СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5780/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого на постанову про відмову в задоволенні клопотання,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року адвокат ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову старшого слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 07.08.2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.07.2025 року за № 0002351.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначала, що СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002351 від 15.07.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Постановою слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 07.08.2025 року відмовлено у визнанні ОСОБА_6 потерпілим у даному кримінальному провадженні. Разом з тим, адвокат ОСОБА_3 вважає, що вказана постанова є незаконною, не вмотивованою, та такою, що не відповідає дійсності, а відтак, підлягає скасуванню.

В судове засідання заявник та суб`єкт оскарження - уповноважена особа Святошинського управління поліції ГУ НП у м. Києві в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

З огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст. ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги такого роду, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні завяника та представника органу досудового розслідування на підставі долучених до скарги матеріалів.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування є складовою судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях.

Пункт 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає право особи оскаржити рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно з приписами ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Отже, підставою для визнання особи потерпілим є:

1) подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, а також письмової згоди на залучення до провадження як потерпілого, якщо це здійснюється слідчим, прокурором:

2) завдання особі кримінальним правопорушенням шкоди. При цьому, якщо це стосується юридичної особи, шкода має носити виключно майновий характер.

Лише сукупність фактичної (завдання шкоди) та формальної (подання заяви чи надання згоди) складової є умовою для набуття особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Слідчим суддею встановлено, що на час розгляду скарги у суді, СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002351 від 15.07.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

05.08.2025 року адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , звернулась до Святошинського УП ГУНП у м. Києві з клопотанням про визнання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Отже, формальні підстави для визнання його потерпілим дотримано.

Постановою слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 07.08.2025 року відмовлено у визнанні ОСОБА_6 потерпілим у даному кримінальному провадженні, оскільки під час досудового розслідування не встановлено достатньо фактів, що відносно ОСОБА_6 вчинено домашнє насильство у формі фізичного, психологічного.

Разом з тим, оскаржена постанова не містить жодних мотивів з приводу доводів адвоката ОСОБА_3 щодо вчинення домашнього насильства відносно малолітнього ОСОБА_6 та підстав неврахування цих доводів під час винесення постанови.

За таких обставин, слідчий суддя констатує недотримання вимог до форми постанови слідчого, передбачених ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, наведення мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування в частині (не)врахування доводів адвоката ОСОБА_3 щодо вчинення домашнього насильства (психологічного, фізичного) відносно малолітнього ОСОБА_6 .

Також слідчий суддя враховує, що порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Діюче кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема ст. 36, 40 КПК, передбачають, що прокурор, слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Зазначена правова норма гарантує незалежність посадової особи органу державного обвинувачення у виборі у визначених законом межах способу здійснення своїх повноважень, в тому числі у прийнятті тих чи інших рішень, що є запорукою їх неупередженості й ефективності.

Процесуальна самостійність прокурора, слідчого і їх свобода нарівні з протилежною стороною у відстоюванні тієї чи іншої правової позиції є чинниками справедливого балансу прав та законних інтересів усіх учасників процесу, а також інших осіб, держави й суспільства.

Завданням слідчого судді, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК, є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування (див. постанову ВПВС від 04 квітня 2019 року у провадженні № 11-945сап18).

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України за результатом розгляду скарги слідчий суддя може скасувати рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

Враховуючи, що оскаржена постанова не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, наявні підстави для її скасування та часткового задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 07.08.2025 року про відмову у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.07.2025 року за № 0002351.

Зобов`язати уповноважену особу Святошинського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.07.2025 року за № 0002351 повторно розглянути заяву адвоката ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_6 потерпілим від 05.08.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 29.09.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1