ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи за заявою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_2 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення за його заявою від 23.03.2025 року, -

встановив:

09.12.2025 року прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_2 подано заяву про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення за його заявою від 23.03.2025 року.

Мотивуючи подану заяву, прокурор послався на те, що слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси за результатами розгляду скарг ОСОБА_4 ухвалив рішення про зобов`язання уповноваженої особи Київської окружної прокуратури м. Одеси внести до ЄРДР відповідні дані за заявами ОСОБА_4 від 25.01.2025 року щодо можливого вчинення злочинів слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 . Так, зазначені обставини, зокрема порушення заявником питання про внесення відомостей до ЄРДР відносно слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 може викликати сумніви у учасників процесу та сторонніх спостерігачів в неупередженості та об`єктивності слідчого судді ОСОБА_3 під час розгляду нею скарг ОСОБА_4 .

Учасники судового провадження будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились. При цьому, судом було надіслано ухвалу до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» щодо забезпечення участі ОСОБА_5 в судовому засіданні в режимі відеоконференції, але відеоконференція не відбулась через неявку скаржника. Натомість, ОСОБА_4 , майже кожного дня приймає участь в різних видах судових засідань і доставляється майже у всі суди міста Одеси для розгляду його скарг, а також для участі у розгляді кримінального провадження у відношенні нього. Відповідно, ОСОБА_4 приймає рішення на власний розсуд про участь у розгляді тої чи іншої скарги, виставляючи пріоритети, в яке судове засідання йому необхідно з`явитись, а в яке він не бажає з`являтись.

Враховуючи неявку учасників судового провадження, а також їх необов`язкову участь у розгляді заяви про відвід, суд відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе судовий розгляд проводити за відсутності учасників провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Дослідивши заяву про відвід слідчого судді та додані до неї матеріали, суд приходить висновку про таке.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною 1 ст. 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених ст.ст.75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 КПК України за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, тому суд звертається до інших джерел права, які визнані в Україні для більш детального аналізу. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди [України] застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. Це положення узгоджується зі статтею 9 Конституції України, що встановлює примат (пріоритет) міжнародного права в Україні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Під час розгляду заяви прокурора ОСОБА_2 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 , судом не встановлено існування будь-яких сумнівів в об`єктивності слідчого судді та її неупередженості, що було б підставою для її відводу на підставі положень кримінального процесуального закону, які регламентують підстави для відводу слідчого судді. Таких доказів прокурором не надано. Отже, відсутні підстави вважати, що побоювання прокурора в неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 та її необ`єктивності, є об`єктивно виправданими.

Проте, не зважаючи на те, що поведінка слідчого судді не викликає об`єктивних побоювань щодо її безсторонності, у випадку продовження подальшого розгляду слідчим суддею ОСОБА_3 скарги ОСОБА_4 , сам скаржник, у разі, якщо він з особистих суб`єктивних міркувань залишиться незадоволеним рішенням слідчого судді, або інші сторонні спостерігачі, можуть стверджувати, що таке рішення суду є «помстою» за звернення ОСОБА_4 із заявами до відповідних органів про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення суддею ОСОБА_3 злочинів.

Водночас, в протилежному випадку, тобто у разі прийняття слідчим суддею ОСОБА_3 рішення, з яким може погодитись скаржник, у прокурора, який заявив відвід слідчому судді або у сторонніх спостерігачів також можуть виникнути сумніви в її неупередженості, з мотивів можливого прийняття суддею рішення «під тиском» факту звернення ОСОБА_4 із заявами про вчинення суддею ОСОБА_3 злочинів та внесення відомостей до ЄРДР.

Тобто, у разі не задоволення заявленого відводу та подальшого розгляду слідчим суддею справи по суті незалежно від прийнятого рішення, сторона, яка звернулась з відповідним клопотанням та інші учасники кримінального провадження, або інші сторонні спостерігачі, можуть стверджувати, що таке рішення слідчого судді, є наслідком її неупередженості.

Судом встановлено, що у прокурора ОСОБА_2 є сумніви щодо об`єктивного відправлення правосуддя у вказаній справі слідчим суддею ОСОБА_3 , а тому суд, враховуючи, що «інститут відводу» покликаний ліквідувати найменший сумнів у відправленні суддею правосуддя, навіть якщо сумніви є безпідставними, оскільки тут є головним «публічний інтерес», з метою уникнення будь-яких сумнівів у об`єктивності слідчого судді у стороннього спостерігача, суд приходить до висновку, що заява про відвід слідчого судді ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 369 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Заяву прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_2 задовольнити.

Відвести слідчого суддю Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення за його заявою від 23.03.2025 року (єдиний унікальний номер справи №522/10314/25, провадження №1-кс/522/3178/25).

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/10314/25

Номер провадження № 1-кс/522/7032/25

Головуючий суддя ОСОБА_1