Номер провадження 1-кп/754/1149/25
У Х В А Л А

Іменем України

04 вересня 2025 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000206 від 14.04.2025 щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця - водія -механіка 2-го евакуаційного відділення евакуаційного взводу ремонтної роти автотранспортного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, одруженого , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 263 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора - ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

сторони захисту: обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду міста Києва від прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва надійшов обвинувальний акт в кримінальному №0000206 від 14.04.2025 щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 263 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачений та захисник не заперечували проти призначення обвинувального акта до судового розгляду.

Потерпіла підтримала думку прокурора.

Суд, заслухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, дійшов такого висновку.

Кримінальне провадження підсудне Деснянському районному суду м. Києва, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування складено відповідно до положень статей 291, 292 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження судом під час підготовчого судового засідання не встановлено, істотних порушень вимог КПК України при складанні обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, які б перешкоджали призначенню цього обвинувального акта до судового розгляду судом не встановлено, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 263 КК України.

У судове засідання необхідно викликати прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва, обвинуваченого, захисника, потерпілу.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою оскільки, ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при його обранні не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_6 заперечували щодо задоволення клопотання, просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання з приводу заявленого прокурором клопотання, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, один з яких є умисним, тяжким злочином, опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення, зможе впливати на свідків чи потерпілу, відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість його здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд враховує, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Обираючи строк тримання під вартою обвинуваченим, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише їх права, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, суд вважає, що прокурором доведені ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є достатніми для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 та вважає, що інші запобіжні заходи не здатні гарантувати його належну процесуальну поведінку та здійснення своїх процесуальних обов`язків.

Також, суд враховує, що будь-яких даних про усунення ризиків, наявність яких слугувала підставою для обрання щодо обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду стороною захисту не надано, у зв`язку з чим суд, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених у ході судового розгляду, виконання процесуальних рішень у справі, дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому вважає за доцільне продовжити ОСОБА_3 раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні оскілки злочин, вчинено із застосуванням насильства.

Крім того, на стадії досудового розслідування потерпілою заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до п. 10 ст. 56 КПК України потерпілий має право протягом кримінального провадження на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди та, яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 62 КПК України, цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

За таких обставин є підстави для прийняття вищевказаного цивільного позову до спільного розгляду з розглядом кримінального провадження та визнання цивільним позивачем ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 цивільним відповідачем.

На підставі ч. 7 ст. 178 ЦПК України надати обвинуваченому ОСОБА_3 10 денний термін для подачі відзиву на цивільний позов ОСОБА_5 . У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Керуючись ст. 75, 177 ЦПК України, ст. ст. 177, 178, 128, 291, 314, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 14.04.2025 за №0000206 щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 263 КК України на 14 годину 00 хвилин 15 вересня 2025 року.

Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу задовольнити, у задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого щодо обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 03 листопада 2025 року (включно).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 прийняти до спільного розгляду з розглядом кримінального провадження №0000206 щодо ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 визнати цивільним позивачем, ОСОБА_3 визнати цивільним відповідачем.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Для участі у судовому засіданні викликати сторони кримінального провадження: прокурора, обвинуваченого, потерпілу, захисника.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів в частині продовження запобіжного заходу. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1