Справа № 304/1358/24 Провадження № 1-кп/304/102/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000145 від 16 жовтня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Порошково Перечинського району Закарпатської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з початковою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого (має на утриманні чотирьох малолітніх дітей), громадянина України, у силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 15 жовтня 2023 року близько 13.00 год, знаходячись на території домогосподарства АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин підійшов до ОСОБА_6 та умисно наніс останньому по одному удару по лівому передпліччю, лівій нозі та спині, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому передпліччі, садна на верхній третині лівої гомілки та синця на спині справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою судді від 03 червня 2024 року через невідповідність даних обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, дане кримінальне провадження призначено до судового розгляду з викликом усіх учасників кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 382 КПК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження просив закрити.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вказане клопотання підтримав, вказав, що наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з вказаної підстави йому відомі, проти закриття кримінального провадження стосовно нього не заперечує.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання сторони захисту не заперечив, погоджуючись, що строки притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності сплили.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, однак його представник адвокат ОСОБА_7 направив до суду заяву, в якій просив розглянути обвинувальний акт без їх участі, та прийняти законне і справедливе рішення.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що клопотання обвинуваченого та його захисника підлягає до задоволення виходячи з такого.

Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, яке згідно зі ст. 12 цього Кодексу відноситься до проступку.

Визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

Частиною першою статті 49 КК встановлено диференційовані строки давності, тривалість яких є пропорційною тяжкості кримінального правопорушення й суворості покарання.

Вказана позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року в справі № 735/1121/20.

Відтак зазначена норма встановлює строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку (за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі) і до дня набрання вироком законної сили пройшли два роки.

Як роз`яснено в п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК.

Так само у постанові від 25 лютого 2021 року у справі № 192/3301/16-к Верховний Суд підкреслив, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

З обвинувального акту видно, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, було вчинене ним 15 жовтня 2023 року, та який у свою чергу згідно зі ст. 12 діючого кримінального Закону відноситься до кримінального проступку, а відтак на час судового розгляду справи сплив, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України дворічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Будь які дані, які б вказували на те, що обвинувачений ухилявся від досудового слідства та суду в матеріалах справи відсутні.

Таким чином суд, за наявності згоди ОСОБА_4 на закриття кримінального провадження, враховуючи позицію сторони обвинувачення, прийшов до висновку про необхідність звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, що передбачена ч.1 ст. 125КК України, та закриття відносно нього кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

При цьому суд враховує правову позицію, що була висловлена Верховним Судом у постанові ККС ВС від 18 лютого 2025 року у справі № 712/8174/23 (провадження № 51-2807км24), за якою положення ст. 49 КК України не передбачають дискреції суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за наявності законних підстав. Якщо провадження закривається на підставі закінчення строків давності за ініціативою та згодою особи, суд не може і не повинен констатувати факт її вини.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування даного кримінального провадження та розгляду справи у суді не обирався, на даний час клопотання про його обрання суду не подано, отже питання щодо такого судом не розглядається.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. 49 КК України,ст. 284 ч. 2, 286, 288, 369, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання сторони захисту задовольнити.

ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 цього Кодексу звільнити у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Копію ухвали суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 7, 8 ст. 376 КПК України.

.

Головуючий:ОСОБА_1