Справа № 642/544/25
Провадження № 1-кп/642/288/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001737 від 02.12.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, одруженої, із середньою освітою, не працюючої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

будучи достеменно обізнаною про введення військового стану починаючи з 24.02.2022р. строк дії якого в подальшому продовжувався у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015р. ОСОБА_5 , 01.12.2024р. о 18 год. 30 хв., знаходячись в магазині «Аврора», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Холодногірська, 11, побачила, на стелажі з товаром мобільний телефон Samsung Galaxy S22 Ultra в чохлі фіолетового кольору, який належить потерпілій ОСОБА_6 , в цей час у ОСОБА_5 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, розуміючи та усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю спостереження за нею з боку третіх осіб та тим, що потерпіла ОСОБА_6 , відійшла від стелажу, на якому залишила свій мобільний телефон, викрала зі стелажу мобільний телефон Samsung Galaxy S22 Ultra, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №11281 від 23.12.2024 р. становить 17293 грн. 86 коп., який знаходився в чохлі фіолетового кольору, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 11281 від 23.12.2024, становить 230 грн.50 коп., після чого вийшла з приміщення магазину, звернувши на свою користь викрадене майно та в подальшому розпорядилася на власний розсуд.

Своїми протиправними умисними діями ОСОБА_5 завдала потерпілій ОСОБА_6 , майнову шкоду на загальну суму 17 524 грн. 36 коп.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України визнала повністю, щиро покаялась, попросила у потерпілої вибачення та пояснила, що 01.12.2024р. у вечірній час зайшла до магазину «Аврора», де на стелажі побачила мобільний телефон, який вирішила забрати. Так, вона забрала вказаний мобільний телефон, пройшлася між рядами та покинула магазин. 04.12.2024р. до неї приїхали працівники поліції, яким вона одразу віддала телефон. Вказала, що викрала мобільний телефон для власного користування. Заявлені позовні вимоги не визнала, вказуючи, про відсутність грошей.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 01.12.2024р. вона разом зі своєю дитиною прийшли до магазину «Аврора», де весь час перебування біля неї ходила обвинувачена ОСОБА_5 . Так, біля стелажа із товарами для тварин вона поклала на стелаж свій мобільний телефон і взяла до рук корм для тварин та помітила, що відсутня її дитина. Вона почала гукати свою дитину і в цей час відволіклась від свого мобільного телефону. Коли її дитина відгукнулась, вона одразу помітила, що її мобільний телефон зник. Так, вона одразу покликала працівників магазину і вони почали шукати її телефон, а потім переглядати відеозапис, після чого стало зрозуміло, що його викрала ОСОБА_5 . Заявлені позовні вимоги підтримала в повному об`ємі та просила їх задовольнити. Матеріальну шкоду обґрунтувала висновком проведеної у справі товарознавчої експертизи та довідками про відновлення банківських карток. Моральну шкоду обґрунтувала тим, що є волонтеркою. Так, до мобільного телефону було прив`язано декілька банківський карток, які після вищевказаних подій потрібно було поновлювати, що є не безкоштовним та надала відповідну квитанцію. Крім цього, її життя було змінене, у зв`язку з чим їй було необхідним звертатися до лікарні.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним в повному обсязі дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються, визнавши необхідним у судовому засіданні допитати обвинувачену, потерпілу та вивчити дані, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_5 .

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 ч.4 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно, оскільки вона своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При визначенні обвинуваченій ОСОБА_5 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, данні про її особу.

Обставини, які відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 - є щире каяття у скоєному злочині.

Обставин, які відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обтяжують покарання судом- не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_5 покарання, у межах санкції інкримінованої статті, а саме у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, дані які характеризують особу обвинуваченої, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відношення до скоєного злочину, щире каяття, обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, вартість викраденого підсудними майна та його значимість для потерпілого, а також те, що в результаті протиправних дій обвинуваченої тяжких наслідків не настало, наявність у обвинуваченої двох неповнолітніх дітей, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_5 можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням до неї положень ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 на час судового провадження не обирався.

В ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_6 заявила цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у сумі 18224 грн. 36 коп. та моральної шкоди в сумі 50000 грн.

Згідно з положеннями ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого.

Матеріальна шкода підтверджується в повному обсязі матеріалами справи, а саме висновком судово товарознавчої експертизи та виписками про вартість перевипуску карток.

Однак, враховуючи, що в суму матеріального збитку входить вартість викраденого мобільного телефону, який суд вважає необхідним повернути потерпілій, то сума матеріальної шкоди має бути зменшеною. Отже позовні вимоги потерпілої про стягнення з обвинуваченої матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених вимог щодо розміру моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 1177 ЦК, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. При цьому потерпіла особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 1, 3 ст. 23 ЦК).

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб; може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ (смерті).

У постанові від 5 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 Об`єднана палата КЦС зазначила, що зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Також у цій постанові ОП КЦС зазначила, що відбувається такий розподіл тягаря доказування: а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц дійшла висновку, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

При вирішені позовів про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачам моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Виходячи з положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Згідно ч.3 зазначеної статті моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, так як потерпіла зазнала неповоротних змін у своєму укладі житті, що вплинуло на стан здоров`я і самопочуття та глибину фізичних і моральних страждань, їх тривалість, а тому суд доходить до переконання, що 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди буде відповідати принципу розумності.

Витрати по кримінальному провадженню на залучення експерта складають 3029 грн. 12 коп.

Питання про речові докази суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 337, 370, 371, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки протягом іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Накладений арешт на майно згідно ухвали слідчого судді від 11.12.2024р. скасувати.

Мобільний телефон чорного кольору ТМ «Samsung Galaxy S22 Ultra» - повернути потерпілій ОСОБА_6 як їй належний.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави на відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта в розмірі 3030 (три тисячі тридцять) грн.

Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 600 грн., які пов`язані з відновлення та перевипуском банківських карток, а також суму моральної шкоди у розмірі 5000 грн., а всього на загальну суму 5600 (п`ять тисяч шістсот) гривень.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Холодногірський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 2 ст.394КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженій та прокурору.

Головуючий: