Номер справи 171/768/25
Номер провадження 1-в/171/127/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.25 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участі представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали подання начальника Криворізького районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про застосування покарання щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наявності кількох вироків,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника Криворізького РВ № 2, яке обґрунтоване тим, що на адресу Криворізького районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшли вироки відносно гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 12.08.2025 року надійшов вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30.04.2025 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ст. 190 ч.1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 03.06.2025 року. 09.09.2025 року надійшов вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28.07.2025 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот гривень). Вирок набрав законної сили 28 серпня 2025 року. В даних вироках суду не враховано покарання за статтями 70,71 Кримінального кодексу України. На підставі викладеного просить визначити порядок виконання вироків відносно ОСОБА_4 .

Представник відділу пробації в судове засідання з`явилась, підтримала клопотання.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважності причин неявки не повідомив.

Прокурор в судовоме засідання не з`явився.

Відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного.

Як встановлено під час судового розгляду, вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30.04.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік. Вирок набрав законної сили 03.06.2025 року.

Крім того, вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28.07.2025 року ОСОБА_4 , визнано виним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1ст.382 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень. Вирок набрав законної сили 28.08.2025 року.

Під час ухвалення вироку від 28.07.2055 року суд не врахував попередній вирок щодо ОСОБА_4 від 30.04.2025 року.

Відповідно до вимог п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності декількох вироків.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України подання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, зокрема, про застосування покарання за наявності декількох вироків, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок. Порядок розгляду таких питань визначений частинами 3, 5 ст. 539 КПК України.

Згідно з роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України у п. 12 Постанови №11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків», з тлумачення якого слідує, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 537 КПК України, питання, які порушують суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову. Зокрема, не можна у такому порядку: призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо; призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно з ст. 43 КК не було вирішено, а тому визначити покарання за сукупністю вказаних вироків можливо лише за результатами нового судового розгляду та винесення нового вироку.

Згідно з п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання за кількома вироками, повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст.71 КК України. При складанні покарань у порядку, передбаченому зазначеною статтею, загальний його розмір не може бути більшим за максимальну межу, встановлену для цього виду покарання в Загальній частині КК. Якщо за знову вчинений злочин призначено передбачене законом максимальне покарання, невідбута частина покарання за попереднім вироком підлягає поглиненню. Коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України: спочатку - за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч.4 ст.70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків. За наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст.71 КК України.

Також у п.25 вищевказаної постанови зазначено, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок. При призначенні покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків слід забезпечити недопущення порушення конституційних прав засудженого та виконання постановлених відносно нього вироків, а також не допустити погіршення становища засудженого під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, як то передбачено нормами ст.ст.70,71 КК України.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму ВСУ №11«Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21.12.1990 року, суд вправі вирішувати лише ті питання, які не зачіпають суті вироку та не погіршують становище засудженого.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30.04.2025 року, за яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік та за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28.07.2025 року, за яким ОСОБА_4 , визнано виним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.382 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень. повинні виконуватися самостійно.

Керуючись ст. ст. 537 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання начальника Криворізького районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про застосування покарання щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наявності кількох вироків - задовольнити.

Визначити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за наявності кількох вироків: вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30.04.2025 та вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28.07.2025.

Вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30.04.2025 року та вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28.07.2025 року виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1