Справа № 456/2260/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/883/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 вересня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , останнє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, одруженої, на утриманні малолітня дитина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючої, раніше неодноразово судимої, востаннє вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.07.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, і призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком та покарання, призначеного вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 липня 2025 року, визначено ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання 5 (п`ять) років 7 (сім) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирішено питання речових доказів, цивільного позову.

Згідно вироку суду, 04 березня 2025 року близько 16 год. 10 хв. ОСОБА_7 знаходилася у приміщенні магазину ТОВ «Епіцентр К» «Епіцентр Експрес» за адресою: м. Стрий Львівської області, вул. Успенська, 10-А, де в неї виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна, що знаходилось на торгових стелажах магазину.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, повторно, із корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з торгових стелажів магазину реле напруги марки «Zubr D2-40, (max 40A, 8800ВА) у кількості 2 шт., вартість одного реле 1252,50 гривень (без ПДВ), загальною вартістю 2505,00 гривень (без ПДВ), пристрій для очищення води (зворотноосмотична мембрана RO-75GPD) в кількості 1 шт. вартістю 1066,66 гривень (без ПДВ), а всього таємно викрала майна, що належить ТОВ «Епіцентр К», на загальну суму 3571,66 гривень (без ПДВ).

Після цього ОСОБА_7 викрадене майно заховала у рюкзак, пройшла повз каси, не розплатившись за товар, вийшла з магазину та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинила ТОВ «Епіцентр К» матеріальні збитки на загальну суму 3571,66 гривень (без ПДВ).

Окрім цього, 07 березня 2025 року в обідній період часу, точної години в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 знаходилася у приміщенні гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К» м. Стрий, що за адресою: вул. О.Ольжича, 18, м. Стрий Львівської області, де в неї виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна, що знаходилось на торговому стелажі гіпермаркету.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, повторно, із корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з торгових стелажів гіпермаркету відпарювач ручний марки «PHILIPS STH7060/80» у кількості 1 шт. вартістю 4165,83 гривень (без ПІДВ).

Після цього ОСОБА_7 викрадене майно заховала під верхній одяг, в який була одягнута, пройшла повз каси, не розплатившись за товар, вийшла з магазину та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_10 спричинила ТОВ «Епіцентр К» матеріальні збитки на суму 4165,83 гривень (без ПДВ).

Окрім цього, 07 березня 2025 року близько 17 години 50 хвилин ОСОБА_7 знаходилася у приміщенні магазину ТОВ «Епіцентр К» «Епіцентр Експрес» за адресою: м. Стрий Львівської області, вул. Успенська, 10-А, де у неї виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна, що знаходилось на торгових стелажах магазину.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з торгових стелажів магазину відпарювач ручний марки «PHILIPS STH7060/80» в кількості 1 шт. вартістю 4165,83 гривень (без ПДВ), бритву електричну марки «PHILIPS S5885/10» в кількості 1 шт. вартістю 4832,50 гривень (без ПДВ), а всього таємно викрала майна, що належить ТОВ «Епіцентр К», на загальну суму 8998,33 гривень (без ПДВ).

Після цього ОСОБА_7 викрадений відпарювач ручний марки «PHILIPS STH7060/80 заховала під верхній одяг, а викрадену бритву електричну марки «PHILIPS S5885/10 заховала у рюкзак, пройшла повз каси, не розплатившись за товар, вийшла з магазину та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_10 спричинила ТОВ «Епіцентр К» матеріальні збитки на загальну суму 8998,33 гривень (без ПДВ).

Окрім цього, 07 березня 2025 року близько 19 години 15 хвилин ОСОБА_7 знаходилася у приміщенні магазину ТОВ «Епіцентр К» «Епіцентр Експрес» за адресою: м. Стрий Львівської області, вул. Успенська, 10-А, де в неї виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна, що знаходилось на торгових стелажах магазину.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, повторно, із корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з торгових стелажів магазину тример марки «Philips OneBlade Pro 360 QP6542/15» в кількості 1 шт. вартістю 2915,83 гривень (без ПДВ), бритву електричну марки «PHILIPS S5885/10» в кількості 1 шт. вартістю 4832,50 гривень (без ПДВ), а всього таємно викрала майна, що належить ТОВ «Епіцентр К», на загальну суму 7748,33 гривень (без ПДВ).

Після цього ОСОБА_7 викрадену бритву електричну марки «PHILIPS S5885/10» заховала у рюкзак, викрадений тример марки «Philips OneBlade Pro 360 QP6542/15» заховала під верхній одяг, в який була одягнута, пройшла повз каси, не розплатившись за товар, вийшла з магазину та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинила ТОВ «Епіцентр К» матеріальні збитки на загальну суму 7748,33 гривень (без ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_7 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

На вказаний вирок заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.09.2025 стосовно ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком та покарань, призначених вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.07.2025 та вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 29.05.2025, призначити ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років. Зараховувати в строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання, відбуте частково за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 29.05.2025.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання - з 26.03.2025.

У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що, судом першої інстанції 01.09.2025 засуджено ОСОБА_7 за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, вчинені 04.03.2025, 07.03.2025, і призначено їй покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком та покарання, призначеного вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 липня 2025 року, визначено ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 7 місяців. Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, неповно дослідив відомості про судимості обвинуваченої, що мають значення для правильного призначення покарання та визначення початку строку відбування покарання.

Зокрема, суд першої інстанції призначаючи остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, врахував покарання за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.07.2025 та визначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 7 місяців, початок строку відбування якого визначив з моменту приведення вироку до виконання.

Водночас з наявної в матеріалах кримінального провадження довідки про судимості обвинуваченої ОСОБА_7 вбачається, що її засуджено вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 29.05.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до цього покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначену вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.02.2025, та остаточно визначено покарання - 5 років 1 місяць позбавлення волі. Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту затримання - з 26.03.2025. Покарання за вказаним вироком при визначенні ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України не було враховане.

Відтак, при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України слід було врахувати не лише покарання за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.07.2025, а й покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 29.05.2025 та початок строку відбування покарання за цим вироком - з 26.03.2025, зарахувати частково відбуте покарання за вироком суду від 29.05.2025, чого судом першої інстанції не було зроблено, внаслідок чого допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, не застосовано у повній мірі закон, який підлягає застосуванню.

Обвинувачена ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить залишити вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 вересня 2025 року без змін. У вчиненому вона визнала винуватість та щиро розкаялась. Просить приєднати їй вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 29.05.2025 року та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 8 місяців. Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання з 26.03.2025 року.

Також просить змінити відбування покарання на військову службу в лавах ЗСУ у відповідності до ст. 616 КПК України, просить врахувати, що має освіту медичної сестри.

Заслухавши доповідь головуючого, виступ прокурора ОСОБА_8 , пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали вимоги своїх апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 дотримано.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглядалось судом першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки ОСОБА_7 визнала винуватість, відтак суд першої інстанції обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за наведених у вироку суду обставин, та правильність кваліфікації її дій є вірним та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується і не може бути оскаржено.

Щодо призначеного судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання, то слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до позиції, висловленої у постанові Верховного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № № 205/7091/16-к (№ 51 - 1532 км 19), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Так, колегією суддів встановлено, що вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.07.2025 ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Вищевказані кримінальні правопорушення ОСОБА_7 вчинила до ухвалення вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.07.2025, який набув законної сили та ніким не оскаржувався.

Колегія суддів не погоджується із доводами апелянтів про те, що слід врахувати вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 29.05.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України , яким ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до цього покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначену вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.02.2025, та остаточно визначено покарання - 5 років 1 місяць позбавлення волі. Відтак, при розгляді даної справи по суті суд першої інстанції не володів достовірними та достатніми даними про засудження ОСОБА_7 Шевченківським районним судом м. Львова від 29.05.2025 року, а відтак був позбавлений можливості оцінити такі дані. Окрім того вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 29.05.2025 року мав бути врахований вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.07.2025, чого зроблено не було та вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.07.2025 набув законної сили та ніким не оскаржувався.

Покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 29.05. 2025 року ОСОБА_7 , слід врахувати в процесі виконання покарання у відповідності до ст. 539 КПК України, оскільки при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України таке не було враховане.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов відного переконання, що обвинуваченій ОСОБА_7 слід призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України.

При призначенні покарання, суд першої інстанції належним чином врахував усі конкретні обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_11 кримінального правопорушення, яке, згідно положення ст. 12 КК України, є тяжким злочином, характеризуючі дані на обвинувачену, яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, на обліках у психо-, наркологічному диспансерах не перебуває, не працює, одружена, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття обвинуваченої, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 15 листопада 2023 року справа N641/1067/23, суд першої інстанції дійшов вірного переконання, що необхідною і достатньою мірою покарання для перевиховання обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів може бути покарання у виді позбавлення волі, оскільки її виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_7 та заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 не підлягають задоволенню, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування норм кримінального закону, що могли б бути підставами для скасування вироку суду першої інстанції, не встановлено, вирок суду першої інстанції є законним, вмотивованим та обґрунтованим, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.09.2025 щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_7 та заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 без задоволення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою - у той самий строк з дня отримання копії такого рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4