Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1687/2025 Справа № 641/8622/25
УХВАЛА
11 листопада 2025 року м.Харків
Слобідський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло вищевказане клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на вилучене майно, а саме: жорсткий диск на 1 ТВ WD10PURZ, S/№ WCC4J1JRPAR9, запаковано до сейф-пакету RIC 2147187.
07.11.2025 до ЧЧ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 126/1 невстановленою особою скоєно крадіжку генератору "Дексан", чим спричинено майнову шкоду в особливо великих розмірах ТОВ "УКРНЕЙМС ДАТАЦЕНТР".
07.11.2025 слідчим суддею Слобідського районного суду м. Харкова, ОСОБА_5 винесено ухвалу про дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а також нежитлових приміщеннях підвалу № 1, 2, 3, 4, 5 у будівлі літ. «А-1».
На підставі вищевказаного 07.11.2025 в період часу з 18:51 по 20:26, слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а також нежитлових приміщеннях підвалу № 1, 2, 3, 4, 5 у будівлі літ. «А-1» проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: жорсткий диск об`ємом на 1 ТВ WD10PURZ, S/№ WCC4J1JRPAR9, запаковано до сейф пакету RIC 2147187.
В ході вказаного обшуку також встановлено, що на прибудинковій території за вищевказаною адресою виявлені камери відеоспостереження , записи на яких здійснювались на жорсткий диск об`ємом на 1 ТВ WD10PURZ, S/№ WCC4J1JRPAR9, у зв`язку з чим відео , що міститься на вказаному жорсткому диску може містити обставини вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий вважає що вилучене майно, має доказове значення у кримінальному провадженні, могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та повернення вилученого майна негативно вплине на встановлення істини у кримінальному провадженні, встановлення усього кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, тому звернення з відповідним клопотанням важливо для забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, клопотання про арешт майна підтримали та просили його задовольнити.
Власник майна в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
З аналізу норм п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Разом із тим, статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Як зазначено у клопотанні, вилучені речі мають вагоме значення для досягнення мети доказування у даному кримінальному провадженні, а саме, мають силу речових доказів та зберегли на собі сліди злочину.
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому на думку слідчого судді, є достатньо підстав вважати, що вилучене майно, має доказове значення у кримінальному провадженні та на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення його збереження та проведення експертного дослідження.
Керуючись вимогами ст. ст. 98, 170-175, 309 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 07.11.2025 року в період часу з 18:51 по 20:26 майно, а саме: жорсткий диск на 1 ТВ WD10PURZ, S/№ WCC4J1JRPAR9, який запаковано до сейф-пакету RIC 2147187.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на прокурора Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1