УХВАЛА

про накладення арешту на майно

29 вересня 2025 рокуСправа № 495/7415/25
Номер провадження 1-кс/495/1962/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И Л А:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 29.09.2025 надійшло клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001341 від 28 вересня 2025 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні

Слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001341 від 28.09.2025 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.09.2025 приблизно о 23.20 годині невстановлена особа чоловічої статі, знаходячись на тротуарній частині поруч з гаражем біля будинку АДРЕСА_1 , де знаходився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосувавши фізичне насилля, яке виразилося в нанесенні ударів ногами та руками по різним частинам тіла та погрожуючи застосуванням ножа відносно ОСОБА_5 , в результаті чого останньому спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна лівого перелпліччя, садна лівого коліна, забій лівої стінки тулуба, забій носу, заволодів належним йому мобільним телефоном марки «iPhone 11» в чохлі, після чого з викраденим майном зник з місця вчинення злочину.

В ході проведення слідчо-розшукових та оперативних заходів було встановлено, щодо вчинення вищезазначеного правопорушення причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При проведенні слідчо-розшукових дій, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання майна, яке було здобуте у результаті його вчинення (рятування майна), виявлення та збереження речей, що використовується під час вчинення злочину і мають значення для досудового розслідування, а також містять відомості, які будуть використані як докази у даному кримінальному провадженні, на підставі ст. 233 ч. 3 КПК України, 28.09.2025 року було проведено обшук у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де напередодні перебував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено:

-складний ніж чорного кольору з коричневим дерев`яним руків`ям;

-складний ніж чорного кольору з гравіюванням та лезом чорного кольору.

На підставі відповідної постанови слідчого від 28.09.2025 вилучені під час проведення обшуку речі, визнано речовими доказами та долученні до матеріалів кримінального провадження.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно, має суттєве значення для проведення подальшого об`єктивного, повного та неупередженого досудового розслідування, з метою збереження речових доказів та призначення та проведення відповідних судових експертиз слідчий просив клопотання задовольнити.

Позиції сторін та явка учасників

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 не з`явилися, клопотання підтримали з підстав викладених у ньому, просили задовольнити.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Мотивація суду

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу вимог ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001341 від 28 вересня 2025 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено:

-складний ніж чорного кольору з коричневим дерев`яним руків`ям;

-складний ніж чорного кольору з гравіюванням та лезом чорного кольору.

На підставі відповідної постанови слідчого від 28.09.2025 вилучені під час проведення обшуку речі, визнано речовими доказами та долученні до матеріалів кримінального провадження.

На виконання частини першої ст.171КПК України слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою збереження тих об`єктів, які мають статус речового доказу, збереження таких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності, для запобігання змінам, знищенню та відчуженню для збереження речових доказів у кримінальному провадженні та проведення відповідних експертиз та після проведення необхідних слідчих дій.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним ст.ст. 98, 167 КПК України. Окрім того, наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки є речовим доказом. Зазначене свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що з метою збереження речових доказів застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, та з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення речей, на підставі чого слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001341 від 28 вересня 2025 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України задовольнити.

Накласти арешт на:

-складний ніж чорного кольору з коричневим дерев`яним руків`ям;

-складний ніж чорного кольору з гравіюванням та лезом чорного кольору.

Заборонити

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7