г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/6558/25
Номер провадження 1-кп/213/385/25
В И Р О К

Іменем України

22 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження за № 0000070 від 01.11.2025 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей та осіб з обмеженими можливостями не маючого, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуваючого, інвалідності не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз - 28.10.2025 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 382 ч.1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 був неодноразово засудженим:

-29.07.2004 Калинівським районним судом Вінницької області, за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 1 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 2 роки та 6 місяців. Зміна вироку 13.10.2005 Калинівським районним судом Вінницької області, іспитовий строк скасовано, до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. 12.07.2007 звільнений по відбуттю покарання з Вінницької ВК№59, згідно із ЗУ «Про амністію» рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 04.07.2007;

-31.03.2008 Калинівським районним судом Вінницької області, за ст. 309 ч. 1 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців;

-04.11.2008 Калинівським районним судом Вінницької області, за ст.ст. 307 ч. 2, 311 ч. 1, 70 КК України, у вигляді позбавлення волі строком 5 років з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України приєднано 1 рік за вироком цього ж суду від 31.03.2008 та до відбуття покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. 04.11.2014 звільнений з Стрижавської ВК №81 Вінницької області;

-23.05.2016 Калинівським районним судом Вінницької області, за ст.ст. 185 ч.І, 190 ч.2, 198 ч. 1, 72 ч.5, 70 КК України, у вигляді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 01.09.2016 по 29.09.2016, звільнений по відбуттю покарання з Вінницької установи відбування покарань №1;

-27.12.2018 Калинівським районним судом Вінницької області, ст. 185 ч. 2 КК України, у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 2 роки;

-26.06.2019 Калинівським районним судом Вінницької області, за ст.ст. 122 ч. 1, 185 ч.2, 185 ч.З, 190 ч.2,263 ч.І, 395, 70 ч. 1, 70 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України приєднано 1 рік за вироком від 27.12.2018 та до відбуття покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;

-23.07.2021 Калинівським районним судом Вінницької області, за ст. 395, 70 ч. 4 КК України, у вигляді позбавлення волі строком 5 років. 31.07.2024 звільнений по відбуттю покарання з Вінницької ВК №86 по відбуттю строку покарання;

- 28.10.2025 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст. 382 ч.1 КК України, у вигляді позбавлення волі строком 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 2 роки.

31.10.2025 приблизно о 17 годин 30 хвилин, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували за місцем свого мешкання в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де під час спілкування між ними стався словесний конфлікт, в результаті чого у ОСОБА_3 з мотивів особистої неприязні, раптово виник умисел, спрямований на заподіяння потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, ОСОБА_3 , діючи з прямими умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дії, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, застосовуючи фізичну силу, завдав потерпілому ОСОБА_5 не менше 3 ударів своєю правою рукою зігнутою в кулак в область обличчя потерпілого.

В результаті своїх дій ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: синців по передній поверхні лівої вушної раковини, на верхньому повіці правого ока, крововиливу в слизову оболонку нижньої губи по середній лінії. Згідно висновком судово-медичного експерта №1829 від 10.11.2025 виявлені ушкодження за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.

Таким чином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , відповідно до ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості;

-заява потерпілого щодо згоди із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Статтею 381 КПК України встановлено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень ст.ст.381-382 КПК України.

Ухвалою судді від 18 грудня 2025 року клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури про розгляд обвинувального акта в порядку спрощеного провадження - задоволено. Призначено судовий розгляд без проведення судового засідання, за відсутністю інших учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Прокурором в обвинувальному акті зазначено, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, не заперечує щодо розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником - адвокатом ОСОБА_6 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які не заперечуються сторонами та учасниками кримінального провадження, та які перевірені судом шляхом дослідження письмових доказів, що у своїй сукупності підтверджують обставини, що в силу статті 91 КПК України підлягають доказуванню.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Потерпілий ОСОБА_5 надав заяву в якій зазначив, що надає згоду на розгляд обвинувального акта у суді у спрощеному провадженні та йому роз`яснено, що він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 126 КК України, його вина у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, тому його слід визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку за частиною 1 статті 126 КК України за ознаками - умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив проступок під час іспитового строку, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання.

Згідно з ст. 66 КК України, пом`якшуючою відповідальність обставиною, згідно з обвинувальним актом є щире каяття. Обставинами, які обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України - в обвинувальному акті зазначені - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних або близьких відносинах.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення засуджених, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з вказаної мети, принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

З урахуванням вищевикладеного, відповідно до статей 50, 65 КК України з метою виправлення ОСОБА_3 , а також запобігання скоєння нових злочинів, суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, вважає необхідним призначити покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

Відповідно до ч.1ст.70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Положення вказаної норми є імперативними, тобто обов`язковими для застосування.

Отже, призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного покарання за новий вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст.71 КК України.

Кримінальне правопорушення у цьому кримінальному провадженні, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив 31 жовтня 2025 року, тобто після постановлення вироку Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу від 28.10.2025 року за ч. 2 ст. 382 КК України, яким йому визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 2 роки. Вирок не оскаржувався та набрав законної сили.

Відповідно до частини 3статті 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Таким чином, остаточне покарання слід призначити за правилами ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, оскільки кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив після постановлення вироку Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу від 28.10.2025 року за ч. 2 ст. 382 КК України, яким йому визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік з випробувальним терміном 2 роки, відбутого покарання за цим вироком не має.

Частиною 4 статті 71 КК України передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Частиною 1 статті 72 КК України передбачено, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають - вісім годин громадських робіт.

Таким чином, 200 годин громадських робіт дорівнює 25 днів позбавлення волі.

Відповідно до роз`яснень абз. 4 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7від 24.10.2003року «Про практику застосування судами кримінального покарання» у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосуванняст. 75 КК України, про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

У зв`язку з викладеним, керуючись ч. 1 ст. 71 КК України, суд приходить до висновку, що до призначеного судом ОСОБА_3 у цьому провадженні покарання слід приєднати невідбуте ним покарання у вигляді 1 року позбавлення волі за попереднім вироком Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 28.10.2025 року та призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строк на 1 рік 25 днів позбавлення волі.

На переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.

Процесуальні витрати відсутні, запобіжний захід не застосовувався, речові доказі відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

На підставі ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків, повністю приєднати невідбуте покарання призначене вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.10.2025 року, та остаточно визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 1 (одного) року 25 (двадцяти п`яти) днів позбавлення волі.

Запобіжний захід не обирався.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розраховувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Матеріали кримінального провадження №000070 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №213/6556/25, пр. №1-кп/213/385/25.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1ст. 394 КПК України- вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1