Справа 760/2468/22 Головуюча в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/4775/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0002569 від 31.12.2020 за апеляційною скаргою прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року закрито кримінальне провадження № 0002569 від 31.12.2020 про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

В обгрунтування мотивів ухваленого рішення суд першої інстанції вказав на те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, з моменту повідомлення про підозру 11 вересня 2021 року, закінчився 11 грудня 2021 року, а обвинувальний акт надійшов до суду першої інстанції 02 лютого 2022 року, тобто поза межами строку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі прокурора з доповненнями указано на незаконність ухвали суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. В обгрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказав, що при розгляді клопотання сторони захисту про закриття провадження суд першої інстанції вказав, що прокурором було вжито недостатньо процесуальних дій для встановлення місцезнаходження ОСОБА_9 перед оголошенням останньої в розшук та зупинення досудового розслідування. Так, прокурор вказав, що судом першої інстанції не конкретизовано, які слідчі (розшукові) та процесуальні дії повинна здійснити сторона обвинувачення перед прийняттям процесуального рішення про зупинення досудового розслідування. Натомість, закривши кримінальне провадження на стадії дослідження письмових доказів та не дослідивши письмові докази сторони обвинувачення повністю, суд першої інстанції прийняв до уваги лише відомості, що містяться в реєстрі досудових розслідувань. Крім того, прокурор вказав на незрозумілість твердження суду щодо необхідності проведення слідчих (розшукових) дій, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваної перед зупиненням досудового розслідування, адже чинним законодавством передбачена можливість вчинення таких дій і після зупинення досудового розслідування. Щодо тверджень захисників про направлення повідомлень стороні обвинувачення про неможливість прибуття ОСОБА_9 для проведення слідчих дій, прокурор звернув увагу, що захисниками навмисно зазначалось, що таке повідомлення направлено до Державної фіскальної служби України 10.09.2021, що не відповідає дійсності. Прокурор наголосив, що враховуючи систему документообігу, такі повідомлення дійшли до слідчого лише 13.09.2021 та 14.09.2021, про що стороні захисту безумовно було відомо. Водночас прокурор звернув увагу, що у своїх повідомленнях захисники неодноразово вказували, що після повернення в Україну ОСОБА_9 невідкладно повідомить сторону обвинувачення про прибуття, натомість остання змінила дату повернення в Україну та повернулась лише 25.09.2021 та, в подальшому, 29.09.2021, достовірно знаючи, що є підозрюваною у кримінальному провадженні, відчужила з метою уникнення накладення арешту та конфіскації майна. Підсумовуючи зазначене, прокурор вказав, що слідчий, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_9 перешкоджає кримінальному провадженню, не виконує процесуальні обов`язки та у подальшому не бажає їх виконувати, прийняв законне та обґрунтоване рішення. Крім того, прокурор вказав, що листи захисника неможливо вважати безумовною підставою для неприйняття рішення про зупинення досудового розслідування. Щодо твердження суду першої інстанції про те, що допит свідка ОСОБА_10 14.09.2021, який відбувся після зупинення досудового розслідування, не є слідчою дією, спрямованою на встановлення місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_9 , прокурор зазначив, що вказаний допит дійсно проводився з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_9 . Крім того, захиснику ОСОБА_11 , який був присутній під час здійснення допиту свідка, достовірно відомо про мету вказаної процесуальної дії, як і відомо про те, що свідок відмовився надавати будь-які пояснення, після чого допит був завершений. Прокурор також зазначав, що матеріалах кримінального провадження містяться супровідні листи про направлення ОСОБА_9 та захисникам копії постанови про зупинення досудового розслідування від 13.09.2021. Так, захисником ОСОБА_11 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 , 04.11.2021 до Печерського районного суду міста Києва подано скаргу на постанову слідчого від 13.09.2021 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002569. Прокурор зазначив, що строк на оскарження зазначеної постанови становить 10 днів. Так, захисником ОСОБА_11 18.10.2021 отримано копію постанови про зупинення досудового розслідування, також в самій ухвалі слідчого судді вказано, що 12.10.2021 адвокаткою ОСОБА_8 заявою повідомлено Територіальне управління ДБР, розташоване у місті Києві про вчинення слідчим ОСОБА_12 злочину, що відповідно унеможливлює твердження сторони захисту про отримання копії постанови про зупинення 18.10.2021. Крім того, у матеріалах кримінального провадження міститься клопотання від 12.10.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_9 , яке було надіслано на офіційну електронну пошту захисника ОСОБА_11 12.10.2021. У зв`язку з вищезазначеним, сторона захисту отримала копію постанови про зупинення не пізніше 12.10.2021 та десятиденний строк на її оскарження сплив 21.10.2021 натомість скарга подана значно пізніше. Також прокурор наголосив, на порушенні слідчим суддею розумних строків розгляду скарги на постанову про зупинення досудового розслідування, оскільки розгляд такої скарги на дії слідчого має тривати не більше 72 годин. Натомість розгляд скарги захисника ОСОБА_11 тривав 1 місяць та 17 днів, що призвело до того, що слідчим суддею прийнято рішення у період часу, що унеможливлював звернення слідчого для продовження строку досудового розслідування. Крім того, прокурор зазначив, що розгляд скарги захисника ОСОБА_11 після завершення строків на її подання та без відображення причин з яких пропущений строк був поновлений, не зазначення доказів, на підставі яких слідчий суддя прийшов до зазначених висновків вказують на обставини, які об`єктивно викликають сумнів щодо упередженості слідчого судді. Також прокурор наголосив, що стороною захисту неодноразово повідомлялися суду завідомо неправдиві відомості, у тому числі про відсутність підозрюваної ОСОБА_9 на території України, причину і дату повернення, стороною захисту не надано жодного пояснення зміни дати та маршруту повернення ОСОБА_9 в Україну, перереєстрації майна на доньку, а також введення в оману сторону обвинувачення про негайне прибуття підозрюваної до органу досудового розслідування після повернення за кордону. Просив ухвалу про закриття кримінального провадження №0002569 від 31.12.2020 про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора з доповненнями захисник ОСОБА_11 вказав на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Щодо доводів прокурора про направлення на електронну пошту ДФС України повідомлень про неможливість явки ОСОБА_9 у зв`язку з перебуванням за кордоном та не надання жодних доказів, що підтверджують вказаний факт, захисник зазначив, що під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 09.09.2021, слідчим ОСОБА_12 під відеофіксацію було здійснено виклик підозрюваної на 13.09.2021 для проведення слідчих дій, на що остання повідомила про неможливість явки у зв`язку з перебуванням за кордоном до 21.09.2021. Після чого, захисницею ОСОБА_8 було направлено заяву про неможливість явки на визначену дату та про відсутність наміру ухилятись від участі у досудовому розслідуванні та повідомлено про готовність прибуття на виклик слідчого після 21.09.2021. Натомість 11.09.2021, після прибуття ОСОБА_9 до аеропорту, слідчий ОСОБА_12 , разом зі оперативними працівниками СБУ, на вході до терміналу аеропорту повідомив ОСОБА_9 про підозру. Захисник звернув увагу, що будь-якої повістки про виклик для проведення процесуальних дій на 11.09.2021 в приміщенні аеропорту підозрювана, на той момент, ОСОБА_9 не отримувала. Крім того, зачитуючи підозру та розуміючи про брак часу для оголошення всього тексту підозри, слідчий ОСОБА_12 вручив підозру захиснику ОСОБА_11 , а не підозрюваній. Захисник також наголосив, що в графі підпису підозрюваної проставлено підпис самим слідчим замість ОСОБА_9 . Захисник зазначив, що оскільки будь-які заборони виїзду за кордон та процесуальні рішення щодо затримання підозрюваної були відсутні, ОСОБА_9 відбула у відпустку, про що слідчий ОСОБА_12 був повідомлений та не заперечував щодо цього. В подальшому слідчим оформив повістку про виклик ОСОБА_9 на допит на 16.09.2021 та вручив її захиснику ОСОБА_11 для подальшої передачі підозрюваній, при цьому проігнорувавши прохання захисника виписати повістку на іншу дату. Захисник підсумував, що слідчий ОСОБА_12 достеменно знаючи про місцезнаходження ОСОБА_9 та за відсутності дійсних підстав прийняв рішення про зупинення досудового розслідування та оголосив, на той момент, підозрювану ОСОБА_9 в розшук. Крім того, захисник зазначив, що така постанова слідчого про зупинення досудового розслідування скасована ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.12.2021. Просив апеляційну скаргу прокурора з доповненнями залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора з доповненнями захисник ОСОБА_7 вказав на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Так, захисник звернув увагу, що оскільки постанова про зупинення досудового розслідування була скасована ухвалою слідчого судді, то строки з дня ухвалення такої постанови по день її скасування також входять до строків досудового розслідування. З огляду на вищевказане, захисник зазначав, що строк досудового розслідування закінчився 11.12.2021. Натомість 28.12.2021 захисником засобами поштового зв`язку отримано повідомлення прокурора від 21.12.2021 про завершення досудового розслідування, яке, як зазначив захисник, надіслане прокурором поза межами строку досудового розслідування. Щодо доводів прокурора про необхідність неврахування ухвали слідчого судді про скасування постанови про зупинення досудового розслідування, оскільки захисником при її оскарженні пропущено строки оскарження вказаної постанови, захисник зазначив, що копія постанови про зупинення досудового розслідування стороні захисту не направлялась, а доводи прокурора, що отримання захисником ОСОБА_11 клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 свідчить про отримання постанови про зупинення досудового розслідування є безпідставними. Крім того, захисник вказав, що прокурором не доведено факту реального оголошення підозрюваної у розшук, а посилання прокурора про ухвалення 13.09.2021 року відповідної постанови не доводить факт розшуку, оскільки прокурором не надано документів, які підтверджують направлення органу, що здійснює розшукову діяльність відповідного доручення. На підтвердження вказаного твердження, захисник зазначив, що по прибуттю на територію України, ОСОБА_9 не була затримана в аеропорту під час проходження митного контролю. Крім того, захисник звернув увагу, що в порушення вимог законодавства слідчим, вже після ухвалення постанови про зупинення досудового розслідування, проводились слідчі дії та ухвалювали процесуальні рішення, зокрема допитувались свідки, подавались клопотання про здійснення тимчасового доступу до речей та документів, про арешт майна підозрюваної, отримувались ухвали за результатами розгляду вказаних клопотань, вилучались документи та накладався арешт на майно. Просив апеляційну скаргу прокурора з доповненнями залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора з доповненнями захисниця ОСОБА_8 вказала на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Захисниця зазначила, що у процесуальній поведінці ОСОБА_9 відсутні будь-які ознаки ухилення від слідства, оскільки останньою було повідомлено сторону обвинувачення про відсутність певний час на території України, причину відсутності і дату повернення, а рішення про оголошення у розшук було прийнято без належних на те підстав. Крім того, захисниця вказала, що повістки про виклик направлялись на незрозумілі адреси, хоча слідчому була відома дійсна адреса проживання ОСОБА_9 . Крім того, органами досудового розслідування не зазначено, які заходи вживалися щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_9 , оскільки перед тим, як оголосити формально у розшук підозрювану, яка, на думку сторони обвинувачення, ухиляється від явки до слідчого, прокурора, повинні бути проведенні всі дії, спрямовані на встановлення місцезнаходження останньої. Натомість місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_9 було достовірно відомо, про що неодноразово попереджався слідчий. Однак, в постанові про зупинення досудового розслідування від 13.09.2021 відсутня сукупність фактів, не зазначено підтверджених доказів, які б свідчили про необхідність зупинення досудового розслідування. Крім того, захисниця вказала, що в порушення чинного законодавства постанова про зупинення досудового розслідування від 13.09.2021 року ОСОБА_9 не вручалася та не направлялася. Так, доводи прокурора про незаконність ухвали слідчого судді про скасування постанови про зупинення досудового розслідування у зв`язку з пропущенням строків на її оскарження, є безпідставними, оскільки відсутній факт направлення або вручення постанови слідчого про зупинення досудового розслідування, в першу чергу самій ОСОБА_9 , а тому строк на оскарження не міг бути пропущений, хоча в самій скарзі захисника ОСОБА_11 ставилося питання про поновлення строку на оскарження з огляду на саму дату постанови про зупинення. Крім того, захисниця звернула увагу, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002569 закінчився 11.12.2021, а тому всі дії вчиненні стороною обвинувачення після зазначеної дати року є такими, що вчинені поза межами строку досудового слідства. Просила апеляційну скаргу прокурора з доповненнями залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора з доповненнями підтримав, підтвердив її доводи та просив задовольнити;

обвинуваченої та її захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які апеляційну скаргу прокурора з доповненнями вважали необґрунтованою, підтримали мотиви, викладені у запереченнях захисників, просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора з огляду на таке.

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. У відповідності до п.4 ч.3 ст.219 КПК України досудове розслідування повинне бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Як обґрунтовано встановлено судом першої інстанції ОСОБА_9 11.09.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 212 КК України.

13.09.2021 року досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинене на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України.

05.10.2021 року досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлене.

Заступником Генерального прокурора України 04.11.2021 року строк досудового розслідування продовжений до трьох місяців.

20.12.2021 року прокурором прийнято рішення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування повідомлення про яке направлено стороні захисту 21.12.2021 року.

21.12.2021 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва скасовано постанову слідчого від 13.09.2021 про зупинення досудового розслідування.

Обвинувальний акт в межах даного провадження був складений, затверджений, вручений прокурором та направлений до суду 02 лютого 2022 року і надійшов до суду першої інстанції 02 лютого 2022 року.

Відповідно до ч.5 ст. 219 КПК України строк з дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки досудового розслідування, крім випадків винесення такої постанови у порядку, встановленому ст. 615 КПК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що постанова про зупинення досудового розслідування від 13.09.2021 року виносилась не у порядку ст. 615 КПК України. У зв`язку із скасуванням цієї постанови слідчим суддею строк із моменту її винесення, тобто із 13.09.2021 року, до моменту відновлення досудового розслідування, тобто до 05.10.2021 року включається до строку досудового розслідування.

Із урахуванням продовження заступником Генерального прокурора України строку досудового розслідування до трьох місяців, цей строк закінчився 11.12.2021 року. Тобто, ухвалення рішення про завершення досудового розслідування, виконання вимог ст. 290 КПК України, закінчення досудового розслідування, скерування до суду обвинувального акту та його надходження до суду відбулося після закінчення строку досудового розслідування.

Врахувавши наведене суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про закінчення строку досудового розслідування на момент надходження до суду обвинувального акту у даному кримінальному провадження, у зв`язку із чим закрив кримінальне провадження із підстав, передбачених п.10 ч.1 ст. 294 КПК України, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга прокурора не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого судом першої інстанції рішення. Посилання прокурора на відсутність підстав для врахування при обчисленні строків досудового розслідування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.12.2021 року про скасування постанови про зупинення досудового розслідування не ґрунтуються на вимогах закону. Так, необхідність врахування цієї постанови при обчисленні строку досудового розслідування прямо випливає із змісту ч.5 ст. 219 КПК України. Окрім того, системний аналіз положень п.18 ч.1 ст.3, Глав 10 і 18 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ст. 29 Конституції України дає підстави стверджувати про те, що рішення, які ухвалюються слідчими суддями відносяться до судових рішень. За змістом п.9 ч.1 ст. 129 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Наведене дає підстави стверджувати про те, що висновки, які зроблені у судовому рішенні, що набрало законної сили, є обов`язковими для врахування. Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги в частині неврахування ухвали слідчого судді від 21.12.2021 року.

На думку колегії суддів, апеляційний суд при розгляді апеляційної скарги на ухвалу суду про закриття кримінального провадження не вправі давати оцінку рішенню слідчого судді з точки зору його законності, обґрунтованості та вмотивованості, наявності підстав для провадження за наслідками якого це рішення ухвалення та щодо інших підстав, які випливають із змісту самого рішення, так і порядку його ухвалення. Зазначене випливає як із змісту положень ст. 129 Конституції України так і із положень КПК України, якими передбачається спеціальний порядок оскарження ухвал слідчого судді до суду, який вправі вирішувати зазначені вище питання.

У зв`язку із беззаперечним доведенням факту закінчення строків досудового розслідування, що є підставою для закриття кримінального провадження інші обставини, на які посилався як прокурор у апеляційній скарзі, так і захисники у запереченнях на апеляційну скаргу не мають правового значення для вирішення питання про закінчення строків досудового розслідування.

Наведене указує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0002569 від 31.12.2020 про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а у задоволенні апеляційної скарги відмовляє.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

В задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 05 червня 2025 рокупро закриття кримінального провадження № 0002569 від 31.12.2020 про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

______________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4