Справа № 720/2240/25
Провадження № 1-кп/720/165/25
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

23 вересня 2025 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за можливе призначити справу до судового розгляду.

Одночасно, просив продовжити обвинуваченому на два місяця строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, покладених на нього при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави.

Захисник просив повернути обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті не зазначені інші обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які фактично організували вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 злочину. Крім цього, інкриміновані обвинуваченому дії не відповідають встановленим досудовим слідством обставинам, що підтверджується зібраними стороною обвинувачення доказами.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників підготовчого засідання, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дослідивши клопотання учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду по справі з наступних підстав.

Дане кримінальне провадження підсудне Новоселицькому районному суду Чернівецької області відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України.

Обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України та поверненню прокурору не підлягає.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження за обвинувальним актом відносно обвинуваченого до судового розгляду.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Одночасно, обвинуваченому слід продовжити на два місяця строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, покладених на нього при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави ухвалою слідчого судді Новоселицького районного суду від 11 серпня 2025 року, оскільки ризики зазначені в ухвалі слідчого судді не припинилися на даний час.

Вирішуючи клопотання захисника про повернення прокурору обвинувального акту як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, суд виходить з того, що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, визначено частиною 2 ст. 291 КПК України, до яких належать: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно (ч. 3 ст. 291 КПК України).

Крім цього, згідно з ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Оскільки повернення обвинувального акту є правом, а не обов`язком суду, то підставою для повернення обвинувального акта не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити, чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення дотрималася вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Так, поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

Верховний Суд в своїх роз`ясненнях, зокрема в постанові Великої Палати від 11 липня 2019 року у справі № 537/1035/16-к, пояснив, що обвинувачення в кримінальному провадженні це сукупність доказів та юридичних аргументів, зібраних та висунутих прокурором (або в певних випадках потерпілим) з метою доведення вини особи та кваліфікації її дій за певними статтями Кримінального кодексу. Зміст обвинувачення визначає межі судового розгляду.

Таким чином, саме прокурор формує обвинувачення. Суд може вказати, до якої відповідальності слід притягнути особу, але не може самостійно визначати, хто саме вчиняв правопорушення, оскільки це є завданням правоохоронних органів (поліції, прокуратури) на стадії досудового розслідування.

Приписами статті 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Тим самим, суд не вбачає підстав для повернення обвинувального акту у зв`язку із тим, що на думку сторони захисту в обвинувальному акті не зазначені інші обвинувачені, які на переконання сторони захисту також вчинили інкримінований обвинуваченому злочин, оскільки вказані особи не притягуються до кримінальної відповідальності у даному провадженні.

Щодо тверджень сторони захисту про недолік викладу фактичних обставин в обвинувальному акті, то суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. В обвинувальному акті, зокрема, зазначається виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України). Саме сформульованим обвинуваченням визначаються межі судового розгляду (ч. 1 ст. 337 КПК України).

Тобто, визначення способу та обсягу викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті належить до дискреційних повноважень прокурора. Адже виключно прокурор уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. При цьому кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг.

Вказана позиція кореспондується з правовою позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 03.07.2019 року по справі № 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якої кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Доводи сторони захисту щодо викладеного в обвинувальному акті обвинувачення фактично стосуються питання доведеності вини або невинуватості особи. Водночас, таке питання не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні з огляду на мету цієї стадії та вичерпний перелік повноважень суду під час її проведення. Вирішення такого питання можливе виключно за результатами судового розгляду та на підставі дослідження і оцінки наданих суду доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314-316, 369, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч. 3 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 02 жовтня 2025 року о 13 годині 30 хвилин в залі судових засідань Новоселицького районного суду Чернівецької області.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати наступних учасників кримінального провадження: прокурора, захисника та обвинуваченого.

Продовжити строк виконання обов`язків під час виконання запобіжного заходу у вигляді застави ОСОБА_5 на два місяця, а саме з 06 жовтня 2025 року по 06 грудня 2025 року, зокрема:

- прибувати до суду із встановленою ним періодичністю;

- не відлучатися з Чернівецького району Чернівецької області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Участь прокурора є обов`язковою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: