УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 21.08.2025 за №0001321, за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.7 ст.111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2025 до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з Запорізької обласної прокуратури надійшов вказаний обвинувальний акт.

Ухвалою суду від 16.09.2025 призначено підготовче судове засідання.

Крім того, 16.09.2025 до суду надійшло клопотання прокурора Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який первісно обраний на строк до 06.10.2025.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.31 КПК України судове провадження за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_6 здійснюється колегіальним складом суду.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 зазначив, що вказане кримінальне провадження підсудно Хортицькому районному суду м.Запоріжжя, підстав для повернення обвинувального акту прокурору, для закриття кримінального провадження чи його зупинення немає. Просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду у закритому судовому засіданні з метою нерозголошення відомостей про свідків, які є співробітниками поліції і виїхали з тимчасово окупованої території України, та забезпечення їх безпеки.

Також підтримав заявлене клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, мотивуючи його тим, що ризики, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу не змінились та не відпали. Останній наразі обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України за фактом добровільного зайняття посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окуповані території України, за що передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років, був затриманий співробітниками СБУ під час втечі, у зв`язку з чим з метою уникнення відповідальності може переховуватись від суду, в т.ч. шляхом виїзду за межі м.Запоріжжя та території України. Також обвинувачений може знищити, сховати, спотворити будь-які речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин даного кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, має усталені зв`язки із представниками збройних формувань держави-агресора рф, не має усталених соціальних зв`язків на підконтрольній Україні території. Інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти вказаним ризикам. До того ж законом не передбачено можливості застосування до осіб, які обвинувачуються у вчиненні вказаного злочину, інших запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечували проти призначення справи до судового розгляду в закритому судовому засіданні, а також проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. Інших клопотань не заявили.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд встановив, що вказане кримінальне провадження підсудно Хортицькому районному суду м.Запоріжжя, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, немає, у зв`язку з чим кримінальне провадження слід призначити до судового розгляду колегіальним складом суду за участю сторін.

Крім того, за клопотанням прокурора, враховуючи характер інкримінованого ОСОБА_6 обвинувачення, суд вважає необхідним на підставі ч.2 ст.27 КПК України здійснювати судовий розгляд вказаного кримінального провадження в закритому судовому засіданні з метою забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, зокрема свідків, та запобігання розголошенню відомостей про них.

Згідно з ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.3,8 Конституції України, ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до ст.176,177,183,ч.1 ст.194 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім того, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

За змістом ст.199 КПК України суд, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування відповідного запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим. Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що певні обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

При цьому, відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 - 114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 437 - 442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так, наразі ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, яке є особливо тяжким злочином і за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років.

Виходячи з практики ЄСПЛ, сама по собі тяжкість злочину та суворість можливого покарання не можуть бути безумовною підставою для тримання особи під вартою, однак є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.

Крім того, стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Дане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, тому на цій стадії провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

В даному випадку суд вважає, що клопотання прокурора містить достатньо даних для висновку про причетність обвинуваченого ОСОБА_6 до інкримінованого йому злочину.

Також суд враховує, що ризиком є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами «поза розумним сумнівом».

В даному випадку суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, на цей момент обвинувачується у вчиненні в умовах воєнного стану особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України за фактом добровільного зайняття посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території України, має певні особисті зв`язки з представниками збройних формувань держави-агресора рф. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 зареєстрований в смт.Михайлівка Василівського р-ну Запорізької області, яке наразі є тимчасово окупованою територією України, постійного місця мешкання та усталених соціальних зв`язків в м.Запоріжжі чи на підконтрольній території України не має, відомостей про наявність у нього утриманців, стабільних джерел доходу, незадовільний стан здоров`я суду не надано. Також після відкриття матеріалів кримінального провадження обізнаний про місце проживання свідків сторони обвинувачення.

Вказані обставини, на думку суду,свідчать про наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого ОСОБА_6 переховуватись від суду, впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інші кримінальні правопорушення, які на даний час не змінилися та не відпали. Вказані ризики є актуальними та достатньо високими, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Разом з тим, продовження існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, - можливість обвинуваченого знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, прокурором не доведено.

Жодних обставин, які б вказували на реальність та високий ступень ймовірності вчинення обвинуваченим таких дій, за умови перебування зібраних письмових та електронних доказів у володінні сторони обвинувачення, прокурором не наведено та судом не встановлено.

Крім того, відповідно до ст.178 КПК України суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, дані про його особу - вік, відсутність постійного місця проживання на підконтрольній території України, відсутність відомостей про міцність його соціальних зв`язків, майновий стан та стан здоров`я, а також те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності та з урахуванням характеру його протиправної поведінки існує ризик її продовження.

Суд вважає, що за вищевказаних обставин більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам.

При цьому, суд враховує, що під час дії воєнного стану до особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.111-1 КК України, за наявності зазначених в ст.177 КПК України ризиків застосовується запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою.

Також суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, а характер та ступінь тяжкості діяння, в якому він обвинувачується, сукупність вказаних вище обставин однозначно свідчать про наявність на даний момент конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі судом не встановлено.

Таким чином, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідпродовжити до 2-х місяців, задовольнивши тим самим клопотання прокурора повністю.

Керуючись ст.2,176-178,183,194,199,314-316 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.7 ст.111-1 КК України призначити до судового розгляду колегіальним складом суду у закритому судовому засіданні у приміщенні Хортицького районного суду м.Запоріжжя на 07 жовтня 2025 року 10:40годин за участю сторін.

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою задовольнити повністю.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізьке СІЗО» до 2-х місяців, тобто до 28 листопада 2025 року включно.

Ухвала суду в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягомп`яти днів з дня її оголошення. В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

29.09.2025