У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатській області,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на бездіяльність посадових осіб Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатській області.

У скарзі вказано на те, що 01.08.2025 ОСОБА_2 , подав до Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатській області, заяву щодо неправомірних дій працівника поліції ОСОБА_3 , а саме застосування фізичного насильства, внаслідок чого мені були заподіяні тілесні ушкодження (ст. 125, 365 ККУ). Вказане звернення зареєстровано в ІКС ІПНП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, за №24762 від 01.08.2025 року. Відповіді надано не було.

05.08.2025 року ОСОБА_4 подав до Ужгородського РУП ГУЦП України в Закарпатській області, повторну заяву щодо неправомірних дій працівника поліції ОСОБА_3 , а саме застосування фізичного насильства, внаслідок чого мені були заподіяні тілесні ушкодження, факт отримання тілесних ушкоджень підтверджується медичною довідкою. Вказане звернення зареєстровано в ІКС ІПНП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, зйг№25039 від 05.08.2025 року

Заявник зазначає, що на його звернення від 01.05.2025 року та 05.08.2025 року надано доповідну записку, в якій зазначено, що розгляд скарги припинено. На його звернення від 05.08.2025 року надано лист, в якому зазначено, що за наслідками проведення службового розслідування в діях поліцейського офіцера громади ВП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 не встановлено порушень дисципліни та законності, тому подальший розгляд звернення було припинено. Разом з тим, жодних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено не було, витягу з ЄРДР йому не надано.

Так, ОСОБА_2 , вказує, що 08.12.2025 року, він повторно звернувся до Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатській області з заявою, в якій просить поновити розгляд його звернення (копію талона надає). Вказує, що станом день подачі скарги до суду, відомості про кримінальне правопорушення, про яке він зазначав у заяві, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Він не погоджуються з такими діями/бездіяльністю поліції, тому що уповноважений представник повинен був спочатку внести відомості до ЄРДР за його заявою.

Він просить суд врахувати, що строк на подання скарги не пропущено, оскільки відповідно до талону-повідомлення про прийняття та реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення від 08.12.2025 року, відомості до ЄРДР у встановлений законом строк внесені не були, а скарга подається в межах строку, передбаченого ст. 303-304 КПК України.

Наголошує на тому, що станом на сьогоднішній день відомості до ЄРДР за його заявою про злочин не внесені. Тобто відбувається триваюче порушення його прав всупереч вимогам КПК України.

На підставі ст.ст. 214, 303, 304 КПК України, заявник просить: визнати незаконною бездіяльність посадових осіб Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань після отримання моїх заяв про вчинення кримінального правопорушення; зобов`язати посадових осіб Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за заявою від 08.12.2025 року про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вивчивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя вважає, що у частині скарги, щодо визнання незаконною бездіяльності посадових осіб Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяв про вчинення кримінального правопорушення слід відмовити у відкритті провадження з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура..

Статтею 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора і слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування віднесено до повноважень слідчого судді та урегульовано главою 26 КПК України, якою чітко встановлені межі розгляду та вичерпний перелік рішень, які можуть бути прийняті слідчим суддею за результатами розгляду скарг. Також кримінально-процесуальним законом встановлені певні процедури оскарження, дотримання яких є обов`язковим.

Таким чином перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні є вичерпним. Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді, згідно з правилами ст.ст. 314-316 КПК України.

Окрім того, з огляду на викладені норми слід дійти висновку, що визнання бездіяльності посадових осіб незаконною (у даному випадку Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області), протиправною або злочинною, не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом. Такі вимоги виходять за рамки положень ч.2 ст. 307 КПК України, якою визначений перелік рішень слідчого судді за результатами розгляду скарг під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України. Вказана норма Закону містить вичерпний перелік дій які повинен вчинити слідчий суддя при винесенні рішення і не передбачає визнання дій або бездіяльності органу досудового розслідування незаконними або злочинними.

Таким чином, заявник оскаржує рішення, дії чи бездіяльність, перелік яких не встановлено ст. 303 КПК України. Отже, із викладеного слідує, що у скарзі порушені перед слідчим суддею питання, які не відносяться до повноважень слідчого судді, не входить до переліку дій, бездіяльності та рішень, які підлягають оскарженню слідчому судді та визначених ст.303 КПК України.

Пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень…

Гарантоване ст.55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.

Згідно скарги, що надійшла від ОСОБА_2 , вбачаться, що він звернувся до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області 01.08.2025 та повторно 05.08.2025 з заявами про кримінальне правопорушення.

Самих заяв та до скарги не додано. Поряд із цим у матеріалах скарги наявна доповідна записка СКР Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, про результати перевірки (скарги) гр.. ОСОБА_2 , зареєстрованої в ІКС ІПНП №24762 від 01.08.2025 року та №25039 від 05.08.2025 року. Скарги стосувалися неправомірних дій працівників Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області (пожиття) відносно ОСОБА_2 . Так вказано на те, що під час перевірки встановлено що проводитися по даному факту відповідно до наказу ГУНП в Закарпатській області від 11.08.2025 №2150 службове розслідування працівниками УПД ГУНП в Закарпатській області. Згідно доповідної записки прийнято рішення про припинення подальшої перевірки, відомості що стали підставою для розгляду звернення, вважати такими, що не підтвердилися.

Згідно наявного в матеріалах справи повідомлення УПД ГУНП в Закарпатській області, вбачається, що було розглянуто звернення ОСОБА_2 , від 05.08.2025 за наслідками проведення службового розслідування в діях поліцейського офіцера громади ВП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 не встановлено порушень дисципліни та законності. Враховуючи те, що у зібраних матеріалах не встановлено складу кримінального правопорушення подальший розгляд клопотання було припинено.

Вказане свідчить, що дійсно мали місце звернення ОСОБА_2 , до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області 01.08.2025 та 05.08.2025 року з заявами про кримінальне правопорушення.

Разом із тим, на бездіяльність працівників Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області до слідчого судді зі скаргою він звернувся 18.12.2025.

За змістом ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача, чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання зави чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення ( ст. 5 КПК України).

Отже законодавцем визначено 24 години, зі сплином яких, у випадку не внесення відомостей до ЄРДР, починається строк вчинення бездіяльності слідчого, прокурора, яка може бути оскаржена відповідно до ч.1 ст.304 КПК України.

Оскільки заява про кримінальне правопорушення протягом доби повинна бути внесена до ЄРДР, відповідно, у разі невиконання цієї вимоги закону, саме від цієї дати і починається бездіяльність посадової особи, зобов`язаної за своїм службовим становищем, виконати цю вимогу закону.

В даному випадку перебіг строку на оскарження бездіяльності уповноваженої особи Закарпатської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за вказаною вище заявою від 01.08.2025 та поданою повторно 05.08.2025, розпочався з моменту отримання Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Разом із тим до слідчого судді заявник звернувся 18.12.2025 року, тобто із пропуском строку передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України, у відповідності до вимог ч.2 ст. 304 КПК України особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, відповідного клопотання про поновлення строку не подає.

При цьому зі змісту прохальної частини скарги ОСОБА_2 просить: «Визнати незаконною бездіяльність посадових осіб Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань після отримання моїх заяв про вчинення кримінального правопорушення» не конкретизуючи якої саме.

При цьому також просить «Зобов`язати посадових осіб Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за моєю заявою від 08.12.2025 року про вчинення кримінального правопорушення».

У скарзі ОСОБА_2 зазначає, що строк на подання скарги не пропущено, оскільки відповідно до талону-повідомлення про прийняття та реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення від 08.12.2025 року, відомості до ЄРДР у встановлений законом строк внесені не були, а скарга подається в межах строку, передбаченого ст. 303-304 КПК України.

При цьому в додатку до скарги додано копію талону-повідомлення ЄО №33655 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію де міститься зміст відповідного звернення: «08.12.2025 о 19:19 надійшла заява до РУ про те, що 08.12.2025 о 19:18 за адресою: Ужгородський район м. Ужгород, вулиця Карпатської України (Гагаріна) буд.10А, Надійшла заява від гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який просить поновити розгляд його звернення стосовно скарги на працівника поліції ОСОБА_3 , яке було зареєстровано в ЄО 24762 від 01.08.2025 року. Заявник: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 »

Зі змісту наведеного не вбачається, що мало місце саме повідомлення про злочин 08.12.2025 року, а фактично зазначено прохання про поновлення розгляду його звернення стосовно скарги зареєстрованої в ЄО 24762 від 01.08.2025 року.

Відповідно до ст. 214 КПК України, на яку покликається і сам заявник, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Зі змісту долучених до матеріалів скарги документів слідує, що звернення від 08.12.2025 не є заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а прохання поновити розгляд його скарги на працівника поліції що подана ним саме 01.08.2025.

Таким чином звернення із скаргою (заявою) про злочин мало місце 01.08.2025 та 05.08.2025, а не 08.12.2025, а відтак ОСОБА_2 пропущено строки звернення до слідчого судді із скаргою на бездіяльність посадових осіб Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області що полягає у невнесені відомостей до ЄРДР за його скаргами.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Зі змісту частини 1 статті 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Пропущений строк у кримінальному провадженні, що здійснюється з урахуванням особливостей, визначених статтею 615 цього Кодексу, може бути поновлений, якщо заінтересована особа подала клопотання не пізніше 60 днів з дня припинення чи скасування воєнного стану.

Статтею 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до положень КПК України, поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд слідчого судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом, прокурором, слідчим суддею, судом проміжку часу. До їх числа відносяться: 1) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 2) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження; 3) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 4) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 5) несвоєчасне одержання процесуальних документів (наприклад, несвоєчасне одержання копії постанови слідчого); 6) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню учасником кримінального провадження шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Заявник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність вказаних посадових осіб, після спливу 10 днів з моменту бездіяльності слідчого/прокурора.

Поряд із цим, заявник не просить поновити йому строк на звернення до слідчого судді із вказаною заявою.

За змістом статті 304 КПК України, скарга повертається, зокрема, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

З огляду на ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», яка передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, необхідно вказати і на правові позиції Європейського суду з прав людини стосовно доступу до правосуддя та права перегляду судових рішень.

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип «res judicata», особливо, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Відповідно до Глави ІІІ КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене, виходячи із доданих до скарги документів, керуючись принципом свободи в поданні сторонами суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, встановленими ст.ст. 22, 26 КПК України, скарга підлягає поверненню особі, яка її подала у відповідності до п.3 ч.2 ст. 304 КПК України, так як слідчий суддя не знаходить підстав для поновлення строку подання скарги.

Згідно ст.304 ч.2 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; скарга не підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Вказана стаття має на меті оптимізацію кримінального процесу в частині оскарження рішень слідчого, дізнавача, прокурора, оскільки обмежує право оскарження певними часовими рамками, визначає підстави для повернення скарги та відмови у відкритті по ній провадження.

На вказаній стадії виклик до суду заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільця тимчасово вилученого майна не передбачено.

У зв`язку з вищевикладеним вважаю, що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити особі яка подала скаргу, що повернення скарги не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді, в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, КПК України, -

ПОСТАНОВА:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в частині визнання бездіяльності посадових осіб Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, незаконною.

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в частині зобов?язання посадових осіб Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за заявою - повернути особі, яка її подала.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня отримання її копії може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1