Справа № 444/2773/25
Провадження № 1-кп/444/323/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження № 0000268, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2025 року

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Туринки, Жовківського району, Львівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого на посаді водія у ТОВ «ВАМ АГРО», не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві Львівської області зазначене кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В :

24 квітня 2025 року близько 08:00 год. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки Fiat Doblo р.н. НОМЕР_1 по вулиці Вокзальній, що знаходиться в м. Жовкві, та наближаючись до перехрестя вулиць Вокзальна-Л.Українки, з метою виконання повороту ліворуч на вулицю Л.Українки, порушив вимоги чинних розділів ПДР України, а саме: п.п. 1.5; 2.3 (підпунктів «б» та «д») та 10.1, які знайшли свій прояв в тому, що він, керуючи технічно-справним транспортним засобом, зокрема із наявними боковими дзеркалами заднього бачення, які забезпечували видимість елементів дороги позаду цього транспортного засобу, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну; перед зміною напрямку руху - виконанням маневру повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що призвело до зіткнення керованого ним автомобіля із мотоциклом "Spark" p.H. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , який наближався до даного перехрещення доріг по зустрічній смузі руху, здійснюючи в забороненому для цього місці обгін попутного автомобіля, що рухався позаду автомобіля "Fiat Doblo" р.н. НОМЕР_1 .

В результаті вказаної ДТП мотоцикліст ОСОБА_6 отримав закритий перелом медіального та латерального виростків правої великогомілкової кістки, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив, що все відповідає тому, як зазначено в обвинувальному акті. Йому відомо було про постанови суду, відносно яких він був позбавлений права керування т/з, однак не мав іншого водія, а терміново була необхідність у поїздці, а тому керував т/з.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.

При цьому обвинуваченому було роз`яснено наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України у разі проведення судового розгляду у спрощеному порядку, з`ясовано в учасників, зокрема і в обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, його вина повністю та об`єктивно доведена доказами, які стороною обвинувачення та захисту не оспорюються та визнаються допустими та належними.

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи сторони обвинувачення та захисту, суд приходить до висновку, що пред`явлене обвинувачення знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 полягає в тому, що він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а тому кваліфікація таких дій за ч. 1 ст. 286 КК України є правильною.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, обставини справи та дані, що характеризують його особу, а саме те, що ОСОБА_3 не працює, раніше не судимий, автивно сприяв судовому розгляду, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченому, відсутні.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину та особу винного, який працює, раніше не судимий, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, активно сприяв розкриттю правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді виправних робіт. Враховуючи, що ОСОБА_3 працює водієм, на даний час має інвалідність 3 групи, а тому позбавлення права керувати транспортним завсобом фактично позбавить його можливості отримувати дохід, а також суд враховує що потерпілий прорсить його суворо не карати, розкаяння обвинуваченого, суд вважає застосувати ст. 69 КК України призначнення покарання менше меншого, а саме не застосовувати додаткове покарання у вигляді позбавлення прав керувати транспортним засобом.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В судовому засіданні позивач позов просить задоволити повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

Позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 96 488 грн, моральної шкоди в розмірі 150 000 грн, слід задоволити частково, виходячи з наступного:

В обґрунтування своїх позовних вимог стосовно матеріальної шкоди позивач показав та доводить належними доказами, що ним витрачено 96 488 грн на послуги , які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Згідно вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

За таких обставин з аналізу досліджених в ході розгляду справи доказів в тому числі на обґрунтування розміру моральної шкоди, суд приходить до переконання, що своїми діями обвинуввачений спричинив позивачу моральну шкоду, яка підлягає до відшкодування. З урахуванням страждань понесених потерпілим, матеріального стану відповідача, суд вважає за можливе задоволити позовні вимоги позивача в частині стягнення завданої моральної шкоди в розмірі 20 000 грн, в решті позовних вимог в цій частині відмовити.

Долю речових доказів належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 69, 124, 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним та засудити

за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у вигляді виправних робіт строком на 1 рік з відрахуванням 10 відсотків заробітної полати в дохід держави, без позбавлення прав керувати танспортним засобом, застосувавши ст. 69 КК України.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 понесену майнову шкоду в розмірі 96 488 грн та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Речовий доказ:

- автомобіль марки Fiat Doblo р.н. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію, що знаходяться у власника, залишити в його розпорядженні;

- мотоцикл марки "Spark" p.н. НОМЕР_2 , що знаходиться у власника, залишити в його розпорядженні.

Арешт, накладений слідчим суддею Жовківського районного суду Львівської області від 29.04.2025 р. (справа № 444/1446/25, провадження 1-кс/444/229/2025), - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертиз в загальній сумі 22 285 грн 52 коп., а саме: 4 457 грн за проведення експертизи № СЕ-19/114-25/9587-ГГ; 4 487 грн за проведення експертизи № СЕ-19/114-25/9588-ГГ, 8 914 грн за проведення експертизи № СЕ-19/114-25/9613-ГГ; 4 457 грн за проведення експертизи №СЕ-19/114-25/11256-ГГ.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з часу проголошення даного вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1