Справа № 464/7481/25
пр.№ 1-кп/464/584/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2025 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження №0000330 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки м.Львова, українки, громадянки України, одруженої, не працюючої, має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, востаннє: 18 листопада 2024 року вироком Сихівського районного суду м.Львова за ч.1 ст.309 КК України до 2 років 6 місяців пробаційного нагляду, покарання не відбула,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.389 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 , будучи 21 лютого 2025 року належним чином ознайомлена з вироком Сихівського районного суду міста Львова від 18 листопада 2024 року та неодноразово попередженою працівниками Сихівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області про кримінальну відповідальність за порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду, маючи умисел на ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, будучи ознайомлена із умовами відбування покарання, ігноруючи обов`язки встановлені судом, без поважних на те причин не працевлаштувалась та без жодного попередження не з`явилась в органи пробації для реєстрації, чим ухилилась від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнала повністю, дала пояснення, аналогічні пред`явленому обвинуваченню. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки усіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 в судовому засіданні доведена повністю і її дії необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.389 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд враховує що останньою вчинено кримінальний проступок.

Суд також враховує особу обвинуваченої ОСОБА_7 , яка раніше судима вироком Сихівського районного суду м.Львова від 18 листопада 2024 року до покарання 2 роки 6 місяців пробаційного нагляду, покарання не відбула, одружена, має неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, на обліках у психо-, наркологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно. Обставинами, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої та активне сприяння розкриттю проступку. Відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, суд дійшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі у межах санкції інкримінованої її статті КК України.

Санкцією ч.3 ст.389 КК України передбачено покарання обмеження волі на строк до 3 (трьох) років.

В той же час, відповідно до положень ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується, зокрема, до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 має неповнолітню дитину, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої, серії НОМЕР_1 .

Враховуючи те, що ОСОБА_7 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.3 ст.389 КК України під час відбування покарання у виді пробаційного нагляду за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 18 листопада 2024 року та має дитину віком 4 роки, беручи до уваги положення ч.3 ст.61 КК України, з огляду на те, що санкцією ч.3 ст.389 КК України передбачено покарання, яке не може бути застосоване до ОСОБА_7 , а отже, у цьому конкретному випадку вона має бути звільнена від покарання на підставі ч.1 ст.74 КК України, а вирок Сихівського районного суду м.Львова від 18 листопада 2024 року необхідно виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої у даному кримінальному провадженні не обирався. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.3 ст.389 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.74 КК України ОСОБА_9 звільнити від покарання, передбаченого ч.3 ст.389 КК України.

Невідбуте покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 18 листопада 2024 року у виді 2(двох)років пробаційного нагляду виконувати самостійно.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_10