Справа № 643/6894/25
Провадження № 1-кп/643/826/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025

Салтівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воскресенівка, Богодухівського району, Харківської області, громадянина України, українця, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

31.03.2925, приблизно о 06:10 годин, ОСОБА_5 , керував технічно справним автомобілем «ВАЗ 2107», р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності останньому, та рухався по вул. Гвардійців Широнінців, зі сторони вул. Василя Стуса, в напрямку пр. Ювілейний, в місті Харків.

Під час руху по автодорозі, а саме в районі перехрестя вулиці Гвардійців Широнінців та пр. Ювілейний, в м. Харків, водій ОСОБА_5 , діючи необережно, грубо порушив вимоги п. 8.7.3. е), п. 8.10 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- п. 8.7.3. ПДР України «Сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, v тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух;

- п. 8.10. ПДР України « у разі подання, світлофором (крім реверсивного) або регулювальником, сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія). дорожнім знаком 5.69 , якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним, переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів

та наближаючись до регульованого пішохідного переходу, який регулюється світлофорними об`єктами, при увімкненні червоного сигналу світлофора не зупинив керований ним автомобіль «ВАЗ 2107», р.н. НОМЕР_1 , перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), внаслідок чого допустив наїзд на пішоходку ОСОБА_7 , яка переходила проїжджу частину автодороги, справа наліво, відносно його руху, по регульованому пішохідному переходу та яка за наслідками події отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Після чого, водій ОСОБА_5 , уїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди, порушуючи вимоги п.2.10. а); в), згідно з якими:

п. 2.10 «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов язаний»:

- а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди:

- є) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Згідно з висновком комплексної експертизи матеріалів, засобів звукозапису, . відеозапису та судово-автотехнічної експертизи дії водія автомобіля «ВАЗ 2107», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , не відповідали вимогам п. 8.7.3. е), п. 8.10 Правил дорожнього руху України та знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо- транспортної події.

Згідно висновку судово-медичної експертизи, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди - пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала закритий перелом нижньої третини лівої стегнової КІСТКИ ЗІ зміщенням, ЯКИЙ ВІДНОСИТЬСЯ до категорії середнього ступеня тяжкості.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням із потерпілою та відшкодуванням завданої матеріальної та моральної шкоди.

Потерпіла ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні надала до суду розписку, в якій зазначила, що претензій у неї до обвинуваченого не має, обвинувачений відшкодував їй завдану злочином шкоду у розмірі 75 000 грн.

Представник потерпілої просив суд закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та відшкодуванням їй шкоди у повному обсязі. Зазначив суду, що він діє на підставі ордеру без обмеження повноважень, потерпіла в силу свого віку не може прибути до суду та особисто висловити свою думку, однак запевнив суд, що потерпіла не заперечує проти закриття провадження у зв`язку з примиренням з обвинуваченим, він підтверджує передачу коштів потерпілій, які вона отримала від обвинуваченого особисто.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив, що практика склалась так, що присутність потерпілої у судовому засіданні є необхідною під час вирішення питання про закриття кримінального провадження, крім того долучив до матеріалів судового провадження документи про речові докази та процесуальні витрати, просив вирішення дане питання на розсуд суду.

Обвинувачений у судовому засіданні підтвердив, що він дійсно відшкодував потерпілій завданій збитки у вказаній сумі та примирився з потерпілою, просив суд закрити кримінальне провадження щодо нього, про наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому було роз`яснено.

Захисник обвинуваченого також підтримав своє клопотання про закриття кримінального провадження просив його задовольнити з вищевказаних підстав.

Суд, вислухавши думку прокурора, представника потерпілої, обвинуваченого та його захисника,дослідивши матеріали кримінального провадження, зазначає наступне.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статті 285-286 КПК України передбачають, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачені звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

У підготовчому судовому засіданні під час розгляду клопотання встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності про що свідчить надана прокурором вимога щодо наявності або відсутності судимостей; примирився з потерпілою та відшкодував завдану шкоду, що підтверджується заявою потерпілої; не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час подій, що йому інкриміновано, що підтверджується обвинувальним актом та матеріалами справи про відсутність даних щодо вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Представник потерпілої просив суд звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою та відшкодуванням збитків, що підтверджується розпискою написано потерпілою власноручно.

Обвинувачений також просить суд про закриття відносно нього кримінального провадження за ст. 46 КК України.

Судом роз`яснено що закриття за ст. 46 КК України носить нереабілітуючий характер і обвинувачений з цим погодився.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до необережного нетяжкого злочину.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подане в підготовчому судовому засіданні клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності, з урахуванням думки потерпілої, обвинуваченого та добровільного волевиявлення сторін підлягає задоволенню та обвинуваченого ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження закрити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_5 та МТСБУ залишити без розгляду.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Що стосується накладеного арешту, то суд дійшов висновку про те, що згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України про скасування арешту, який накладений на автомобіль марки «ВАЗ 2107», р.н. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_3 , ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 10.04.2025 року.

Речовий доказ - автомобіль марки «ВАЗ 2107», р.н. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , що знаходиться на майданчику тимчасово утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків. вул. Бучим, 107-А - повернути власнику ОСОБА_5 .

Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. 122, 124 КПК України.

Керуючись ст. 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України- закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_5 та МТСБУ залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за проведену судову експертизу № СЕ-19/121-25-8570-ІТ від 21.04.2025 року у сумі 7 131,20 грн. та судову експертизу № КСЕ-19/121-25/8567 від 18.04.2025 року у розмірі 13 371 гривню стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Арешт на речовий доказ, а саме на автомобіль марки «ВАЗ 2107», р.н. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_3 , накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 10.04.2025 року - скасувати.

Речовий доказ - автомобіль марки «ВАЗ 2107», р.н. НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , що знаходиться на майданчику тимчасово утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків. вул. Бучим, 107-А - повернути власнику ОСОБА_5 .

Речовий доказ - 2 диски DVD-R Verbatium залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений та проголошений 22.12.2025 року о 16.45.

Суддя - ОСОБА_1