ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2874/25 Справа № 210/4148/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Металургійного районного суду м. Кривого Рогу від 08 липня 2025 року у кримінальному провадженні №0000408 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, без постійного місця реєстрації, раніше судимого:

- 03.10.2000 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 17, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України до на 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільненого 15.11.2002 року з Куряжскої ВК Харківської області за ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 07.11.2002 року за ст. 53 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 18 днів;

- 19.01.2004 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільненого 05.03.2005 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 12 днів;

- 05.10.2006 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільненого 11.07.2011 року з Дніпропетровської ВК № 89 по відбуттю строку покарання;

- 12.03.2012 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільненого 09.02.2015 року умовно-достроково, на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 9 днів;

- 27.06.2018 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст.1 85 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;

- 17.12.2018 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі. Звільненого 19.06.2020 з ДУ «ДУВП (№4)» по відбуттю покарання;

- 03.03.2021 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років та 3 місяців позбавлення волі;

- 19.09.2023 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі. Звільнененого 29.01.2024 року по відбуттю строку покарання;

- 13.11.2024 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки;

- 28.02.2025 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 126 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції:

Вироком Металургійного районного суду м. Кривого Рогу від 08 липня 2025 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання по даному вироку частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13.11.2024 року і остаточно призначено до відбування 5 (п`ять) років 2 місяці позбавлення волі.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28.02.2025 року, згідно якого ОСОБА_8 засуджений за ст. 126 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних розмірів доходів громадян, ухвалено виконувати самостійно.

Виріщено питання щодо початку строку відбування покарання та запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 ; долі речових доказів; стягнення з ОСОБА_8 витрат на залучення експерта.

Вказаним вироком суду 1-ї інстанції встановлено, що ОСОБА_8 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, однак не пізніше 25.04.2025 року об 11 год. 35 хв. та у невстановленому місті і невстановлений спосіб, незаконно придбав без передбаченого законом дозволу запали УЗРГМ в загальній кількості 6 штук, корпуси гранат Ф-1 в загальній кількості 7 штук, 295 одиниць патронів калібру 5,45 мм, 440 одиниць патронів калібру 7,62 мм та реактивну протитанкову гранату РПГ-26, які визначив для себе, як боєприпаси, вибухові пристрої та вибухові речовини.

Після чого, ОСОБА_8 , діючи умисно, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, вирішив залишити їх собі та переніс їх за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим почав незаконно їх зберігати з метою подальшого їх збуту.

25.04.2025 близько об 11 год. 36 хв. ОСОБА_8 , знаходячись неподалік безномерного гаражу поряд з багатоповерховим будинком, розташованим за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Домнобудівників, буд.6, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут боєприпасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв із корисливих мотивів, діючи умисно, в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою КМУ від 12.10.1992 № 576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, під час проведення негласних (слідчих) розшукових дії аудіо, -відеоконтроль особи та контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, яку здійснював у якості «покупця» ОСОБА_10 , незаконно збув ОСОБА_10 запали УЗРГМ в загальній кількості 6 штук, корпуси гранат Ф-1 в загальній кількості 7 штук та 295 одиниць патронів калібру 5,45 мм, отримавши від ОСОБА_10 , в якості оплати за збут бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, імітаційні засоби - грошові кошти в сумі 40 600,00 гривень, а саме 203 купюри номіналом по 200 гривень (серія та номер ТА 2122890), з написом на кожній «імітаційний засіб», які були заздалегідь оглянуті та передані ОСОБА_10 для проведення оперативної закупки.

25.04.2025 близько об 11 год. 37 хв. ОСОБА_8 неподалік безномерного гаражу поряд з багатоповерховим будинком, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Домнобудівників, буд. 6, затримано безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому, під час проведення особистого обшуку у ОСОБА_8 за резинкою поясу одягнених на ньому штанів, виявлено поліетиленовий пакет із вмістом імітаційних засобів - грошових коштів в сумі 40 600,00 грн., а саме 203 купюри номіналом по 200 гривень (серія та номер ТА 2122890) з написом на кожній «імітаційний засіб».

Крім того, 25.04.2025 р. у період часу з 12 год. 29 хв. по 12 год. 57 хв. під час проведення огляду місця події, поблизу місця затримання ОСОБА_8 , виявлено та вилучено поліетиленовий пакет із вмістом запалів УЗРГМ в загальній кількості 6 штук, корпусів гранат Ф-1 в загальній кількості 7 штук та 295 одиниць патронів калібру 5,45 мм. Вказане вилучене майно є:

- конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відносяться до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху;

- уніфікованим запалом ручних гранат, модернізований типу УЗРГМ промислового виготовлення, який відносяться до категорії вибухових пристроїв придатний для здійснення вибуху.

У поєднанні штатним способом надані на дослідження предмети, утворюють оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1 промислового виготовлення, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху.

Також під час проведення дослідження встановлено, що вилучені об`єкти є:

- 6 конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини, а саме шість споряджених корпусів осколкових оборонних ручних гранат Ф-1, промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин та придатні для здійснення вибуху;

- 4 уніфікованими запалами ручних гранат, модернізований типу УЗРГМ промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових пристроїв та придатні для здійснення вибуху;

- 1 уніфікованим запалом ручних гранат, модернізований типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, який відносяться до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху.

Вилучені патрони у кількості 295 одиниць, є боєприпасами 5,45 мм, проміжними патронами центрального бою зразка 1974 року до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм (автоматична вогнепальна зброя системи Калашникова калібру 5,45). Патрони виготовлені промисловим способом та до стрільби придатні.

Крім того, 25.04.2025 в період часу з 13:43 години до 14:12 години, проведено санкціонований обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 де було виявлено та вилучено: металевий цинк в якому 440 патронів калібру 7,62, предмет зовні схожий на РПГ.

Згідно проведених експертних досліджень, патрони у кількості 440 одиниць, вилучені в ході обшуку є боєприпасами 7,62 мм, гвинтівковими патронами зразка 1908 року, призначеними до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: гвинтівок зразку 1891/30 рр., самозарядних гвинтівок зразка 1940 року, «СВТ», «СВД», карабінів зразка 1938 та 1944 рр.. кулеметів «ДП», «ПК», «ПКМ». Патрони виготовлені промисловим способом та до стрільби придатні.

Також, згідно висновку експерта наданий на дослідження предмет є промислово виготовленою реактивною протитанковою гранатою РПГ-26. Надана на дослідження реактивна протитанкова граната РПГ-26 придатна для здійснення вибуху і відноситься до категорії бойових припасів.

Вище перелічені бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав за місцем свого фактичного мешкання, без передбаченого законом дозволу, з метою збуту.

Дії ОСОБА_8 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками носіння, зберігання, придбання, збут бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 та кваліфікації його дій за ч. 1 ст.263 КК України та обраного за цією нормою покарання, просить вирок Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 08 липня 2025 року в частині призначеного покарання скасувати через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та ухвалити апеляційним судом в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання за даним вироком часткового приєднати невідбуту частину покарання за вироками Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.11.2024 року та Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.02.2025 року, та остаточно призначити Попову МС до відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяців та штрафу в розмірі 50 неоподаткованих розмірів доходів громадян, що становить 850 гривень, які виконувати самостійно. В решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначив, що при призначенні обвинуваченому покарання судом 1-ї інстанції у порушення вимог ст. 71 КК України, не призначено покарання за сукупністю трьох вироків, а лише ухвалено про самостійне виконання вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.02.2025 року до самостійного виконання, тобто судом не було застосовано вимоги ст. 71 КК України, які підлягали застосуванню.

Позиції сторін в суді :

Прокурор під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу прокурора підтримав в повному обсязі з підстав, наведених в апеляційній скарзі прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора.

Висновки суду:

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з вироку суду, судовий розгляд було проведено за процедурою, передбаченою ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведення винуватості та кваліфікації дій ОСОБА_8 , які в апеляційній скарзі не оскаржуються, у відповідності з нормами ч. 2 ст. 394, ст. 404 КПК України в апеляційному порядку не перевіряються.

Прокурор в апеляційній скарзі не оспорює встановлені судом 1-ї інстанції фактичні обставини, кваліфікацію дій обвинуваченого та обране судом за ч. 1 ст. 263 КК України покарання. А ставить питання про незаконне не застосування судом правил ст. 71 КК України до обох попередніх вироків щодо обвинуваченого, оскільки нове кримінальне правопорушення ОСОБА_8 вчинив до відбуття ним покарання за попередніми вироками Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2024 року та Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2025 року, а не лише вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2024 року. Тобто судом не було застосовано вимоги ст. 71 КК України, які підлягали застосуванню.

Таким чином, з огляду на приписи ч. 1 ст. 394 КПК України, прокурор вправі оспорювати в апеляційному порядку вирок суду 1-ї інстанції, що переглядається, з підстав, зазначених у апеляційній скарзі.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За матеріалами провадження вбачається, що ОСОБА_8 вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2024 року було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки (а.с. 219-220 том 1).

Крім того, ОСОБА_8 вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2025 року було засуджено за ч. 1 ст. 126 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (а.с. 222-223 том 1). За повідомленням Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_8 перебуває на обліку з 06.01.2025 року за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2024 року та з 06.05.2025 року за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2025 року. Станом на 13.05.2025 року уповноважений орган з питань пробації не отримував документа про сплату штрафу (а.с. 216 том 1).

На теперішній час вказаний штраф ОСОБА_8 не сплачено.

Оскарженим вироком суду 1-ї інстанції встановлено, що ОСОБА_8 вчинив нове кримінальне правопорушення 25 квітня 2025 року, тобто під час іспитового строку, встановленого попереднім вироком, та при не виконаному покаранні у виді штрафу за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

За приписами ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

За правилами ч. 3 ст. 72 КК основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю кримінальних правопорушень і сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду неодноразово наголошував у постановах, що у разі засудження особи за кримінальне правопорушення, вчинене у період іспитового строку за попереднім вироком, визначеним у порядку статей 75, 79, 104 КК, та призначення покарання, яке згідно із ч. 3 ст. 72 КК за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, має застосувати вимоги ст. 71 КК і визначити за сукупністю вироків таке остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. У такому випадку суд визначає остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком і покарання за новим вироком та ухвалює рішення про їх самостійне виконання.

Окрім цього касаційним судом сформована стала практика про те, що у випадку вчинення особою кримінального правопорушення під час іспитового строку, покарання, від якого вона була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Тобто звільнення від покарання з випробуванням не вважається невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового кримінального правопорушення під час іспитового строку.

Наведений підхід відображено у постановах від 15 липня 2025 року у справі № 462/7107/24, від 07 травня 2025 року у справі № 522/15810/22, від 14 вересня 2021 року у справі № 127/25037/17, від 30 вересня 2021 року № 641/5122/19, від 21 травня 2019 року у справі № 266/3940/16-к, від 14 серпня 2019 року № 127/4760/18, від 17.08.2021 року (справа № 185/10985/19) та постанові Обєднаної палати Верховного Суду від 06.12.2021 року у справі N 243/7758/20 (провадження N 51-113кмо21).

Проте, суд 1-ї інстанції при визначенні остаточного покарання ОСОБА_8 за сукупністю вироків застосував правила ч. 1 ст. 71 КК України лише щодо вироку Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.11.2024 року. Та в порушення вимог ст. ст. 71, 72 КК України лише зазначив про самостійне виконання вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.02.2025 року в частині штрафу, не застосувавши положення ст. 71 КК України.

Таким чином, вказані положення ст. ст. 71, 72, 78 КК України, які підлягали застосуванню, не були застосовані судом 1-ї інстанції при ухваленні оскарженого вироку, у зв`язку із чим оскаржений вирок в частині призначення остаточного покарання підлягає скасуванню у зв`язку із незастосування судом закону про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню.

Оскільки, застосування положень ст. 71 КК України тягне за собою необхідність застосування більш суворого покарання, то відповідно до вимог ст. 420 КПК України скасовуючи оскаржений вирок суду 1-ї інстанції в частині призначення покарання, апеляційний суд вважає за необхідне в цій частині ухвали свій вирок.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора, тому його апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404-409, 414, 418-420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 08 липня 2025 року відносно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати.

Визнати ОСОБА_8 виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 72 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2024 року та вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2025 року, та остаточно за сукупністю вироків обрати ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці та штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, який виконувати самостійно.

В решті вирок Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 08 липня 2025 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Строк покарання у виді позбавлення волі обчислювати зі дня звернення цього вироку до виконання.

В строк відбування покарання ОСОБА_8 зарахувати час перебування під вартою з 25 квітня 2025 року по день набрання вироком законної сили.

Копії вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4