ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/17507/25

Провадження №1-кп/522/3082/25

10 грудня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001010, відомості про яке внесено 23.07.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.02.2025 вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна та на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України та головнокомандувача ОСОБА_5 від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону Верховного України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 14.07.2025 в період часу із 05:20 по 05:22 ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , помітивши біля стіни, що поряд із вхідними дверима парадної цього ж будинку велосипед марки «ROTEX» моделі «Corso 26"» чорного кольору, який не був пристебнутий запобіжним тросом та реалізуючи раптово виниклий, корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що його дії непомітні для сторонніх осіб, таємно викрав велосипед марки «ROTEX» моделі «Corso 26"» чорного кольору, після чого залишив місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 6062 грн. 58 коп.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі та пояснив суду, що підтримує зазначені обставини скоєння ним кримінального правопорушення, викладені в обивнувальному акті, в повному обязі. Обвинувачений показав суду, що зробив для себе належні висновки.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився із кваліфікацією вчинених ним діянь, а так само визнав всі фактичні обставини їх вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст.349 ч. 3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданим ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинене обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і ОСОБА_4 винний у його вчиненні, так як він здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є його визнання вини.

Відповідно до положень ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до приписів ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце мешкання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знов вчинив умисний, корисливий злочин в період іспитового строку, під час судового розгляду був оголошений у розшук, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений 07.02.2025 року вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75, 104 КПК України звільнений від відбування покарання, з іспитовим строком 2 роки.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Частиною 4 ст. 71 КК України передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Крім того, у випадку вчинення особою кримінального правопорушення під час іспитового строку, покарання, від якого вона була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Таким чином, звільнення від покарання з випробуванням не вважається невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового кримінального правопорушення під час іспитового строку. Вказане узгоджується із висновками Першої судової палати Касаційного кримінального суду, викладеними у постанові від 18 лютого 2025 року в справі № 369/18964/23.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

За таких обставин суд вважає за необхідне при призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 врахувати положення ч.1 ст.71 КК України.

Судом встановлено, що згідно ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 31 липня 2025 року щодо ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою його проживання, а саме: АДРЕСА_1 , строком до 29.09.2025 року, включно.

Частиною 7 ст. 72 КК України встановлено, що домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Таким чином, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_4 строк його перебування під дією запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, а саме з 31.07.2025 року по 29.09.2025 року, на підставі вимог ч. 7 ст. 72 КК України, із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, в строк покарання, призначеного судом.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_4 процесуальних витрат на користь держави за проведення судової товарознавчої експертизи № 1892 у розмірі 424 (чотириста двадцять чотири) гривні 08 (вісім) копійок.

Заходи забезпечення кримінального провадження № 0001010 - не застосовувались.

Долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

- DVD-R диск, отриманий на підставі заяви про добровільну видачу відеозапису з камер відеоспостереження з двору будинку АДРЕСА_2 , за період 14.07.2025 з 05:20 по 05:22 год. зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0001010;

- велосипед марки «ROTEX» моделі «Corso 26"» чорного кольору, який відповідно до розписки від 29.07.2025 року повернутий ОСОБА_6 , вважати повернутимналежному власнику.

Цивільний позов у кримінальному провадженні № 0001010 заявлено не було.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 8, 9,100, 118, 124, 349, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вирків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком не відбутої частини покарання за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 лютого 2025 рок, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5-ти (п`яти) років та 1-го (одного) місяця позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі вимог ч.ч. 5, 7 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк покрання, строк запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, а саме з 31.07.2025 року по 29.09.2025 року, на підставі вимог ч. 7 ст. 72 КК України, із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази:

- DVD-R диск, отриманий на підставі заяви про добровільну видачу відеозапису з камер відеоспостереження з двору будинку АДРЕСА_2 , за період 14.07.2025 з 05:20 по 05:22 год. зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0001010;

- велосипед марки «ROTEX» моделі «Corso 26"» чорного кольору, який відповідно до розписки від 29.07.2025 року повернутий ОСОБА_6 , вважати повернутим належному власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0001010 на користь держави за проведення судової товарознавчої експертизи №1892 у сумі 424 (чотириста двадцять чотири) гривні 08 (вісім) копійок.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1