Справа № 548/2368/25
Провадження №1-кп/548/266/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

02 грудня 2025 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол кримінальне провадження № 0000274 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого- ОСОБА_3

сторони захисту - адвоката ОСОБА_5

потерпілий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином,судом вжиті всі заходи. До суду надано заяву потерпілого ОСОБА_6 щодо розгляду обвинувального акту у його відсутність. Так, зі змісту вказаної заяви вбачається, що потерпілий при призначенні обвинуваченому виду та міру покарання покладається на розсуд суду. Проведення судового засідання без участі потерпілого не відобразиться на повноті вирішення питань у ньому, у зв`язку з чим, відповідно до ст.325 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд дійшов висновку про можливість його проведення без його участі.

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України і обвинувачення сформульоване наступним чином.

Встановлено судом, що наказом командира військової часини НОМЕР_1 №20 від 20.01.2025 солдат ОСОБА_3 призначений на посаду стрільця-зенітника 4 зенітного кулеметного відділення 2 зенітного кулеметного взводу 6 зенітної кулеметної роти та поставлено на всі види забезпечення.

24.08.2025 приблизно о 21 год. 00 хвилин, ОСОБА_3 , разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 спільно вживали спиртні напої за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_6 вийшов до сусідньої кімнати відпочивати. Через деякий час, точно встановити час в ході досудового розслідування не вдалося за можливе, ОСОБА_3 пішов до кімнати, де відпочивав ОСОБА_6 . В подальшому між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка під час якої у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , перебуваючи в кімнаті будинку, будучи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наблизився до ОСОБА_6 та умисно почав наносити останньому множинні, (не менше 4-х, точну кількість ударів встановити в ході досудового розслідування не вдалося за можливе) удари руками і ногами в ділянку голови, обличчя та тулуба ОСОБА_6 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку тяжкого ступеню, закритих переломів ребр справа та зліва, травматичного гемопневмотораксу, двобічної підшкірної емфіземи та гідротораксу, забою лівої легені, множинні рани голови, гематоми обличчя, синців в область крила здухвинної кістки зліва, саден грудної клітки, які в своїй сукупності, згідно висновку експерта №187 від 19.09.2025, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх утворення.

Своїми умисними діями, що виразились у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Позиція обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав та пояснив, що обставин та механізм нанесення ушкоджень не пам"ятає через стан сильного алкогольного сп"яніння.

До суду надано заяву потерпілого ОСОБА_6 щодо розгляду обвинувального акту у його відсутність. Так, зі змісту вказаної заяви вбачається, що потерпілий при призначенні обвинуваченому виду та міру покарання покладається на розсуд суду

Прокурор у судовому засіданні просив визнати обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу. Строк відбуття покарання обвинуваченому рахувати з часу фактичного затримання. Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Незважаючи на визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд вважає, що його вина повністю доведена та підтверджується належними і допустимими доказами, а саме:

Під час допиту в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , показав, що 24.08.2025 приблизно о 21 год. 00 хвилин, ОСОБА_3 , разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 спільно вживали спиртні напої в с. Андріївка. Під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_6 вийшов до сусідньої кімнати відпочивати. Через деякий час, ОСОБА_3 пішов до кімнати, де відпочивав ОСОБА_6 та подальшому між ними виникла сварка під час якої ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 удари руками і ногами в ділянку голови, обличчя та тулуба. Після цього заборонив свідкам події викликати швидку та поліцію.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- витягом з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000274 від 25.08.2025 року (т. 1, а.с.69);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.09.2025, який проводився в службовому кабінеті ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Незалежності, 80 м. Хорол , за участю потерпілого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та оптичним носієм інформації типу «DVD-R» марки «НР» до нього, згідно якого потрпілий ОСОБА_6 вказав на обставини при яких ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 множинні удари, внаслідок яких останній отримав тяжкі тілесні ушкодження ( т.1, а.с. 58-63);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.08.2025, який проводився на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , та фото таблицею до нього, за участю свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та оптичним носієм інформації типу «DVD-R» марки «НР» до нього, згідно якого свідок ОСОБА_8 вказала на обставини при яких ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 множинні удари, внаслідок яких останній отримав тяжкі тілесні ушкодження ( т.1, а.с. 75-82);

- висновком експерта № 187-А/206 від 29.09.2025 року, у відповідності до якого на основі даних судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_13 , даних медичної документації на його ім?я, враховуючи відомі обставини справи та відповідаючи на поставлені запитання приходжу до наступних висновків:1,2,3,5,6. Тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку тяжкого ступеню, закритих переломів ребер справа та зліва, травматичного гемопневмотораксу, двобічної підшкірної емфіземи та гідротораксу, забою лівої легені, множинні рвані рани голови, гематоми обличчя, синців в області крила здухвинної кістки зліва, саден грудної клітки утворилися від дії тупих предметів з обмеженою, контактуючою поверхнею. Такими предметами могли бути як фаланги пальців кистей нападника стиснуті в кулак та і ноги. Тілесне ушкодження у вигляді забою головного мозку тяжкого ступеню, закритих переломів ребер справа та зліва, травматичного гемопневмотораксу,двобічної підшкірної емфімези та гідротораксу,забою лівої легені,множинні рвані рани голови,гематоми обличчя та саден грудної клітки, в своїй сукупності кваліфікуються як ТЯЖКІ тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент їх спричинення (пункт 2.1.1. «Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень Наказу N? 6 МОЗ України від 17.01. 1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної слусби України»). Синці в області крила здухвинної кістки зліва - кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження (пункт 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу N? 6 МОЗ України від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»).Синці в області крила здухвинної кістки зліва - кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження (пункт 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу N? 6 МОЗ України від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»). Синці в області крила здухвинної кістки зліва-кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження (пункт 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу N? 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»). Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися у вказаний строк та при вказаних обставинах, які вказані в описовій частині постанови. 4. Встановити достеменну кількість нанесених ударів гр. ОСОБА_14 , по медичній документації, неможливо. 7. Можна припустити, що в момент отримання тілесних ушкоджень під кспертний міг знаходитися як у вертикальному так і горизонтальному положеннях тіла або близькому до них. 8,9. Утворення вищевказаних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту та послідуючим ударом об тверду поверхню чи самотравмування - маловірогідне. 10. Вищевказані тілесні ушкодження не характерні для їх утворення при самообороні. Покази свідка ОСОБА_9 , дані ним в ході проведення слідчого експерименту, відповідають об?єктивним судово-медичним даним, отриманим при проведенні судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_15 (т.1, а.с. 89-90);

- протоколом обшуку від 25.08.2025, фототаблиці до нього, згідно яких було проведено обшук та з якого вбачається, що при обшуці домоволодіння та прилеглої території за адресою АДРЕСА_2 , були виявлені та вилучені джинсові штани темного кольору зі слідами РБК, які запаковано у паперовий пакету; змив РБК із стіни та контроль до нього, який запаковано у паперовий конверт; зіскоб РБК із підлоги та контроль до нього, який запаковано у паперовий конверт; відріз із килима зі слідами РБК та контроль до нього, який запаковано у паперовий конверт; відріз із округлого килима зі слідами РБК та контроль до нього, який запаковано у паперовий пакет (т. 1, а.с. 96-119);

- протоколом огляду речей від 25.08.2025 р., згідно якого були оглянуті спортивна чорна кофта, чорні пспортивні штани та пара сандалів де присутні деякі плями темно-бурого кольору. Після проведення огляду вищевказаний одяг та взуття разом із попередньою упаковкою поміщено до окремих паперових конвертів ( т.1, а.с. 130-140);

- висновком експерта № 187 від 16.09.2025 року, у відповідності до якого тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку тяжкого ступеню, закритих переломів ребер справа та зліва, травматичного гемопневмотораксу, двобічної підшкірної емфіземи та гідротораксу, забою лівої легені, множинні рвані рани голови, гематоми обличчя, синців в області крила здухвинної кістки зліва, саден грудної клітки утворилися від дії тупих предметів з обмеженою, контактуючою поверхнею. Такими предметами могли бути як фаланти пальців кистей нападника стиснуті в кулак та і ноги.Тілесне ушкодження у вигляді забою головного мозку тяжкого ступеню, закритих переломів ребер справа та зліва, травматичного гемопневмотораксу, двобічної підшкірної емфіземи та гідротораксу, забою лівої легені, множинні рвані рани голови, гематоми обличчя та саден грудної клітки, в своїй сукупності, кваліфікуються як ТЯЖКІ тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент їх спричинення (пункт 2.1.1. «Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу N? 6 МОЗ України від 17.01.1995р.«Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України») ( т.1, а.с. 147-148);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.08.2025, який проводився на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , та фото таблицею до нього, за участю свідків ОСОБА_9 ,, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та оптичним носієм інформації типу «DVD-R» марки «НР» до нього, згідно якого свідок ОСОБА_9 вказав на обставини при яких ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 множинні удари, внаслідок яких останній отримав тяжкі тілесні ушкодження ( т.1, а.с. 151-159);

- висновком експерта № 1916 від 27.08.2025 року, у відповідності до якого згідно «Висновка експерта» N? 1913 від 29.08-02.09.2025року: «Кров потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до АВ(I) групи з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО.»3.2. Згідно «Висновка експерта» N? 1914 від 29.08-02.09.2025року: « Кров гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відноситься до 0(I) групи з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО.»3.3. Згідно «Висновка експерта» N? 1912 від 29.08-02.09.2025 року: « Кров свідка ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 відноситься до 0(I) групи з ізогемаглютинінам анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО.»3.4. На джинсових штанах чорного кольору, наданих на дослідження, в об. N?знайдена кров людини.При серологічному дослідженні в зазначеному об?єкті виявлені антигени А,В,H за ізосерологічною системою ABO. Ця кров може походити від потерпілого ОСОБА_17 крові якого властиві виявлені антигени. Виявлення антигену Н не виключає можливості домішки крові підозрюваного ОСОБА_18 , свідка ОСОБА_9 , за наявності у них зовнішньої кровотечі на час події (т.2, а.с. 2-3);

- висновком експерта № 1917 від 27.08.2025 року, у відповідності до якого згідно «Висновка експерта» N?1913 від 29.08-02.09.2025: «Кров потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,відноситься до AB(IV) групи за ізосерологічною системою AB0.» В його крові виявлений супутній антиген Н за ізосерологічною системоюABO.3.3.3гідно «Висновка експерта» N?1912 від 29.08-02.09.2025року: « ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відноситься до 0(I) групи з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО.3.4. На правому сандалі, ОСОБА_9 , (об.N?1) наданому на дослідження, знайдена кров людини.При серологічному дослідженні в зазначеному об?єкті виявлені антигени А,В,Н ізосерологічною системою АВО.Таким чином ця кров може походити від потерпілого ОСОБА_6 ,кров якого властиві виявлені антигени. Виявлення антигену Н не виключає можливості домішки крові гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_9 , крові яких властивий антиген Н, за умови наявності зовнішньої кровотечі на час події.3.5. На лівому сандалі, ОСОБА_9 , (об.N?2-4 ) наданому на дослідження, кров не знайдена ( т. 2, а.с. 8-10);

- висновком експерта № 1918 від 27.08.2025 року, у відповідності до якого згідно «Висновка експерта» N? 1913 від 29.08-02.09.2025 р. : "Кров потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до AB(IV) групи за ізосерологічною системою AB0.». В його крові виявлений супутній антиген Н.3.2. Згідно «Висновка експерта» N? 1914 від 29.08-02.09.2025 р. : «Кров ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відноситься до 0(1) групи з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО».3.3. Згідно «Висновка експерта» N? 1912 від 29.08-02.09.2025 р.: «Кров свідка ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відноситься до 0(1) групи з ізогемаглютинінамианти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО». 3.4. На футболці білого та сірого кольорів (об.N?1-9) та джинсових штанах сірого кольору (об.N?11,12), в яких був вдягнений 3 ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в момент його затримання, що надані на дослідження, знайдена кров людини.При серологічному дослідженні в зазначених об?єктах виявлені антигени А,B,H заізосерологічною системою AB0. Ця кров може походити від ОСОБА_14 , крові якого властиві антигени А,В,Н. Виявлення антигену Н не виключає можливості домішки крові як гр. ОСОБА_3 так і гр. ОСОБА_9 , крові яких властивий антиген Н, за умови наявності зовнішньої кровотечі на час події (т. 2, а.с. 15-18);

Згідно ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази суд визнає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки, ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» вирішуючи питання про те, з яким (прямим чи непрямим) умислом діяв винуватий, тобто для з`ясування змісту і спрямованості умислу, необхідно зважати на сукупність всіх обставин учиненого діяння і враховувати не тільки поведінку винуватого до, під час і після кримінального правопорушення, його взаємини з потерпілим, що передували події, кількість, характер і локалізацію поранень (поранення життєво важливих органів), заподіяних потерпілому, причин припинення злочинних дій, а й спосіб вчинення кримінального правопорушення, засоби і знаряддя злочину.

За нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження (ст. 121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст. 24 КК України).

Тобто про наявність в обвинуваченого ОСОБА_3 умислу на умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому свідчать зокрема, спосіб заподіяння тілесних ушкоджень, характер та локалізація тілесних ушкоджень, спрямованість ударів в ділянку голови, обличчя та тулуба, а тому суд вважає, що наносячи потерпілому ОСОБА_6 вище зазначені тілесні ушкодження обвинувачений усвідомлював суспільну небезпеку своїх дій, передбачав їх наслідки.

Суд критично оцінює позицію обвинуваченого про відсутність у нього умислу на заподіяння потерпілому будь-яких тяжких тілесних ушкоджень, оскільки стороною захисту в ході судового розгляду не подано жодних переконливих доводів чи допустимих доказів на підтвердження таких тверджень, тоді як судом установлено протилежне: навіть якщо ОСОБА_3 не бажав настання відповідних наслідків, він передбачав їх можливість за обставин, які сам створив.

Зважаючи на характер дій обвинуваченого та локалізацію тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_6 , які вказують на те, що ОСОБА_3 не діяв випадково, а навпаки перешкоджав свідкам та учасникам події викликати швидку допомогу та поліцію, в ситуації, що склалася міг та повинен був передбачати наслідки, що виключає можливість кваліфікувати його дії по іншому.

Слід звернути увагу і на той факт, що до настання події вчиненого, передував конфлікт між потерпілим та обвинуваченим з наступною його агресією, що не заперечується самим ОСОБА_3 . Також, оскільки умисел ОСОБА_3 фактично був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю потерпілого, то відповідальність він повинен понести за тілесне ушкодження, яке було фактично заподіяне.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджена та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винуватого, зокрема його вік, стан здоров`я, офіційно не працює,призваний до лав ЗСУ, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, відповідно до ст. 89 КК України судимості не має, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2018 року.

Обставин, що пом`якшують покарання, на підставі ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно ст. 67 КК України, судом встановлено вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведених обставин суд погоджується з думкою сторони обвинувачення про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в умовах ізоляціїйого від суспільства . На думку суду, таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів і відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Підстав для застосування ст.69,75 КК України, на чому наголошувала сторона захисту, суд не вбачає, так як більш м`яке покарання не відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та не буде достатнім і необхідним для його виправлення внаслідок м`якості. До того ж, обставин, які б істотно знижували тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та надавали суду право переходу до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст.121 КК України.

Враховуючи вищенаведене, позиції прокурора, сторони захисту й думку потерпілого, суд доходить висновку про необхідність призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України, обравши строк, що є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

25.08.2025 року ухвалою слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області щодо обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та він був затриманий 25.08.2025 о 12:10 год.

З метою забезпечення в подальшому виконання вироку, суд вважає за необхідне залишити щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Відповідно до положень ст. 374 КПК України, арешт майна, накладений на підставі ухвал слідчого судді, слід скасувати.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вчиненим кримінальним правопорушенням не завдано матеріальної шкоди.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 370, 373-375 КПК України, ст.ст.65, 72 КК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років .

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , рахувати з часу фактичного затримання, а саме з 12:10 годин 25.08.2025 року.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 26.08.2025 року.

Речові докази:

- джинсові штани темного кольору зі слідами РБК, які запаковано у паперовий пакету; змив РБК із стіни та контроль до нього, який запаковано у паперовий конверт; зіскоб РБК із підлоги та контроль до нього, який запаковано у паперовий конверт; відріз із килима зі слідами РБК та контроль до нього, який запаковано у паперовий конверт; відріз із округлого килима зі слідами РБК та контроль до нього, який запаковано у паперовий пакет належне ОСОБА_7 після вступу вироку в законну силу знищити;

- футболку білого та сірого кольорів, джинсові штани сірого кольору, шкарпетки, шльопанці - після вступу вироку в законну силу знищити;

- спортивну кофту чорного кольору, спортивні штани чорного кольору, які відповідно упаковані окремо до паперових конвертів та які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, - після вступу вироку в законну силу знищити.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку через Хорольський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст вироку негайно після проголошення вступної та резолютивної частини згідно ч.15 ст.615 КПК України вручити обвинуваченому, прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1