КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу представника Приватного підприємства "Перша приватна гуральня" ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 листопада 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14.11.2025 задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку 04.11.2025 за адресою Черкаська обл., м. Умань, вул. Короля Данила (Леваневського), 26-В (земельна ділянка з кадастровим номером :04:003:1190) а саме на:

- скляні пляшки наповнені рідиною прозорого кольору без марок акцизного податку загальною кількістю 676 пляшок, об`ємом 700 мл.;

- 7 (сім) пластикових бочок синього кольору з рідиною, що має характерний запах спирту, з яких бочки №1 та №2 наповнені повністю та бочки №3, №4, №5, №6, №7 заповнені частково;

- рідину з характерним запахом спирту, яка знаходиться у 8 бочках об`ємом 225 л кожна;

- рідину з характерним запахом спирту, яка знаходиться в металевих _____________________________________________________________________________

Справа № 761/47446/25 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/9267/2025 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

ємностях орієнтовним об`ємом: ємність с/н 828.16 - 2500 л; ємність с/н 828.14 - 2500 л;ємність с/н 828.11 - 2400 л; ємність с/н 828.12 - 2400 л.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ПП "Перша приватна гуральня" ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Апелянт зазначав, що ПП "Перша приватна гуральня" здійснює господарську діяльність у сфері виробництва алкогольних напоїв за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Короля Данила (Леваневського), 26-В на підставі відповідних дозвільних документів, зокрема має ліцензії на виробництво алкогольних напоїв (мале виробництво дистилятів) та на право оптової торгівлі алкогольними напоями, що не заперечується і прокурором у клопотанні.

При цьому, з наданих прокурором доказів - висновків експертів, які містяться в матеріалах справи, алкогольна продукція, яка виробляється ПП "Перша приватна гуральня`в повній мірі відповідає відповідним стандартам якості такої продукції.

Вказані обставини, на переконання захисника, виключають наявність події злочину, передбаченого ст. 204 КК України.

Крім того, з матеріалів справи та клопотання вбачається, що службові особи ПП "Перша приватна гуральня" не вчиняли жодних дій, передбачених ст. 199 КК України, і в ході досудового розслідування не встановлено жодних доказів, які б у будь-якій формі хоча б частково доводили вчинення цих дій, що також свідчить про відсутність події зазначеного злочину.

Також, прокурором не наведено жодного обґрунтування, за якими критеріями ч. 1 ст. 98 КПК України вилучене майно підприємства є або може бути речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя за результатами розгляду клопотання прокурора, наклав арешт на вилучене в ході обшуку майно, не визначивши при цьому обсяг прав власника щодо належного йому майна, які обмежуються внаслідок накладення арешту (право відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися майном).

Крім того, під час звернення з клопотанням про арешт майна не дотримано положення ч. 5 ст. 171 КПК України щодо строку звернення з таким клопотанням, оскільки обшук був проведений 04.11.2025, а клопотання про накладення арешту подане 11.11.2025, у зв`язку з чим, на думку захисника, таке клопотання підлягало поверненню.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи представника ПП "Перша приватна гуральня" ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Офісом Генерального прокурора забезпечується нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000032 від 25.11.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204 КК України.

Згідно даних клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, щожитель м. Бровари Київської області, за попередньою змовою з невстановленими особами, обладнав на території Київської, Чернігівської, Вінницької, Кіровоградської, Черкаської областей складські приміщення, в яких за допомогою спеціального обладнання здійснюється незаконне виготовлення підакцизних товарів в промислових масштабах, у тому числі з підробленими марками акцизного податку.

Крім того, невстановлена група осіб, здійснює на території Київської, Одеської, Чернігівської, Вінницької, Кіровоградської, Черкаської областей зберігання, придбання, перевезення та збут підроблених марок акцизного податку при продажу підакцизної групи товарів.

Як встановлено оперативними працівниками Управління Департменту стратегічних розслідуань Національної поліції України, для незаконного виготовлення підакцизних товарів, а саме алкогольної продукції на території Черкаської області група осіб використовує виробничі потужності за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Короля Данила (Леваневського), 26-В, Черкаська область, м. Умань, вул. Короля Данила (Леваневського), 26-Б.дані приміщення використовуються ПП "Перша приватна гуральня" ().

Відповідно до Єдиного державного реєстру ліцензій встановлено, що у ПП «Перша приватна гуральня» () наявні наступні ліцензії:

- на право оптової торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний № ліцензії - №00039

- на право виробництва алкогольних напоїв, реєстраційний № ліцензії - №00045, адреса місця провадження господарської діяльності - Черкаська область, Уманський район, м. Умань, вулиця Данила короля, буд. 26-В.

У подальшому, оглядом Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що у ПП «Перша приватна гуральня» () відсутня реалізація алкогольної або будь якої продукції у період 2024-2025 років.

Відповідно до Декларації з акцизного податку за звітний період 2025 року у ПП «Перша приватна гуральня» () відсутні податкові зобов`язання та відповідно відсутня сума акцизного податку необхідна до сплати.

Враховуючи дану декларацію ПП «Перша приватна гуральня» відповідно до Податкового кодексу України є платником податку, а саме ст. 212.1.1. ПКУ - особа, постійне представництво, які виробляють підакцизні товари (продукцію) на митній території України, у тому числі з давальницької сировини.

Оглядом Додатку №1 до податкової декларації з податку на додану вартість встановлена відсутність податкових зобов`язань з ПДВ.

Крім того у ході огляду податкової звітності встановлена відсутність подачі форми № 1-ОП, а саме звіту про обсяги обігу (у тому числі імпорту та експорту) спирту (у тому числі біоетанолу), спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах.

У свою чергу, на адресу Бюро економічної безпеки України надійшла заява громадянина, відповідно до викладу обставин якої встановлено придбання ним алкогольної продукції за адресою м. Умань, вул. Леваневського, буд. 26-В. Заявником надано придбану їм продукцію для перевірки дотримання норм чинного законодавства.

Оглядом встановлено 2 скляні пляшки з рідиною прозорого кольору, які містять наклеєні етикетки з наступним надписом: «Uman Moonshine», зігріваючий напій, дата розливу, об`єм 700 мл, міцність 40% об.

Крім того встановлено, що надані заявником пляшки запаяні, дане упакування надає герметичність та збереження вмісту пляшок від сторонньогс впливу, на даних товарно-матеріальних цінностях, що являють собою алкогольну продукцію відсутні марки акцизного податку.

Також, у ході досудового розслідування за результатами проведення ряд негласних (слідчих) розшукових дій негласно відібрано зразки продукції з адресою Черкська обл., м. Умань, вул. Короля Данила (Леваневського), 26-1 (земельна ділянка з кадастровим номером :04:003:1190), які подальшому скеровано з метою проведення судової експертизи матеріалі речовин та виробів.

За результатами проведення експертиз, на підставі висновків експертиз від 17.10.2025, встановлено, що надані на дослідження рідини містять спирт етиловий.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27.10.2025 надано дозвіл на проведення обшуку нежитлових приміщень розташованих за адресою: Черкська обл., м. Умань, вул. Короля Данила (Леваневського), 26-В (земельна ділянка з кадастровим номером :04:003:1190).

Згідно даних протоколу обшуку від 04.11.2025, цього ж дня проведено обшук нежитлових приміщень розташованих за адресою: Черкська обл., м. Умань, вул. Короля Данила (Леваневського), 26-В (земельна ділянка з кадастровим номером :04:003:1190), в ході якого виявлено та вилучено скляні пляшки наповнені рідиною прозорого кольору без марок акцизного податку загальною кількістю 676 пляшок, об`ємом 700 мл.; 7 (сім) пластикових бочок синього кольору з рідиною, що має характерний запах спирту, з яких бочки №1 та №2 наповнені повністю та бочки №3, №4, №5, №6, №7 заповнені частково; рідину з характерним запахом спирту, яка знаходиться у 8 бочках об`ємом 225 л кожна; рідину з характерним запахом спирту, яка знаходиться в металевих ємностях орієнтовним об`ємом: ємність с/н 828.16 - 2500 л; ємність с/н 828.14 - 2500 л; ємність с/н 828.11 - 2400 л; ємність с/н 828.12 - 2400 л.

Постановою старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 від 05.11.2025 вищевказане майно, вилучене в ході обшуку за адресою: Черкська обл., м. Умань, вул. Короля Данила (Леваневського), 26-В (земельна ділянка з кадастровим номером :04:003:1190), визнано речовими доказами у кримінальному проваджені.

06.11.2025 засобами поштового зв`язку до Шевченківського районного суду міста Києва направлено клопотання про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку 04.11.2025 за адресою Черкаська обл., м. Умань, вул. Короля Данила (Леваневського), 26-В (земельна ділянка з кадастровим номером :04:003:1190) а саме на:

- скляні пляшки наповнені рідиною прозорого кольору без марок акцизного податку загальною кількістю 676 пляшок, об`ємом 700 мл.;

- 7 (сім) пластикових бочок синього кольору з рідиною, що має характерний запах спирту, з яких бочки №1 та №2 наповнені повністю та бочки №3, №4, №5, №6, №7 заповнені частково;

- рідину з характерним запахом спирту, яка знаходиться у 8 бочках об`ємом 225 л кожна;

- рідину з характерним запахом спирту, яка знаходиться в металевих ємностях орієнтовним об`ємом: ємність с/н 828.16 - 2500 л; ємність с/н 828.14 - 2500 л; ємність с/н 828.11 - 2400 л; ємність с/н 828.12 - 2400 л.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14.11.2025 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку 04.11.2025 за адресою Черкаська обл., м. Умань, вул. Короля Данила (Леваневського), 26-В (земельна ділянка з кадастровим номером :04:003:1190) а саме на:

- скляні пляшки наповнені рідиною прозорого кольору без марок акцизного податку загальною кількістю 676 пляшок, об`ємом 700 мл.;

- 7 (сім) пластикових бочок синього кольору з рідиною, що має характерний запах спирту, з яких бочки №1 та №2 наповнені повністю та бочки №3, №4, №5, №6, №7 заповнені частково;

- рідину з характерним запахом спирту, яка знаходиться у 8 бочках об`ємом 225 л кожна;

- рідину з характерним запахом спирту, яка знаходиться в металевих ємностях орієнтовним об`ємом: ємність с/н 828.16 - 2500 л; ємність с/н 828.14 - 2500 л; ємність с/н 828.11 - 2400 л; ємність с/н 828.12 - 2400 л.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала слідчого судді, яка переглядається, виходячи з тих обставин кримінального провадження, які існували на день її постановлення.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя станом на день розгляду клопотання прокурора обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вилучене в ході обшуку 04.11.2025 у приміщеннях за адресою Черкаська обл., м. Умань, вул. Короля Данила (Леваневського), 26-В (земельна ділянка з кадастровим номером :04:003:1190), які використовуються ПП "Перша приватна гуральня", майно, з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та у встановленому законом порядку визнано речовими доказами у межах кримінального провадження № 0000032.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучені ємності з рідиною, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути відчужене, втрачене чи знищене.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя наклав арешт на майно ПП "Перша приватна гуральня" з дотриманням вимог закону, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Посилання апелянта на невідповідність вилученого майна критеріям речових доказів, є безпідставними, оскільки встановлені прокурором фактичні обставини кримінальних правопорушень у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що вилучені ємності з рідиною можуть містити відомості, які мають значення для встановлення фактичних обставин кримінального провадження

Відтак, вилучене майно відповідає ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для його арешту як речових доказів з метою збереження.

Крім того, слідчим суддею враховано необхідність проведення експертного дослідження вилученого майна, відповідно до призначених у даному кримінальному провадженні судових експертиз на підставі постанов детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 від 07.11.2025.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Крім того, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

Доводи представника власника майна на те, що ПП "Перша приватна гуральня" здійснює господарську діяльність у сфері виробництва алкогольних напоїв за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Короля Данила (Леваневського), 26-В на підставі відповідних дозвільних документів, зокрема має ліцензії на виробництво алкогольних напоїв (мале виробництво дистилятів) та на право оптової торгівлі алкогольними напоями, посилання на те, що алкогольна продукція, яка виробляється ПП "Перша приватна гуральня" в повній мірі відповідає відповідним стандартам якості такої продукції, а також посилання на відсутність події злочинів, за якими здійснюється досудове розслідування, колегія суддів вважає передчасними.

Обставини здійснення особою конкретних дій, доведеність винуватості, у тому числі правильність кваліфікації дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Вищенаведені доводи апелянта на спростування викладених у клопотанні обставин кримінальних правопорушень, як і посилання на законність виробництва ПП "Перша приватна гуральня" алкогольних напоїв, є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та підлягають перевірці під час подальшого досудового розслідування, яке на даний час триває.

Наявні на момент розгляду клопотання відомості не перешкоджають накладенню арешту на майно за наведених стороною обвинувачення підстав, та на даному етапі досудового розслідування сукупність долучених до клопотання матеріалів є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, вилученого за місцем здійснення діяльності ПП "Перша приватна гуральня".

Натомість, надання судом аналізу викладених в апеляційній скарзі відомостей щодо законності дій ПП "Перша приватна гуральня", створить ситуацію, за якої суд вдасться до оцінки доказів, оцінки та встановленню фактичних обставин кримінальних правопорушень, що свідчитиме про вихід за межі предмета оцінки, яка здійснюється на даній стадії досудового розслідування під час розгляду клопотання про арешт майна, що є неприпустимим з огляду на приписи ч. 3 ст. 26 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя за результатами розгляду клопотання прокурора, наклав арешт на вилучене в ході обшуку майно, не визначивши при цьому обсяг прав власника щодо належного йому майна, які обмежуються внаслідок накладення арешту (право відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися майном), не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчим суддею у відповідності до вимог закону вирішувалось питання про арешт вилученого майна в межах поданого прокурором клопотання, яке не містило окремих вимог щодо накладення визначених ч. 11 ст. 170 КПК України заборон або обмеження користування, розпорядження майном.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно змісту ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Відтак, поняття арешту майна включає в себе визначений законодавцем обсяг обмеження права власника арештованого майна.

Посилання апелянта на недотримання прокурором передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України строку для звернення із клопотанням про арешт майна, спростовуються матеріалами судового провадження.

Так, відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно ч. 1 ст. 116 КПК, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Як убачається із матеріалів судового провадження, клопотання про арешт майна до Шевченківського районного суду міста Києва направлено засобами поштового зв`язку 06.11.2025, що підтверджується відповідною роздруківкою Укрпошти із даними поштового штампу та описом поштового відправлення із даними штрихкодового ідентифікатора від 06.11.2025 (том 2, а.с. 55).

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

Колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень ст.ст. 170, 172-173 КПК України, які б слугували підставою для її скасування. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173, 372 КПК України, та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 376, 395, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника Приватного підприємства "Перша приватна гуральня" ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 листопада 2025 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3