УХВАЛА

про розгляд скарги на рішення, дію чи бездіяльність

09.01.2026 м. Бар Вінницької області

Слідча суддя Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність та постанову слідчого СВ ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про відмову у визнанні потерпілим від 11.09.2025 у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР № 0000183 від 25.07.2025, та зобов`язання вчинити дії,

за участі: прокурора ОСОБА_4 , та особи, яка звернулася зі скаргою, - ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність та постанову слідчого СВ ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про відмову у визнанні потерпілим від 11.09.2025 у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР № 0000183 від 25.07.2025, та зобов`язання вчинити дії. Відповідно до змісту скарги, ОСОБА_3 22.06.2025 звернувся до ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області із заявою про кримінальне правопорушення, яку зареєстрували цього ж дня за вхідним номером ЄО № 6538. У заяві він повідомив про кримінальне правопорушення, яке призвело до прийняття судом рішення про незадоволення його позовних вимог і просив визнати його потерпілим. 25.07.2025 на підставі ухвали Барського районного суду від 17.07.2025 у справі № 125/1332/25 уповноважена особа ВП № 1 Жмеринського РВП внесла відомості про кримінальне правопорушення, яке зазначене у його заяві від 22.06.2025 (ЄО № 6538) до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183. Ураховуючи, що уповноважена особа ВП № 1 Жмеринського РВП не викликала його для вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, заявник надіслав до цього відділення заяву з додатками про залучення його до провадження № 0000183 як потерпілого, у якій повідомив про те, яку саме моральну шкоду йому завдано та зазначив розмір матеріальної шкоди. 18.09.2025 він отримав копію постанови від 11.09.2025 про відмову у визнанні потерпілим. Підставою для відмови зазначено: «не конкретизовано, яку саме моральну шкоду завдано та у якому розмірі завдано матеріальну шкоду». Заявник не погоджується з постановою, адже у заяві зазначив, якої саме моральної шкоди йому завдано, вказав розмір матеріальної шкоди та додав докази. Зазначає, що для визнання особи потерпілим не має значення чітке встановлення розміру чи виду шкоди, а вистачить лише факту наявності шкоди. І уже у подальшому слідчому чи прокурору слід буде встановити вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, адже це є однією з обставин, що, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягає доказуванню. Тому вважає, що уповноважена особа ВП № 1 Жмеринського РВП неправомірно вимагає вказати розмір шкоди, який йому завданий кримінальним правопорушенням. Крім того, слідство у кримінальному провадженні № 0000183 ведеться за кваліфікацією злочину формального складу (ч. 1 ст. 384 КК України). У злочинах із формальним складом взагалі не можна вести мову про розмір завданої шкоди, оскільки її вид і розмір диференціюються залежно від конкретного випадку вчинення злочину, що у певних випадках можливо встановити лише з плином часу. Адже може виникнути ситуація, коли особі завдається фізична чи моральна шкода, у зв`язку з чим вона може потребувати лікування, реабілітації та ін. У цьому разі визначити розмір шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, стане можливим лише на кінцевому етапі досудового розслідування або вже безпосередньо під час судового розгляду. Ураховуючи, що його заява про кримінальне правопорушення від 22.06.2025 задоволена, постанови про відмову у визнанні потерпілим через подання заяви особою, якій не завдано шкоди, відсутня, то заявник вважає, що він автоматично набув статусу потерпілого у кримінальному провадженні № 0000183, але слідчий тривалий час не виконував вимоги КПК України та не ознайомив з процесуальними правами та обов`язками як потерпілого. Вважає, що постанова уповноваженої особи ВП № 1 Жмеринського РВП від 11.09.2025 про відмову у визнанні його потерпілим не є вмотивованою, бо не містить жодної підстави вважати його особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України. Крім того, у цій постанові вказана недостовірна інформація про відсутність у його заяві про залучення до провадження як потерпілого інформації щодо моральної шкоди та розміру завданої шкоди. Просить визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, що полягає у не ознайомленні його з правами та обов`язками потерпілого після відкриття кримінального провадження № 0000183 на підставі заяви про кримінальне правопорушення від 22.06.2025. Зобов`язати уповноважену особу ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ознайомити його з правами та обов`язками потерпілого у кримінальному провадженні № 0000183. Скасувати постанову уповноваженої особи ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області від 11.09.2025 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000183.

12.11.2025 прокурор ОСОБА_4 подала письмові заперечення, у яких зазначила, що доводи скаржника, викладені у скарзі, є необґрунтованими та такими, що суперечать змісту ст. 55 КПК України. Вказала, що судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій не встановлено фактів незаконного звільнення ОСОБА_3 , а також підстав для стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Так само відсутні документи, що підтверджують розтрату або привласнення його майна невстановленими посадовими особами Кузьминецького ліцею як у скарзі так і у матеріалах кримінального провадження. Прокурор вказує на те, що відповідно до норм статей 55 та 60 КПК України заявником є особа, яка повідомила про злочин, а потерпілим визнається особа, яка повинна продемонструвати зв`язок між злочином і завданою шкодою. ОСОБА_3 неодноразово викликався слідчим у зазначеному кримінальному провадженні для допиту у якості свідка з метою з`ясування обставин учинених кримінальних правопорушень та надання відповідних доказів, однак він на виклики не з`являється і не сприяє розкриттю злочинів, про які сам повідомив. Така пасивна позиція заявника призводить до безпідставного навантаження суду розглядом необґрунтованих скарг на законні дії слідчого. Вважає, що скарга ОСОБА_3 є надуманою та необґрунтованою, а постанова від 11.09.2025 про відмову у визнанні його потерпілим є законною, обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам ст. 55 і ст. 60 КПК України. Просить у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та постанову про відмову у визнанні його потерпілим відмовити.

24.11.2025 ОСОБА_3 подав письмові пояснення на заперечення прокурора ОСОБА_4 , у яких вказав, що у запереченні на його скаргу процесуальний керівник, зазначивши недостовірну інформацію, намагається ввести суд в оману, ставить під сумнів ухвали суду, які набрали законної сили, і намагається виправдати незаконні рішення слідчого і його бездіяльність у справі, яка внесена до ЄРДР за номером № 0000155, зокрема за фактом введення суду в оману.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав у повному обсязі. Просив задовольнити скаргу, посилався на підстави, що викладені у ній.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечила проти задоволення скарги, посилаючись на обґрунтованість та вмотивованість винесеної слідчим СВ Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 постанови від 11.09.2025.

Слідча суддя, заслухавши учасників, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000183 від 25.07.2025, що надані ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, дійшла висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, з таких підстав.

03.10.2025 ухвалою Барського районного суду Вінницької області відкрито провадження за скаргою та зобов`язано ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області надати слідчому судді для огляду матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000183 від 25.07.2025.

05.12.2025 на вимогу слідчої судді від ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшли матеріали кримінального провадження № 0000183 від 25.07.2025.

З матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000183 від 25.07.2025 вбачається таке.

У провадженні СВ Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000183, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Барського районного суду Вінницької області за скаргою ОСОБА_3 .

Матеріали перевірки № 6490 про результати розгляду звернення ОСОБА_3 , які долучені до матеріалів кримінального провадження, містять заяву про кримінальне правопорушення від 22.06.2025, у якій вказано, що до неї додаються додатки на 45 аркушах; копію наказу про призначення скаржника на посаду від 27.03.2023 № 27-К, копію відзиву на позовну заяву, копію правил внутрішнього трудового розпорядку, копію акту від 20.03.2023, копію додаткових пояснень у справі від 27.02.2025, копію рішення Барського районного суду Вінницької області від 22.05.2025 у справі № 125/1523/24, копію пояснень ОСОБА_6 від 17.07.2025, рапорт ПОГ СВГ ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 22.06.2025, постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 31.07.2025.

ОСОБА_3 звернувся до СВ Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області із заявою про залучення його до провадження як потерпілого. До заяви долучив копію акта про оприлюднення правил внутрішнього трудового розпорядку Кузьминецького професійного аграрного ліцею Вінницької області від 20.03.2023, копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 565253 від 04.08.2016, копію наказу про призначення скаржника на посаду від 27.03.2023 № 27-К, копію наказу про запровадження суміщення посад від 27.03.2023 № 28-К, копію довідки про доходи № 202 від 01.07.2024.

11.09.2025 постановою слідчого СВ Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 . Оскаржувана постанова мотивована тим, що у кримінальному провадженні належними і допустимими доказами не підтверджено, що діями та/або рішеннями службових осіб Кузьминецького ПАЛ спричинено будь-яку шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, немає підстав для визнання потерпілим ОСОБА_3 , тому слідчий дійшов висновку, що вимоги заяви не обґрунтовані, передчасні та не підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Вирішуючи, чи підлягає задоволенню скарга у частині скасування постанови про відмову у задоволенні заяви про залучення до провадження як потерпілого від 11.09.2025, слідча суддя виходить з такого.

Згідно з положеннями частини першої статті 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 55 КПК України).

Відповідно до частини третьої статті 55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Положеннями частини п`ятої вказаної норми передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Слідчий суддя погоджується з аргументами прокурора про те, що відповідно до норм статей 55 та 60 КПК України заявником є особа, яка повідомила про злочин, тоді як потерпілим визнається особа, яка повинна продемонструвати зв`язок між злочином і завданою шкодою.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 384 КК України, є кримінальним правопорушенням проти правосуддя. Диспозиція частини першої визначає кілька складів кримінального правопорушення: завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.

Таким чином, об`єктом вказаного кримінального правопорушення є суспільні відносини, які забезпечують справедливе й ефективне правосуддя в Україні.

Слідча суддя вважає слушним вказівку заявника ОСОБА_3 на те, що склад вказаного кримінального правопорушення є формальним, тобто кримінальне правопорушення визнається закінченим з моменту вчинення будь-якої із зазначених у диспозиції дій.

На думку слідчої судді, за епізодом про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, у матеріалах досудового розслідування, заяві ОСОБА_3 та його скарзі на разі відсутні обставини, які б вказували на наявність зв`язку між кримінальним правопорушенням та наявною у ОСОБА_3 шкодою.

Разом з тим, слід зазначити, що у цивільному процесуальному законі є інститут, що покликаний захистити права сторони у спорі, яка потерпіла від неправомірних дій іншої сторони щодо подання підроблених доказів.

Статтею 423 ЦПК України передбачено, що рішення, яким закінчено розгляд справи, яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими обставинами; серед яких закон вказує встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі.

Отже, після встановлення вироком (чи ухвалою) суду факту надання фальшивого доказу, ОСОБА_3 набуде право на перегляд судового рішення у цивільній справі, що було постановлене на підставі такого доказу, за нововиявленими обставинами.

Таким чином, підстави для залучення ОСОБА_3 як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000183 від 25.07.2025 за ч. 1 ст. 384 КК України відсутні.

Вирішуючи чи підлягають задоволенню вимоги скарги про:

- визнання протиправною бездіяльності уповноваженої особи ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, що полягає у не ознайомленні ОСОБА_3 з правами та обов`язками потерпілого після відкриття кримінального провадження № 0000183 на підставі заяви про кримінальне правопорушення від 22.06.2025 (ЄО № 6538);

- зобов`язання уповноваженої особи ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ознайомити його з правами та обов`язками потерпілого у кримінальному провадженні № 0000183, слідча суддя виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

- бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у неповерненні тимчасово вилученого майна, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

- рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування;

- рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження;

- рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим;

- рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

- рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

- рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування;

- повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру;

- відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Тобто положення частини першої вказаної статті містять вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, отже скарга ОСОБА_3 на вказану у скарзі бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, відповідно до положень статті 303 КПК України, не розглядається під час досудового розслідування, тому у задоволенні скарги у цій частині слід відмовити з наведених підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 9, 25, 55, 60, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні скарги про визнання протиправною бездіяльності уповноваженої особи відділення поліції, на постанову слідчого СВ ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 11.09.2025, та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 16:00 13.01.2026.

Слідча суддя