Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження 1-кп/641/309/2025 Справа № 553/6019/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м.Харків

Слобідський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові об`єднані кримінальні провадження за №0001156 від 07.10.2022 та за №0001163 від 20.10.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-16.07.2015 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.01.2018 на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 2 місяці 12 днів,-

-29.08.2024 року Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309 КК України, до одного року обмеження волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік; Ухвалою Слобідського районного суду м.Харкова від 23.09.2025 звільнено від покарання у звязку з закніченням іспитового строку.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 13.10.2021 близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходячись неподалік зупинки міського транспорту «Комунальний ринок» по проспекту Байрона (колишній пр-т Героїв Сталінграду) в м. Харкові, помітив раніше знайомого йому ОСОБА_5 , у якого ОСОБА_4 попросив мобільний телефон для здійснення дзвінка.

У той же час, ОСОБА_5 , надав ОСОБА_4 свій мобільний телефон «Samsung Galaxy А12 3/32 GB (SM-A125F)» та довіряючи останньому, відразу відволікся для купівлі пляшки води у кіоску біля зупинки міського транспорту «Комунальний ринок».

У свою чергу після отримання телефону ОСОБА_5 та розуміючи, що останній відволікся та за його діями ніхто не спостерігає, у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_5 .

Так, 13.10.2021 близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись неподалік зупинки міського транспорту «Комунальний ринок» по проспекту Байрона (колишній пр-т Героїв Сталінграду) в м. Харкові, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, утримуючи при собі мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А12 3/32 GB (SM-A125F)», який належав ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю пильності з боку потерпілого та сторонніх осіб, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 3044 гривні.

Крім того, в кінці серпня 2022 року точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем мешкання своєї знайомої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , де під час розмови йому стало відомо про необхідність ремонту мобільного телефону останньої, в ході бесіди у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, шляхом зловживання довірою запропонував ОСОБА_6 допомогти з ремонтом її телефону, на що потерпіла погодилась та добровільно передала ОСОБА_4 мобільний телефон «Samsung Galaxy S10+ 512 GB» вартість якого згідно висновку експерта становить 13875,00 грн. Далі, ОСОБА_4 , отримавши у такий спосіб мобільний телефон, насправді не маючи наміру повертати його, з місця вчинення злочину зник, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим самим спричинив матеріальний збиток ОСОБА_6 на суму 13875,00 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся в скоєному та зазначив, що дійсно він здійснив крадіжку мобільного телефона у ОСОБА_5 та шляхом обману заволодів мобільним телефоном ОСОБА_6 , у період та при обставинах, встановленими обвинувальними актами.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень, пояснюють мотиви скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Потерпіла ОСОБА_6 до суду не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Матеріали справи містять заяву потерпілої про розгляд кримінального провадження за її відсутності, де також зазначено про її згоду на розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, прокурором до суду надано актовий запис № 7831 від 17.08.2022, згідно якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи, що ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) вчинена повторно, а також за ч.2 ст. ст.190 КК України, тобто - як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою( шахрайство), вчинене повторно.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 раніше судимий, не працює, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Частиною 1 ст.69-1 КК України встановлено, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

При призначенні покарання ОСОБА_4 в межах санкції кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, суд враховуює ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, конкретні обставини справи.

Також, при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_7 скоїв дані кримінальні правопорушення до вчинення кримінального правопорушення, за яким його було засуджено вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 29.08.2024 року за ч.1 ст.309 КК України та за яким його було звільнено від відбування покарання на підставі ст.75 КК України. За вказаним вироком ОСОБА_7 відбув покарання повністю, нових кримінальних правопорушень та адміністративних правопорушень не вчиняв, у зв`язку з чим суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

У зв`язку з тим, що обвинувачений скоїв декілька кримінальних правопорушень, ні за одне із яких він засуджений не був, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за правилами ч.1 ст. 70 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Арешти, що накладенні на тимчасово вилучено майно, відповідно до ухвал слідчих суддів Ленінського районного суду м.Полтава від 18.10.2022 та Комінтернівського районного суду м.Харкова від 26.10.2021, підлягають скасуванню.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. 122, 124 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 ( ТРИ ) роки.

-за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2( ДВА) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3( ТРИ ) роки.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нове кримінальне правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз №СЕ19/121-21/23930-ТВ від 28.10.2021 року в сумі 514 грн. 86 коп. та №СЕ19/121-21/13377-ТВ від 20.10.2022 року в сумі 755 грн. 12 коп., а всього підлягає стягненню 1269 грн.98 коп.

Арешти, що накладенні на тимчасово вилучено майно, відповідно до ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.10.2021, а саме на мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A12», синього кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , в справному стані, який належить потерпілому ОСОБА_8 , 03.12.1990 року, а також відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Полтави, а саме на мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy S10+», imeil: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , в корпусі золотого кольору та коробку з-під вказаного мобільного телефону, в якій знаходиться гарантійний талон та інструкція з експлуатації, власником якого є ОСОБА_6 - скасувати.

Речові докази:

- Мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy S10+», imeil: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , в корпусі золотого кольору, коробку з-під вказаного мобільного телефону та гарантійний талон, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - вважати повернутими за належністю;

-Інструкцію з експлуатації мобільного телефону ТМ «Samsung Galaxy S10+» повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- Мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A12», синього кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 - вважати повернутим за належністю;

- Коробку з-під мобільного телефону ТМ «Samsung Galaxy А12» та фіксальний чек від 03.03.2021 року повернути потерпілому ОСОБА_8 ;

- Дві фотокартки коробки чорного кольору з мобільного телефону ТМ «Samsung Galaxy S10+» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Слобідський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1