Справа № 489/3191/25
Провадження № 1-кс/489/2616/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

16 вересня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене з прокурором, у кримінальному провадженні №0000474 від 26.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтями 15 ч. 2 та 115 ч. 2 п. 1, 5, 263 ч. 1 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

з участю прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Згідно з клопотанням, СВ ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні 26.04.2025 близько 15:00 год. замаху на вбивство працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та поліцейського ОСОБА_9 , які перебували по пров. Фестивальному, 25, в м. Миколаєві в автомобілі «Мерседес Бенз», р.н. НОМЕР_1 , вчиненого із застосуванням предмету, схожого на гранату, а також у незаконному придбанні та зберіганні до 26.04.2025 бойової гранати та вибухових речовин. Сторона обвинувачення просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 до 24.10.2025 у зв`язку з продовженням існування ризиків того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності та вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також неможливістю завершити досудове розслідування у п`ятимісячний строк через необхідність долучення висновку судово-медичної експертизи підозрюваного; проведення допиту свідків, слідчого експерименту; вирішення питання щодо зміни правової кваліфікації; повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри; виконання вимог ст. 290-291 КПК України.

Прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, зазначивши можливим застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_3 підозрюється в тому, що 26.04.2025 близько 15:00 год. по АДРЕСА_2 здійснив замах на вбивство шляхом підриву гранати працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та поліцейського ОСОБА_9 , які перебували в автомобілі «Мерседес Бенз», р.н. НОМЕР_1 , а також, що придбав та зберігав при собі до 26.04.2025 ручну гранату по провулку Фестивальному, 25, м. Миколаєва, та в домоволодінні за місцем проживання по АДРЕСА_1 до 26.04.2025 зберігав пакет з метальним зарядом без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 15 ч. 2 та 115 ч. 2 п. 1, 5, 263 ч. 1 КК України.

26.04.2025 о 18:45 годин ОСОБА_3 затриманий за підозрою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та 27.04.2025 повідомлений про підозру у їх вчиненні, обґрунтованість якої підтверджується наявними в матеріалах клопотання письмовими доказами та була встановлена під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 28.04.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 24.06.2025 без визначення розміру застави, який неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою слідчого судді від 23.07.2025 до 20.09.2025.

Ухвалою слідчого судді від 16.09.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до шести місяців, тобто до 24.10.2025.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

За положеннями ст. 199 КПК України, підставами для продовження строку запобіжного заходу є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження запобіжного заходу та наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання встановлено, що досудове розслідування не завершене, оскільки по справі необхідно провести судово-медичну експертизу підозрюваного, провести допити свідків, слідчий експеримент, вирішити питання щодо належної правової кваліфікації в кримінальному провадженні, повідомити про зміну раніше повідомленої підозри, виконати вимоги статей 290-291 КПК.

Також прокурором доведено, що на даний час продовжують існувати ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності та вчинення іншого кримінального правопорушення, які існували під час застосування запобіжного заходу, що підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні умисних тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які передбачене найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі, має достатню обізнаність, щоб розуміти тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень та покарання за їх вчинення, офіційно не працює та не має стабільного джерела доходу, а також міцних соціальних зв`язків; хоча на даний час вважається не судимим, однак історія його кримінального минулого свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, зокрема тяжких злочинів.

У своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що п. 3 ст. 5 Конвенції гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження. У рішеннях «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції, якою гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження, є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», особлива тяжкість деяких злочинів викликає таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні протягом певного часу. За виняткових обставин цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою.

У свою чергу, при вирішенні клопотання прокурора слідчий суддя враховує наявність двох істотних ризиків, а також факт вчинення підозрюваним замаху на вбивство декількох осіб способом, небезпечним для життя декількох осіб, що вказує на підвищену суспільну небезпечність вказаного діяння та особи підозрюваного, а також наявність значного суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи особи.

Таким чином, існуючі на даний час ризики переховування від суду та вчинення іншого злочину є суттєвими та такими, що не дають достатніх підстав слідчому судді на даному етапі досудового розслідування не продовжити строк тримання підозрюваного під вартою, щоб їм запобігти.

Будь-яких достатніх даних про зменшення чи відсутність вказаних ризиків, внаслідок чого існували б підстави для відмови прокурору в продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

При цьому, слідчий суддя критично оцінює твердження сторони захисту про можливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки, враховуючи відомості про особу підозрюваного, який не працює, не має стабільного джерела доходу, має минулий кримінальний досвід, підозрюється у вчиненні двох умисних злочинів, один з яких є особливо тяжким, на переконання слідчого судді, неможливо запобігання існуючим ризикам шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, варто зауважити, що при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу слідчий суддя, відповідно до статей 199-201 КПК України, вирішує питання про обрання, зміну, продовження чи скасування запобіжного заходу лише на підставі відповідного клопотання учасників судового провадження.

Натомість, слідчий суддя не вправі за власною ініціативою на етапі вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу обирати підозрюваному інший більш м`який запобіжний захід, оскільки таким правом він наділений, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, виключно при вирішенні клопотання про обрання, а не продовження запобіжного заходу.

За такого, питання про заміну запобіжного заходу може бути вирішене виключно при подачі слідчому судді відповідного клопотання, яке може бути подане одночасно із розглядом клопотання про продовження строку запобіжного заходу, саме стороною захисту в порядку статті 201 КПК України, тому у слідчого судді немає законних підстав вирішувати питання про заміну раніше обраного підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який, зокрема під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу, без відповідного письмового клопотання про це сторони, яка вважає можливим змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

За такого, оскільки прокурором доведено, що на даний час продовжують існувати передбачені ст. 177 КПК України вищевказані ризики, які існували під час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та на даний час неможливо завершити досудове розслідування до спливу строку запобіжного заходу, тому зазначене свідчить про необхідність задоволення клопотання. Керуючись статтями 183, 199, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про продовження строку запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити підозрюваному у кримінальному провадженні №0000474 від 26.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтями 15 ч. 2 та 115 ч. 2 п. 1, 5, 263 ч. 1 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 24.10.2025 включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 24.10.2025 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1