пр. № 1-кс/759/7934/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 подане в межах кримінального провадження № 0000277 від 03.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України про тимчасовий доступ до речей і документів,

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 подане в межах кримінального провадження № 0000277 від 03.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України про тимчасовий доступ до речей і документів.

В обґрунтування заявлених вимог, адвокат зазначив, що 18.09.2025 у межах кримінального провадження № № 0000277 від 03.04.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_3 за фактом торгівлі людьми, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Проте, на думку сторони захисту, підозра ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України є не обґрунтованою. ОСОБА_3 є директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) та працівником ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ). Основними видами діяльності зазначених підприємств є вирощування сільськогосподарських культур, овочів, бобових, олійних культур, а також комплексне обслуговування сільськогосподарських об`єктів.

Діяльність підприємств здійснюється у Київській області, Бориспільському районі, селі Любарці, на земельних ділянках з кадастровими номерами: :02:001:0041; :02:001:0042; :02:001:0043; :02:001:0044; :02:001:0045. На зазначених ділянках розташовані теплиці, де вирощуються різноманітні сільськогосподарські культури, овочі та інші рослини.

Зазначені теплиці функціонують з 2018 року, і з того часу вони не лише забезпечують стабільне вирощування сільськогосподарської продукції, а й стали місцем працевлаштування для багатьох громадян. Завдяки їх діяльності створено нові робочі місця, що сприяло розвитку місцевої економіки та забезпеченню стабільного доходу для працівників і їхніх сімей. Робота на теплицях носить виключно добровільний характер, не містить ознак психологічного чи фізичного впливу, змушування та залякування. Цей факт підтверджується показами самих же потерпілих під час допитів у судовому засіданні в порядку ст.225 КПК України про те, що громадяни Узбекистану, що працювали на теплицях дізнавались про таку можливість працевлаштування шляхом розмов із «знайомим», в якого вони питали про наявність вакантних місць, після чого висловлювали чітке та пряме бажання працевлаштуватись. Особа, до якої звертались потерпілі повідомляла останнім про реальні умови роботи, графік, місце та умови проживання тощо, не приховуючи реальний стан речей.

Значна кількість громадян Республіки Узбекистан, які здійснювали трудову діяльність у теплицях, у тому числі й особи, визнані потерпілими у межах даного кримінального провадження, після завершення попередніх трудових періодів неодноразово поверталися для подальшого працевлаштування на цих же об`єктах, що підтверджується відомостями, наданим ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідь на адвокатський запит. Така обставина свідчить про наявність у них добровільного наміру продовжувати трудові відносини з роботодавцем, відсутність ознак примусу чи експлуатації, а також про загалом позитивний характер умов праці, який задовольняв працівників теплиць. Крім того, частина зазначених осіб сприяла залученню до роботи в теплицях своїх родичів, друзів та знайомих, надаючи їм відповідні рекомендації.

Більше того, зазначені особи протягом усього періоду роботи перебували у відкритому доступі до засобів зв`язку та мали реальну можливість звертатися до компетентних державних органів або установ у разі виникнення будь-яких порушень їхніх прав чи неприйнятних умов праці.

Такі обставини об`єктивно свідчать про добровільний характер трудових відносин, відсутність будь-якого примусу чи експлуатації, а також про загальну прийнятність умов праці для зазначених осіб.

Крім того, працівники теплиць, у тому числі особи, які наразі мають статус потерпілих у кримінальному провадженні № 0000277 від 03.04.2025, вільно користувалися своїми мобільними телефонами, спілкувалися з родичами за кордоном, мали доступ до мережі Інтернет та безперешкодно залишали територію теплиць у зручний для себе час. Зазначене свідчить про відсутність будь-яких обмежень свободи пересування чи засобів комунікації. Таким чином, ті обставини, що були викладені та описані органом досудового розслідування, та ті, які дійсно мали місце у кримінальному провадженні, що підтверджується низкою документів, показань свідків та інших доказів, фактично прямо суперечать одне одному. Це свідчить про хибність версії органу досудового розслідування та відсутність будь-якого психологічного чи фізичного впливу на працівників теплиці.

З матеріалів кримінального провадження вдалось встановити, що одна з осіб, яка була визнана потерпілою у кримінальному провадженні - поверталась до України саме з метою повторного працевлаштування на теплиці двічі, а тому, захисник ОСОБА_3 вважає доцільним отримати інформацію щодо перетину кордону всіх осіб громадян Республіки Узбекистан, яких було виявлено в ході обшуку 17.09.2025.

Враховуючи викладене, на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність у отриманні інформації, яка б підтверджувала чи спростувала факт неодноразового перетину українського кордону громадянами Республіки Узбекистан, зокрема, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , з метою подальшого працевлаштування на теплицях, що знаходяться у селі Любарці, Бориспільського району, Київської області у період з 01.01.2022 по 11.09.2025. Так, така інформація перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

У відповідь на Адвокатський запит від 13.10.2025, ІНФОРМАЦІЯ_3 було зазначено, що запитувана інформація не може бути надана зважаючи на положення Закону України «Про захист персональних даних». Так, частиною 1 статті 14 закріплено, що поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу з баз персональних даних за згодою суб`єкта персональних даних.

В судове засідання захисник підозрюваної ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 не з`явилась, надала заяву, за якою підтримала заявлені у клопотанні вимоги, просила задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив.

Встановлено, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київський області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000277 від 03.04.2025 за ч. 2 ст. 149 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч.1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно ч. ч. 5-6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; відомості, які можуть становити лікарську таємницю; відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій; конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; відомості, які можуть становити банківську таємницю; особисте листування особи та інші записи особистого характеру; інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; державна таємниця; таємниця фінансового моніторингу; відомості, що становлять професійну таємницю відповідно до Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки».

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Разом з тим, з наданих до суду матеріалів неможливо встановити, що запитувані дані стосуються осіб, які є підозрюваними, обвинуваченими, потерпілими у даному кримінальному провадженні, тобто, така інформація, за змістом клопотання ,стосується третіх осіб, втручання в приватне життя яких може бути здійснене лише за наявності належного обґрунтування та з дотриманням принципу пропорційності, однак, адвокат ОСОБА_4 не обґрунтовує та не доводить необхідності такого втручання, як того вимагає ч. 6 ст. 163 КПК України, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в інформації, до яких планується отримати тимчасовий доступ та не доводить наявність підстав вважати, що вказана інформація сама по собі або в сукупності з іншими документами кримінального провадження, у зв`язку з якою подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні № 0000277 від 03.04.2025, відповідно до ст. 93 КПК України, а, отже, обставини на які адвокат ОСОБА_4 посилалась під час обґрунтування вказаного клопотання не найшли свого підтвердження під час його розгляду.

На підставі викладеного, слідчий суддя, приходить до висновку, що клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 108, 159-166, 309 КПК України слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 подане в межах кримінального провадження № 0000277 від 03.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України про тимчасовий доступ до речей і документів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1