Провадження №1-кс/523/6186/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за № 0000697 від 11.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2025 року до Пересипського районного суду міста Одеси надійшло клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 про накладення арешту на майно.

За змістом клопотання слідчого вбачається, що 01.01.2025 року, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією та проходячи службу у військовому звані «солдат», у військовій частині НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9,11,12,14,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка розташовувалась за адресою: АДРЕСА_1 , та продовжував ухилятися від військової служби по 22.09.2025, проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.

Дані про вчинене кримінальне правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України 11.02.2025 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000697.

В подальшому, зважаючи на те, що ОСОБА_6 вчинено кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст. 407 КК України, що являється триваючим злочином, 22.09.2025 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України.

Під час затримання ОСОБА_6 повідомив, що на прохання невідомої особи на ім`я ОСОБА_7 , ним здійснювалось фотографування військових об`єктів таких як автотранспорт та залізничний транспорт на власний мобільний телефон, який він добровільно надав під час затримання, а саме: предмет ззовні схожий на мобільний телефон марки Google Pixel 2, НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету ДБР S001647 та вилучено. Також ОСОБА_6 повідомив, що невстановлена особа на ім`я ОСОБА_7 передавав вказані фотоматеріали співробітникам збройних сил російської федерації. Разом з тим ОСОБА_6 зазначив, що самовільне залишення військової частини здійснювалось разом з цим телефоном, на якому також міститься інформація щодо його переміщень.

22.09.2025 року вищевказаний мобільний телефон визнаний речовими доказами у кримінальному провадженні.

Зазначений мобільний телефон марки Google Pixel 2, 33365, який поміщено до сейф-пакету ДБР S001647 має значення для кримінального провадження, адже на ньому може міститись інформація щодо вчиненого кримінального правопорушення, а також, щодо інших кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_6 , та іншими причетними особами.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання в повному обсязі, оскільки вилучене майно може мати в собі сліди скоєння злочину, а також таке майно може бути знищено та відчужено, що буде перешкоджати встановленню всіх обставин скоєного правопорушення.

Адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання, просила відмовити у його задоволені, вказуючи, що її підзахисному пред`явлено підозру у скоєні кримінального правопорушення за кваліфікуючими ознаками передбаченими ст. 407 КК України, підстав про накладення арешту на мобільний телефон, у вказаному кримінальному правопорушенню не вбачається, так як враховуючи кваліфікуючи ознаки злочину, інформація яка може зберігатись в телефоні, не має ніякого відношення до вказаного кримінального провадження.

Вислухавши прокурора в підтримку заявленого клопотання, адвоката яка заперечувала у його задоволені, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження та забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, враховуючи те, що для встановлення дійсності скоєного правопорушення, необхідності перегляду інформації, яка зберігається на мобільному телефоні, та враховуючи що вказаний мобільний телефон може містити інформацію яка необхідна для встановлення обставин та подій, що трапились, вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене, і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого на підставі вищевикладеного,

керуючись ст.ст. 131, 132, 167-169, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 задовольнити.

Накласти арешт на предмети та речі, які були виявлені та вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 при затримані особи, підозрюваної у вчинені злочину за адресою: м. Одеса, вул. Незалежності, буд. 10а, а саме:

- предмет ззовні схожий на мобільний телефон марки Google Pixel 2, 33365, який поміщено до сейф-пакету ДБР S001647

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_8