СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження ЄРДР № 0001880 від 06 жовтня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Романьки Чернігівської області, українка, гр-ка України, освіта середня спеціальна, заміжня, має на утриманні одну неповнолітню та одну малолітню дитину, чоловіка з другою групою інвалідності, не працює, перебуває у декретній відпустці, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 , судима 05 жовтня 2022 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 5 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років, з конфіскацією майна, яке не відбула, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_5 , інші учасники - потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 (на момент вчинення протиправних дій мала прізвище ОСОБА_9 , яке змінено на ОСОБА_8 згідно із свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 , про що 12 серпня 2023 року складено відповідний актовий запис № 250), маючи судимість за крадіжку, з метою власного збагачення, створюючи враження ділової людини, яка нібито має право на зайняття адвокатською діяльністю та надання правничої допомоги, хоча не мала наміру та можливості виконувати взяті на себе зобов?язання, повторно шляхом обману заволоділа чужим майном потерпілих за таких обставин.

Так, 27 вересня 2023, ОСОБА_8 , дізнавшись, що гр-н ОСОБА_6 має проблеми з розподілом майна під час розірвання шлюбу, представившись адвокатом ОСОБА_10 , вирішила з корисливих мотивів здобути необхідні для задоволення власних потреб грошові кошти потерпілого ОСОБА_11 , заволодівши ними шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 29 вересня 2023 року ОСОБА_8 домовившись про зустріч з ОСОБА_12 , прибула до приміщення супермаркету «Ашан» за адресою: м. Київ, вул. Івана Дзюби, 17, та у період часу з 14 год. по 18 год. 40 хв., представляючись адвокатом ОСОБА_13 (свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю Серії ДП № 2962 від 10 серпня 2015 року, видане Радою адвокатів у Дніпропетровській області), запропонувала ОСОБА_14 юридичну допомогу, яку оцінила в суму 20 000 грн., на що ОСОБА_6 погодився та перерахував грошові кошти у сумі 20 000 грн. зі своєї карти «МоnоВаnк» № НОМЕР_2 на карту «ОщадБанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_15 . У такій спосіб ОСОБА_8 , використовуючи неправдиві дані про себе та надаючи електроні документи на чуже ім`я, повторно заволоділа шляхом обману чужими грошовими коштами у сумі 20 000 грн., якими у подальшому розпорядилася на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_14 майнову шкоду на цю суму. При цьому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_8 перестала виходити на зв`язок, обіцяних юридичних послуг потерпілому не надала.

Крім цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, представляючись адвокатом, який надає юридичну допомогу з оформлення пенсії за інвалідністю та земельних ділянок для військовослужбовців, запропонувала гр-ну ОСОБА_16 юридичну допомогу в інтересах сина останнього, яку оцінила в загальну суму 50 000 грн., на що ОСОБА_7 погодився та різними транзакціями в різні дні перерахував кошти на карту «Пумб» № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_8 , а саме:

-09 вересня 2025 року - з карти «Пумб» № НОМЕР_5 , яка належить його дружині ОСОБА_17 у сумі 25 000 грн.;

-14 липня 2025 року - з карти «Пумб» № НОМЕР_6 , яка належить його дружині ОСОБА_17 у сумі 5 000 грн.;

-15 липня 2025 року - з карти «Пумб» № НОМЕР_6 , яка належить його дружині ОСОБА_17 у сумі 5 000 грн.;

-19 липня 2025 року - з власної карти «ПриватБанк» № НОМЕР_7 у сумі 15 075 грн.

Вказаними коштами на загальну суму 50 075 грн. ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, розпорядилася на власний розсуд, при цьому перестала виходити на зв`язок, юридичних послуг з оформлення пенсії та земельної ділянки як для військовослужбовця потерпілому в інтересах його сина не надала. У такий спосіб, ОСОБА_8 , використовуючи неправдиві дані про себе та надаючи електроні документи на чуже ім`я, повторно заволоділа шляхом обману чужими грошовими коштами у сумі 50 075 грн., чим завдала потерпілому ОСОБА_16 майнову шкоду на вказану суму.

Допитана обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні визнала у повному обсязі, щиро покаялась і надала показання, які відповідають всім викладеним вище обставинам вчиненого шахрайства, пояснивши таке.

Через скрутне матеріальне становище, маючи дівоче прізвище ОСОБА_18 , яке змінено на ОСОБА_19 після одруження, будучи засудженою за крадіжку, створюючи враження адвоката, статус якого не мала, повторно шляхом обману заволоділа чужим майном потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_20 .

Так, 29 вересня 2023 року, представляючись адвокатом ОСОБА_10 , запропонувала ОСОБА_21 юридичну допомогу, яку оцінила в суму 20 000 грн., на що ОСОБА_21 погодився та перерахував вказані кошти зі своєї карти на її банківську карту, якими вона розпорядилася на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_21 майнову шкоду, при цьому, перестала виходити на зв`язок, обіцяних юридичних послуг потерпілому не надала.

Крім того, повторно, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, представляючись адвокатом, запропонувала гр-ну ОСОБА_22 юридичну допомогу, яку оцінила в загальну суму 50 000 грн., на що ОСОБА_22 погодився та різними транзакціями в різні дні перерахував кошти на її банківську на загальну суму 50 075 грн. Вона, ОСОБА_8 , розпорядилася цими коштами на власний розсуд, при цьому перестала виходити на зв`язок, юридичних послуг потерпілому також не надала.

Як також уточнила ОСОБА_8 , на даний час вона у добровільному порядку відшкодувала потерпілому ОСОБА_21 на суму 2 500 грн і буде у подальшому відшкодовувати шкоду.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_8 29 вересня 2023 року та протягом липня 2025 року повторно заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме грошовими коштами, що завдало потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_16 матеріальної шкоди на суми 20 000 грн. та 50 075 грн., відповідно, а тому всі ці дії обвинуваченої кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_8 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який згідно із ст. 12 КК України є нетяжким, дані про особу винуватої, яка неодноразово судима, проте належних висновків для себе не зробила та продовжила свою злочинну діяльність корисливого спрямування, за місцем проживання характеризується задовільно, має утриманців, сама перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в її осудності. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільно частково відшкодувала заподіяну матеріальну шкоду, погодившись з цього приводу з прокурором та потерпілим. Обставин, що обтяжує покарання, не встановлено.

Суд виключає з даних про особу обвинуваченої відомості про її судимості за вироками Деснянського районного суду м Києва від 02.04.2010 року за ч. 3 ст. 185 КК України, яким її було засуджено до позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, а також Солом`янського районного суду м. Києва від 26.05.2014 року, яким її було засуджено за ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 358 КК України до остаточного покарання в порядку ст. 70 КК України у виді штрафу 1 700 грн., оскільки у першому випадку іспитовий строк закінчився, а у другому - сплачено штраф, що вказує на те, що вона за цими вироками вважається особою, яка не має судимості (ст. 89 КК України).

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, стан здоров`я обвинуваченої, а також думку потерпілого ОСОБА_11 , який просив надати шанс обвинуваченій відшкодувати шкоду, суд у даному конкретному випадку вважає за можливе виправлення ОСОБА_8 тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому призначає їй покарання у виді позбавлення на мінімальний строк в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, не вбачаючи підстав для застосування правил ст. 75 КК України, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є гуманним, справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею та іншими особами нового кримінального правопорушення.

Остаточне покарання ОСОБА_8 має бути призначено з урахуванням правил ст. 71 КК України із застосуванням принципу часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком, оскільки вона вчинила злочин після ухвалення вироку Оболонського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2022 року, не відбуте покарання за яким - 7 (сім) років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_23 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за якою призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підстави ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком ОСОБА_3 покарання частково приєднати невідбуте нею покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2022 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років та 1 (один) місяць, з конфіскацією майна.

Початок відбування покарання рахувати з дня приведення даного вирку до виконання.

Запобіжний захід - домашній арешт - залишити без зміни в межах дії ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 12 грудня 2025 року.

Речові докази після набрання вироком законної сили - зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_24