуваченого вирок. По кримінальній справі ОСОБА_6 проходив як свідок. Враховуючи, що арешт майна не був скасований, заявник просить скасувати арешт на земельні ділянки.
Представник заявника та заявник у судовому засіданні клопотання підтримали та просили таке задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні щодо скасування арешту не заперечив.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до матеріалів справи арешт на майно ОСОБА_6 був накладений слідчим СУ ГУ МВСУ у Львівській області у зв`язку з розслідуванням кримінальної справи №461/2918/13 за обвинуваченням ОСОБА_7 .
18.06.2014 р. Галицький районний суд м. Львова ухвалено відносно ОСОБА_7 обвинувальний вирок.
Згідно з вироком Галицького районного суду м. Львова від 18.06.2014 року у справі № 461/2918/13 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначенол йому покарання:
за ч.4 ст.190 КК України 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскаціює майна;
за ч.1 ст. 357 КК України 1 (один) рік обмеження волі;
за ч.3 ст. 358 КК України 3 роки позбавлення волі;
за ч.4 ст. 358 КК України 2 роки обмеження волі.
На підставі ч.5 ст. 74, 49 КК України звільнено засудженого ОСОБА_7 від покарання призначеного за ч.1 ст.357, ч.4 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
На підставі ст.70 КК України остаточно призначено ОСОБА_7 покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ст.2 Закону України Про амністію у 2014 році, ст.85 КК звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання, оскільки він відбув більше призначеного цим вироком строку основного покарання.
Постановою Апеляційного суду Львівської області від 27.10.2014 року вирок Галицького районного суду м. Львова від 18.06.2014 залишено без змін.
У зазначеній кримінальній справі ОСОБА_6 перебував у статусі свідка.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 , житель с. Старий Яричів Львівський (тодішній Камянка-Бузький) р-н Львівської обл., є батьком заявника. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 539 КПК України потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.
Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, суд -
Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна задоволити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1