У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора Доманівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 8 вересня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Березівка Березівського району Одеської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000149.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 8 вересня 2025 року клопотання слідчого задоволено частково. Відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 05.11.2025 р., із забороною цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не залишати місце постійного фактичного проживання, розташованого по АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого суді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, до 05.11.2025 р. без визначення застави, з подальшим етапуванням до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Узагальнені доводи апелянтів.

Прокурор вважає, що рішення слідчого судді у є необґрунтованим та незаконним, а тому підлягає скасуванню.

Прокурор звертає увагу на те, що клопотання слідчого та долучені документи підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, та ч. 1 ст. 310 КК України. Крім того стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які доводять можливість переховування ОСОБА_6 від слідства та суду (з огляду на тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень), незаконного впливу на свідків (особисто знайомий з наркозалежними особами, які мали доступ до його домоволодіння), вчинення іншого кримінального правопорушення (зафіксовано вчинення протиправних дій з березня по вересень 2025 року).

Крім наведеного, прокурор звертає увагу на те, що ОСОБА_6 підозрюється у збуті наркотичних засобів безпосередньо за місцем мешкання, що свідчить про можливість продовження злочинної діяльності у сфері обігу наркотичних засобів, у разі залишення відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання.

За цих обставин, прокурор вважає, що органом досудового розслідування доведено, що лише запобіжний у вигляді тримання під вартою може запобігти встановленим ризикам.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим СВ відділення поліції № 2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 000149 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 301 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 в березні 2025 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, за невстановлених обставин, незаконно придбав 21 насіння рослин роду коноплі, які, не маючи передбаченого законодавством дозволу та ліцензії на посів конопель, посадив, для власного вживання без мети збуту, в ґрунт на присадибних ділянках за адресою АДРЕСА_1 , де ОСОБА_6 проживає без реєстрації, та на присадибній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_6 .

Продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на вирощування конопель, ОСОБА_6 з березня по 05.09.2025 р., без відповідного дозволу та ліцензії, встановленого законом на культивування конопель, на присадибній ділянці свого домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , та на присадибній ділянці домоволодіння, яка знаходиться в користуванні останнього, за адресою АДРЕСА_1 , незаконно, для власного вживання вирощував 21 рослину роду коноплі. У вказаний період ОСОБА_6 достовірно знаючи, що діяльність, пов`язана з вирощуванням та культивуванням рослин роду коноплі, потребує спеціального дозволу, з метою вирощування обробляв, знищуючи бур`яни та, регулярно поливав для кращого сходження, давши змогу рослинам коноплі подальшого нормального зростання, тобто незаконно вирощував до проведення обшуку працівниками поліції, а саме до 05.09.2025 р., для власного вживання без мети збуту.

Діяльність, пов`язана з культивуванням та/або використанням чи реалізацією рослин, включених до списку № 3 таблиці 1 Переліку, з метою виробництва та/або виготовлення наркотичних засобів і психотропних речовин, здійснюється підприємствами державної та комунальної форм власності за наявності у них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності. Отже, незаконне вирощування конопель означають культивування цих рослин.

05.09.2025 р. у ході проведення санкціонованого обшуку території домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 , на території присадибної ділянки за будинком виявлено та вилучено рослини роду коноплі у загальній кількості 9 кущів.

Крім того, 05.09.2025 р. у ході проведення санкціонованого обшуку території домоволодіння, яке знаходиться в користуванні ОСОБА_6 , та розташоване за адресою АДРЕСА_1 , на території присадибної ділянки за будинком виявлено та вилучено рослини коноплі у загальній кількості 12 кущів. Загальна кількість виявлених та вилучених рослин роду коноплі за вказаними адресами складає 21 кущ.

Згідно із затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р. Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства України, рослини роду коноплі (таблиця 1, список № 3) віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається в промислових цілях.

За вказаних обставин ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 в березні 2025 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, за невстановлених обставин, незаконно придбав насіння рослин роду коноплі, які, не маючи передбаченого законодавством дозволу та ліцензії на посів конопель, посадив з метою збуту, в ґрунт на присадибних ділянках за адресою АДРЕСА_1 , де він проживає без реєстрації, та на присадибній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , яка перебуває у його користуванні.

У подальшому, маючи умисел на незаконне виготовлення та зберігання канабісу, ОСОБА_6 , з метою незаконного збагачення, вирвав рослини коноплі які самостійно виростив, забезпечив їхнє висушування у підсобних приміщеннях на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , де він проживає без реєстрації, та у підсобних приміщеннях на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , яка перебуває у його користуванні, де шляхом подрібнення через металеві сита, виготовив наркотичну речовину канабіс у великому розмірі, обіг якого обмежено та при невстановлених обставинах у невстановлений час придбав електричні ваги з метою зважування виготовленого канабісу з метою збуту.

05.09.2025 р. у ході проведення санкціонованих обшуків домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 , та домоволодіння, яке знаходиться в користуванні ОСОБА_6 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено канабіс, обіг якого обмежено, приблизною масою 4,5 кг.

Відповідно до Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» в редакції від 22.12.2006 р. (зі змінами) та Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р. «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» зі змінами та доповненнями, канабіс (таблиця № 1, список № 1) віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, які ОСОБА_6 зберігав з метою збуту.

За вказаних обставин, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту наркотичних засобів у великих розмірах.

08.09.2025 р. слідчий звернувся до суду з клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання слідчий мотивував наявністю обґрунтованої підозри, тяжкістю кримінальних правопорушень, наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Врахувавши, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, але не доведення слідчим обґрунтованості підозри за ч. 2 ст. 307 КК України, обставини інкримінованого кримінального правопорушення, доведення слідчим наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням обставин інкримінованого злочину та даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце мешкання, утримує малолітнього сина, характеризується позитивно, слідчий суддя дійшов висновку, що відносно підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали надані судом та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

За змістом вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити, з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

За положеннями ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права, на переконання апеляційного суду, слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Слідчий суддя, на підставі сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання у кримінальному провадженні, зокрема, дані протоколів обшуку від 05.09.2025 р. та допиту свідка ОСОБА_8 , інші матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного кримінального правопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність, у клопотанні слідчого, належних та достатніх доказів на доведення існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, зважаючи на відсутність у матеріалах клопотання даних про вагу вилученої речовини, схожої на коноплю.

Обґрунтовуючи правові підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий у клопотанні зазначив, що такий запобіжний захід необхідний з метою запобігання: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення. В апеляційній скарзі прокурор зазначив, що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Щодо існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд зазначає, що ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливого здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, ризик можливого переховування ОСОБА_6 від слідства та суду має місце, з огляду на тяжкість інкримінованого останньому кримінального правопорушення, обґрунтованість якого доведена, на даній стадії кримінального провадження (ч. 1 ст. 310 КК України). Разом з тим, доводи прокурора про існування ризиків незаконного впливу на свідків та продовження злочинної діяльності, не підтверджуються матеріалами клопотання, оскільки органом досудового розслідування вилучені всі речові докази, які мають відношення до обставин кримінального провадження, а також відсутні дані про свідків, які б підтверджували обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри.

З урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 310 КК України) та його наслідки, данні про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце мешкання, де позитивно характеризується, зважаючи на його належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що прокурором не доведено неможливості застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, зокрема у виді домашнього арешту, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що в достатній мірі запобіжить встановленому ризику та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, враховуючи, що обґрунтована підозра ОСОБА_6 доведена лише в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, в даному випадку, вирішувати питання про можливість застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з урахуванням положень ч. 2 ст. 183 КПК України є недоречним.

Отже, апеляційний суд доходить висновку, що прокурором не наведено обставин, які б підтвердили доводи клопотання, або виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема у виді домашнього арешту, тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не має, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 8 вересня 2025 року про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3