Дата документу 29.09.2025
Справа № 334/7968/25
Провадження № 1-кс/334/2417/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення слідчого відділу Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001780 від 19.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України про арешт майна,

У С Т А Н О В И В:

26.09.2025 до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого відділення слідчого відділу Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001780 від 19.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 18.09.2025 року о 08:13 до Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області надійшло звернення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що його мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 сім днів тому пішла з місця проживання та до теперішнього часу не повернулася.

Під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , окрім іншого, вилучено:

- простирадло з дивану з нашарування речовини бурого кольору;

- наволочку з подушки;

- плед з дивану.

24.09.2025 слідчим відділення слідчого відділу Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій областівинесено постанову про визнання речовим доказом вказаного майна.

Наразі виникла необхідність у проведені відповідних судових експертиз за вищевказаними вилученими об`єктами, з метою встановлення обставин зникнення ОСОБА_6 , так як на вилучених предметах можуть безпосередньо міститися біологічні сліди, виявлення яких матиме суттєве значення для встановлення важливих обставин злочину, тому вони є, насамперед, речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Розгляд клопотання, щодо накладення арешту на зазначений транспортний засіб, має першочергове значення і зволікання у його розгляді може створити реальну загрозу зміни або знищення слідів кримінального правопорушення, а також унеможливлює добування інших доказів.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що предмети які були вилучені в ході обшуку, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та є доказами фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Клопотання слідчого оформлено відповідно до ст. 171 КПК України та погоджено прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 .

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій підтримав доводи свого клопотання та просив задовольнити з підстав вказаних у клопотанні.

Згідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Так, згідно положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

18.09.2025 року до Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області надійшло звернення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що його мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 сім днів тому пішла з місця проживання та до теперішнього часу не повернулася.

Слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001780 від 19.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Під час проведення обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді №334/7968/25 від 23.09.2025 року, за адресою: АДРЕСА_1 , окрім іншого, вилучено:

- простирадло з дивану з нашарування речовини бурого кольору;

- наволочку з подушки;

- плед з дивану.

24.09.2025 слідчим відділення слідчого відділу Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій областівинесено постанову про визнання речовим доказом вказаного майна.

Кримінальне правопорушення кваліфікується за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України.

Вказане майно, вилучене під час обшуку від 24.09.2025 за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовими доказами та передані до камери схову ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на простирадло з дивану з нашарування речовини бурого кольору; наволочку з подушки; плед з дивану, вилучені під час обшуку від 24.09.2025 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1