Житомирський апеляційний суд
Справа №285/4/26 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/35/26
Категорія ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року

Житомирський апеляційний суд

у складі головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні справу № 285/4/26 за апеляційною скаргою представника СТОВ «Батьківщина» адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 02.01.2026, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою представника СТОВ «Батьківщина» адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність посадової особи органу поліції,

ВСТАНОВИВ:

У апеляційній скарзі представник СТОВ «Батьківщина» адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та направити скаргу на новий розгляд до суду першої інстанції. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що слідчий суддя невірно застосував вимоги ст.303 КПК України та дійшов помилкового висновку про те, що бездіяльність слідчого, яку він оскаржує, вже була предметом оскарження в іншій справі. Вказує, що слідчому судді у своїй скарзі від 01.01.2026 оскаржував не бездіяльність по невнесенню відомостей до ЄРДР, а саме постанову дізнавача від 30.12.2025 про відмову у задоволенні клопотання від 28.12.2025 в порядку ст. 220 КПК України у вже відкритому провадженні. Клопотання дізнавачу стосувалося зазначення фабули кримінального правопорушення в витягу з ЄРДР, у скарзі слідчому судді від 01.01.2026 була, зокрема, вимога про скасування постанови дізнавача у вже внесеному кримінальному провадженні. Тому, оскільки слідчий суддя не визначився належним чином з предметом оскарження, то це призвело до невірного тлумачення суті скарги, безпідставного висновку слідчого судді про тотожність скарг та відмову у відкриття провадження. Просив ухвалу слідчого судді скасувати та направити справу на повторний розгляд.

Представник ТОВ «БАТЬКІВЩИНА» - адвокат ОСОБА_5 в судове засідання в режимі відеоконференції не з`явився у зв`язку з неможливістю взяти участь в засіданні через проблеми зі зв`язком. У письмовій заяві до суду просив розглядати справу без його участі та підтримав апеляційну скаргу.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

За наведених обставин, суд вважає можливим розглядати справу без участі осіб, що не з`явилися, в порядку письмового провадження, на підставі ч.4 ст. 405, 406 КПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою представника СТОВ «Батьківщина» адвоката ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов висновку, що останнім повторно подано скаргу на дії чи бездіяльність слідчого, яка вже була предметом розгляду слідчим суддею, а також відмова у зміні кваліфікації, здійснена у формі постанови від 30.01.2025, не підлягає оскарженню слідчого судді, а тому відсутні підстави для відкриття провадження.

З вказаними висновками слідчого судді колегія суддів погоджується.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Зокрема, здійснення слідчим суддею судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у разі їх порушення діями, бездіяльністю та рішеннями слідчого на досудовому розслідуванні, регламентовано положеннями ст. ст. 303-307 КПК України та забезпечується механізмом оскарження учасниками кримінального провадження на досудовому провадженні визначених ст. 303 КПК України рішень, дій та бездіяльності слідчого та прокурора у кримінальному провадженні слідчому судді.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.

Також, ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування.

Так, відповідно до п.п.1, 7. ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Згідно матеріалів справи, 03.12.2025 представником СТОВ «БАТЬКІВЩИНА» було подано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 214 КПК України, відомості про що не були внесені до ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Звягельського районного суду Житомирської області від 22.12.2025 було задоволено відповідну скаргу представника СТОВ «БАТЬКІВЩИНА» на бездіяльність слідчого, та зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою від 03.12.2025.

26.12.2025 було зареєстровано кримінальне провадження № 0000341 з первинною кваліфікацією за ст. 356 КК України.

28.12.2025 представником СТОВ «БАТЬКІВЩИНА» подано клопотання на підставі ст. 220 КПК України в межах даного кримінального провадження, в якому заявник просив змінити (доповнити) первинну кваліфікації діяння.

30.12.2025 дізнавачем винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання заявника про зміну кваліфікації діяння у кримінальному провадження.

01.01.2026 представником СТОВ «БАТЬКІВЩИНА» подано скаргу на бездіяльність слідчого. У скарзі було заявлено вимогу про визнання дій дізнавача щодо відмови у задоволенні клопотання про зміну кваліфікації незаконними, скасування постанови дізнавача від 30.12.2025 та зобов`язання орган досудового розслідування внести до ЄРДР відомості з додатковою кваліфікацією діяння, згідно заяви від 03.12.2025.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 02.01.2026 по скарзі представника СТОВ «БАТЬКІВЩИНА» відмовлено у відкритті провадження, оскільки бездіяльність по невнесенню відомостей до ЄРДР за заявою від 03.12.2025 вже була предметом розгляду та скаргу було задоволено, а крім того, відмова в задоволенні клопотання, яке було розглянуто дізнавачем 30.12.2025, не входить до переліку тих, які можуть бути оскаржені до слідчого судді в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України.

Тобто вбачається, що клопотання скаржника в порядку ст. 220 КПК України про зміну кваліфікації у кримінальному провадженні було розглянуто у встановлені строки, дізнавач здійснив належне процесуальне реагування на це клопотання - виніс постанову від 30.12.2025, як того вимагає ч. 2 ст. 220 КПК України.

Відмова у задоволенні клопотання оформлена постановою, не може розцінюватися як бездіяльність дізнавача, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк (п.1 ч.1ст. 303 КПК України).

В свою чергу, пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що до слідчого судді може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Однак, така процесуальна дія, як зміна правової кваліфікації з одного складу кримінального правопорушення на інший не є слідчою дією в розумінні вимог КПК України, тому процесуальне рішення, яким відмовлено у задоволенні клопотання представника СТОВ «БАТЬКІВЩИНА», не може бути оскарженим до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України.

Можливість оскарження такого рішення на досудовому провадженні не передбачена, оскільки перелік слідчих (розшукових) дій наведений в главі 20 КПК України і до вказаного переліку зміна правової кваліфікації кримінальних правопорушень - не відноситься.

Такі висновки кореспондуються і з узагальненнями ВСС України «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року, №9-49/0/4-17, у якому було зауважено, що п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому.

Тобто висновок слідчого судді, що в цій частині скарги від 01.01.2026 провадження не підлягає відкриттю є обгрунтованими.

Щодо вимоги скарги від 01.01.2026 про зобов`язання дізнавача прийняти процесуальне рішення по внесенню відомостей до ЄРДР з додатковою кваліфікацією, то слід зазначити наступне.

Як передбачено ч. 1 ст. 36 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Порядок внесення відомостей до ЄРДР регламентований статтею 214 КПК України та Положенням про ЄРДР, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020).

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 5 статті 214 КПК України до ЄРДР вносяться короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. З цими вимогами узгоджуються приписи Положення про ЄРДР, з огляду на які до реєстру вносяться відомості про, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Пункт 5 частини 5 статті 214 КПК України містить поняття «попередня правова кваліфікація». Це свідчить про те, що кваліфікація не є статичною, це динамічний процес, який у цьому аспекті розпочинається з правової кваліфікації, яка є саме попередньою і яка, зокрема, у ході ефективного досудового розслідування може зазнавати змін з урахуванням розширення можливостей для сторони обвинувачення встановити дійсні обставини відповідної події. Так, на початку досудового розслідування наявний лише обмежений обсяг відомостей про події. У ході досудового розслідування кількість, обсяг та якість виявлених відомостей збільшуються, і на момент завершення досудового розслідування справи відповідний суб`єкт кваліфікації повинен володіти всіма суттєвими, необхідними й достатніми даними про скоєне діяння (поведінку).

Здійснення судового контролю з боку слідчого судді за діями дізнавача, прокурора щодо правильності правової кваліфікації (у тому числі попередньої кваліфікації при внесенні відомостей заяви про кримінальне правопорушення до ЄРДР) на етапі досудового розслідування до повідомлення особи про підозру КПК не передбачено.

Самостійне визначення особою у заяві про злочин наявності певної статті КК України та бажаної кваліфікації кримінального правопорушення не може автоматично свідчити про те, що було вчинено саме це кримінальне правопорушення. Крім того, дізнавач, слідчий, прокурор не зобов`язані вносити відомості до реєстру у точній відповідності зі змістом заяви в частині обраної заявником правової кваліфікації.

Той факт, що кримінальне провадження № 0000341 за заявою від 03.12.2025 було зареєстроване, свідчить про можливість (й обов`язок сторони обвинувачення) подальшого збирання доказів у цьому провадженні, що, у свою чергу, не виключає можливості подальшого уточнення правової кваліфікації кримінального правопорушення, у тому числі й до правової кваліфікації, яку заявник вважає правильною.

Із іншим повідомленням про вчинення злочину в порядку ст. 214 КПК України, крім звернення від 03.12.2025, представник ТОВ «БАТЬКІВЩИНА» не звертався, бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 03.12.2025 вже була предметом належного розгляду слідчим суддею. Тому на даний час відсутня відповідна бездіяльність, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, а чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено порядку повторного зобов`язання слідчого, дізнавача або прокурора внесення за тією ж самою заявою про вчинення кримінального правопорушення відомостей до ЄРДР або змінити формулювання вже здійсненої дії щодо внесення відомостей до ЄРДР.

Враховуючи наведене вище, вимоги скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «БАТЬКІВЩИНА», не ґрунтуються на положеннях ч. 1 ст. 303 КПК України та не належать до компетенції слідчого судді загального місцевого суду і не відносяться до питань, регламентованих главою 26 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, яка відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та про залишення ухвали слідчого судді від 02.01.2026 без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника СТОВ «Батьківщина» адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 02.01.2026 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 02.01.2026, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою представника СТОВ «Батьківщина» адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність посадової особи органу поліції, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.01.2026 року.

Судді