Справа № 159/6288/25
Провадження № 1-в/159/310/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , у відкритому судовому засіданні розглянув клопотання засудженого про звільнення від відбування покарання у виді конфіскації майна

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_5 звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з заявою в якій просить суд звільнити його від відбування додаткового покарання у виді конфіскації 1/2 частини його майна на користь держави, призначеного вироком Житомирського обласного суду від 28.07.1999 по справі № 1-13/99 у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку; визнати дублікат виконавчого листа № 1-13/99 від 28.10.2005 виданий судовою палатою в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області таким, що не підлягає до виконанню; арешт, який накладений постановою слідчого прокуратури слідчої групи Житомирської області від 20.01.1998 на майно ОСОБА_5 , а саме автомобілі марки: "Ауді-80", номерний знак НОМЕР_1 , 1987 року випуску, "ВАЗ 2107", 1987 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , "ВАЗ 21013", 1985 року випуску, державний номерний знак. НОМЕР_3 , "Опель-Кадет НОМЕР_4 " - скасувати.

Частина 1 статті 539 КПК України передбачає, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Засуджений та його захисник в судове засідання не з`явилися, що відповідно до абз.2 ч.5 ст.539 КПК України не перешкоджає судового розгляду.

Прокурор, заперечував проти задоволення клопотання, за його безпідставністю.

Вироком Житомирського обласного суду від 28.07.1999р. ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 148, ч. 2 ст. 80 КК України та призначено покарання у виді одного року одинадцять місяців семи днів позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю терміном на два роки та конфіскацією 1/2 частини майна.

В заяві ОСОБА_5 просить суд звільнити його від відбування додаткового покарання у виді конфіскації 1/2 частини майна.

Як зазначено в ч.3 ст.535 КПК України у разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

На виконання вироку Судова палата в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області 28.10.2005р. видав дублікат виконавчого листа від 28.07.1999р., яким конфіскувати 1/2 частини майна, що належить ОСОБА_5 особисто - на користь держави.

Відповідно до ч.2 ст.48 КВК України виконання покарання у виді конфіскації майна здійснюється органом державної виконавчої служби за місцезнаходженням майна відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Як зазначено в ст.62 ЗУ "Про виконавче провадження", виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом. Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Розпорядження конфіскованим майном та майном, яке не підлягає реалізації, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно відповіді Ковельського ВДВС 09.10.2025р. ВП 40487241 завершене на підставі п.7 ч.1 ст.37 ЗУ "Про виконавче провадження". Тобто виконавчий документ повернуто стягувачу, якщо: боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Виконавчий документ скеровано органу що видав виконавчий документ.

Відповідно до ч.1 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином вирішення питання, про визнання ВЛ таким, що не підлягає до виконанню належить суду, що його видав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Правила звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, встановлені правилами ст. 80 КК У країни, стосуються як основного, так і додаткового покарання.

Тобто, звільнення ОСОБА_5 від відбування додаткового покарання має здійснювати суд в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває (відбував) покарання.

Згідно листа ТСЦ МВС №0742 від 10.06.2021р. автомобіль "Ауді-80" перереєстрований на нового власника 16.12.2014р., тобто не належить ОСОБА_5 "ВАЗ 2107" та "ВАЗ 21013", знято з обліку для реалізації. Інформація, щодо обмежень на данні транспортні засоби відсутня.

Згідно листа ОСОБА_6 від 15.10.2024р "Опель- ОСОБА_7 " також перереєстрований на іншого власника. Проте засуджений не сплатив половину вартості цих автомобілей.

В п.21.3 Постанови від 30 червня 2020 року, справа № 727/2878/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, якщо арешт накладений на майно особи під час досудового розслідування за правилами КПК України 1960 року, ця особа була засуджена, і вирок не виконаний, однак до її засудження інша особа на підставі судового рішення стала власником відповідного майна, то вирішення питання щодо зняття такого арешту здійснюється за правилами кримінального судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 569/4374/16-ц).

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать, що порушені заявником у клопотанні питання знаходяться по за межами повноважень Ковельського міськрайонного суду Волинської області тому в задоволенні клопотання суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у виді конфіскації майна, призначеного вироком Житомирського обласного суду від 28.07.1999р. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 7 днів з дня оголошення.

СуддяОСОБА_1