справа № 208/3157/25
провадження № 1-кп/208/1026/25
УХВАЛА

12 листопада 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні по кримінальному провадженню №0000067 від 15.01.2025 року клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки наявна обґрунтована підозра та обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки ризики, на які посилається прокурор не доведені. У зв`язку з цим, просив застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, судом встановлено наступне.

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Суд враховує, що в правовій теорії наявне поняття «обґрунтованої підозри», яке отримало своє практичне закріплення у рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема, у Рішенні ЄСПЛ від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України зазначено, що «Обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, та те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. При цьому ці докази не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення».

Згідно Рішення ЄСПЛ у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» «факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру», не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення».

Отже, судом встановлено, що повідомлена ОСОБА_5 підозра, а також обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, є достатніми та обґрунтованими саме для цілей продовження запобіжного заходу, а не для його засудження.

При розгляді клопотання про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу враховує обставини, перелік яких передбачений ст.178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст.177 КПК України для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

З встановлених в судовому засіданні обставин, вбачається, що ОСОБА_5 :

- народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області;

- громадянин України;

- офіційно одружений має неповнолітню дитину;

- зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- офіційно не працевлаштований;

- раніше не судимий

- має у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

На думку суду, ризиками, визначеними ст.177 КПК України та доведеними прокурором у даному кримінальному провадженню є ризики:

- переховування від суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за яке, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, а тому останній з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду;

- незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , може незаконно впливати на недопитаних свідків з метою викривлення показань на свою користь.

Натомість, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення не доведений прокурором, оскільки ОСОБА_5 не має судимості та не є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейським судом з прав людини визнано виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора про продовження до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам.

Згідно ч.3,4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Тому, суд приходить до висновку про можливість визначення обвинуваченому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням відповідних обов`язків, встановлених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань» (№4) строком 60 днів, а саме з 12.11.2025 року по 10.01.2026 року включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 коп., зобов`язавши обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК України.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- не відлучатися за межі м. Кам`янське Дніпропетровської області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити строком на 2 місяці.

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено о 16 год. 40 хв. 12.11.2025 р.

Суддя ОСОБА_1