Провадження № 1-кс/201/4067/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд м. Дніпра у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 (ВКЗ), захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 , погодженого прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000023, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад клопотання.

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що слідчими СВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені за № 0000023, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні набула статусу підозрюваної у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, до слідчого за викликами не з`являється, перебуває на тимчасово окупованій території, її оголошено у розшук, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, просив в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Позиції учасників.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, вказаних в клопотанні.

Захисник просив у його задоволенні відмовити з огляду на необґрунтованість підозри та неналежне її повідомлення, недоведення ризиків, відсутності підтвердження обізнаності його підзахисної про кримінальне переслідування.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

24 лютого 2022 року російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Відповідно до п. п. 6, 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг. Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Резолюцією Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй «Агресія проти України» A/RES/ES-11/1 від 2 березня 2022 року та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визнано, що Російська Федерація вчинила агресію проти України, порушивши базові норми ООН, тобто є державою-агресором.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Так, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено та затверджено відповідними Законами.

Зокрема, Указом Президента України від 14.07.2025 № 478/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб. Законом України від 15.07.2025 року N 4524-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Таким чином, в період із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року по теперішній час, на всій території України діє правовий режим воєнного стану.

Відповідно до п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

У результаті вищевказаних подій, значна частина території Луганської області, починаючи з 24.02.2022 по теперішній час опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій Російської Федерації на території Луганської області.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 визначено перелік територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Відповідно до вказаного переліку Станично-Луганська селищна територіальна громада Щастинського району Луганської області з 24.02.2024 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

03 березня 2022 року т.зв. «Наказом Голови ЛНР № УГ-125/22», на окупованій території Щастинського району Луганської області незаконними збройними формуваннями так званого «ЛНР», підконтрольними державі-агресору РФ, створено окупаційні адміністрації, організовано та розпочато діяльність незаконних органів влади так званого «ЛНР», в тому числі створено так звану «Администрацию Станично-Луганского района Луганско Народной Республики» (мовою оригіналу).

Відповідно до ст. 6 «конституції луганської народної республіки»: державна влада в «луганській народній республіці» здійснюється на основі розподілу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади самостійні. Державну владу в луганській народній республіці здійснюють голова луганської народної республіки, народна рада луганської народної республіки парламент луганської народної республіки, рада міністрів луганської народної республіки уряд луганської народної республіки.

Згідно пункту 2 «указу голови луганської народної республіки» від 15.08.2019 № УГ-552/19 (зі змінами) «Про керівництво діяльністю виконавчих органів влади луганської народної республіки» «Установить, что Правительство Луганской Народной Республики осуществляет руководство деятельностью следующих исполнительных органов государственной власти Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу) визначено, що так зване «Министерство труда и социальной политики Луганской Народной Республики» (мовю оригіналу) є виконавчим органом державної влади луганської народної республіки, який здійснює закріплені за ним окремі державні повноваження та підпорядковується так званому «Правительству Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу).

Відповідно до постанови так званого «Правительства Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу) № 431/21 від 25.05.2021 року, прийнято «Положение о Государственном учреждении Республиканский центр занятости Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу), в якому зазначені відомості щодо підпорядкування так званих «Територіальних відділень Республіканського центру зайнятості «Міністерству праці та соціальної політики ЛНР» та організації їх роботи.

Так, у пунктах 1.4-1.5 вище зазначеного положення зазначено що: «Республиканский центр занятости осуществляет свою деятельность непосредственно и через территориальные отделения в городах и районах Луганской Народной Республики.» (мовою оригіналу), «Деятельность Республиканского центра занятости и его территориальных отделений координирует и направляет Министерство труда и социальной политики Луганской Народной Республики. Республиканский центр занятости и его территориальные отделения относятся к сфере ведения Министерства труда и социальной политики Луганской Народной Республики.» (мовою оригіналу).

Також, у пунктах 5.1, 5.9 та 5.10 зазначено що: «В структуру Республиканского центра занятости входят Республиканский центр занятости и его территориальные отделения, реализующие функции и полномочия на соответствующих территориях.» (мовою оригіналу), «Непосредственное руководство деятельностью территориальных отделений Республиканского центра занятости осуществляют начальники соответствующих отделений, которые несут персональную ответственность за их работу. Назначение на должность руководителей территориальных отделений Республиканского центра занятости осуществляется Директором по согласованию с Министерством труда и социальной политики Луганской Народной Республики.» (мовою оригіналу), «Территориальные отделения Республиканского центра занятости являются юридическими лицами, имеют печати с изображением Государственного герба Луганской Народной Республики и своим наименованием, иные печати, штампы и бланки установленного образца, счета, открываемые в соответствии с законодательством Луганской Народной Республики. Территориальные отделения Республиканского центра занятости реализуют функции и полномочия Республиканского центра занятости в пределах соответствующей территории обслуживания, действуют от своего имени во взаимоотношениях с органами государственной власти, предприятиями, учреждениями, организациями; выступают истцами, ответчиками и третьими лицами при рассмотрении дел в судах.» (мовою оригіналу).

14.03.2023 прийнято так званий закон «Об образовании на территории Луганской Народной Республики городских округов и муниципальных округов, установлении их границ» (мовою оригіналу) та у Додатку № 1 до данного «закону», зазначені відмості, а саме: «Перелік міських округів, утворених на території Луганської Народної Республіки» серед яких зазначено відомості щодо створення незаконного органу влади так зване «Муниципальное образование Станично-Луганский муниципальный округ Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу).

Частинами третьою та четвертою пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хабарництво» від 26.04.2002 № 5 передбачено, що організаційно-розпорядчі обов`язки це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів, їx заступники, особи, які керують ділянками робіт.

Адміністративно-господарські обов`язки - це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном.

Так, 27 листопада 2023 року на тимчасово окупованій території Станично-Луганської селищної територіальної громади Щастинського району Луганської області представниками так званого «лнр», підконтрольними державі-агресору РФ, створено та розпочато діяльність так званого «Территориального отделения государственного учреждения республииканский центр занятости луганской народной республики в Станично-Луганском районе» (мовою оригіналу), яке розташоване за адресою: Луганська область, Щастинский район, смт Станиця Луганська, вул. Карла Маркса, буд. 35.

Згідно п. 6 ч. 1 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», окупаційна адміністрація російської федерації - сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Викладене свідчить, що так зване «Территориальное отделение Государственного казенного учреждения "Республиканский центр занятости населения Луганской Народной Республики" в Станично-Луганском районе» (мовою оригіналу) є державною установою територіальним органом управління державним позабюджетним фондом Луганської Народної Республіки Фондом соціального страхування на випадок безробіття Луганської Народної Республіки та здійснює функції забезпечення реалізації державної політики у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, зайнятості населення, захисту від безробіття на території Луганської Народної Республіки, а отже зайняття посад у вказаному органі є фактичним зайняттям посади в органі влади створеному на тимчасово окупованій території, в тому числі окупаційній адміністрації держави-агресора.

Так, 27 листопада 2023 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, знаходячись на тимчасово окупованій території Станично-Луганської селищної територіальної громади Щастинського району Луганської області, переслідуючи особисті інтереси, маючи умисел на зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному державному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, в тому числі окупаційній адміністрації держави-агресора, вступила в злочинну змову з представниками так званої «лнр», які підконтрольні державі-агресору - рф, та отримавши від них пропозицію на зайняття посади в незаконному органі влади у смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області, в порушення вимог Конституції та Законів України, добровільно погодилася зайняти посаду так званого «заместителя директора заведующего сектором трудоустройства Территориального отделения Государственного казенного учреждения «Республиканский центр занятости населения Луганской Народной Республики» (ТО ГКУ «РЦЗН ЛНР) в Станично-Луганском районе» (мовою оригіналу), яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, в тому числі окупаційній адміністрації держави-агресора.

Реалізуючи вказаний умисел, 27 листопада 2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, перебуваючи на території смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погодившись на пропозицію представників окупаційної влади держави-агресора Російської Федерації та представників незаконних збройних формувань т.зв. «ЛНР», приступила до виконання обов`язків «заместителя директора заведующего сектором трудоустройства Территориального отделения Государственного казенного учреждения «Республиканский центр занятости населения Луганской Народной Республики» (ТО ГКУ «РЦЗН ЛНР) в Станично-Луганском районе» (мовою оригіналу), яке розташоване за адресою: Луганська область, Щастинский район, смт Станиця Луганська, вул. Карла Маркса, буд. 35, тобто зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційній адміністрації держави-агресора.

Отже ОСОБА_6 , будучи громадянкою України, добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційній адміністрації держави-агресора.

Щодо обґрунтованої підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 5 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом огляду від 30.01.2024 за участю спеціаліста;

-протоколом огляду від 08.03.2024 за участю спеціаліста;

-протоколом огляду від 31.05.2024 за участю спеціаліста;

-протоколом огляду від 05.06.2024 за участю свідка ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду від 05.06.2024 за участю свідка ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду від 05.06.2024 за участю свідка ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду від 14.06.2024 за участю свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом огляду від 14.06.2024 за участю свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом огляду від 14.06.2024 за участю свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом огляду від 14.06.2024 за участю свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом огляду від 18.06.2024 за участю свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом огляду від 18.06.2024 за участю свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом огляду від 18.06.2024 за участю свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом огляду від 16.09.2024 за участю спеціаліста;

-протоколом огляду від 17.09.2024 за участю спеціаліста;

-протоколом огляду від 17.09.2024 за участю спеціаліста;

-протоколом огляду від 18.12.2024 за участю спеціаліста;

-протоколом огляду від 24.01.2025 за участю спеціаліста;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ,та яким відомо що остання з моменту окупації території Станично-Луганської селищної територіальної громади Щастинського району Луганської області, залишилась на тимчасово окупованій території Луганської області та активно співпрацює з окупаційною адміністрацією рф у смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області, крім того добровільно зайняла посаду пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, в тому числі окупаційній адміністрації держави-агресора;

-протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які серед запропонованих громадян впізнали ОСОБА_6 .

Таким чином, громадянка України ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в добровільному зайнятті посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційній адміністрації держави-агресора.

Щодо належного повідомлення про підозру і набуття статусу підозрюваної.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, перебуванням Луганського району Луганської області в тимчасовій окупації та під контролем окупаційної адміністрації рф, проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №16 (7941) від 21.01.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_6 на 25.01.2025, 26.01.2025, 27.01.2025 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000023 від 04.01.2024, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 28.01.2025, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» №21 (7946) від 28.01.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження), а також розміщено повістку про виклик підозрюваної на 01.02.2025, 02.02.2025, 03.02.2025 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000023 від 04.01.2024, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Таким чином, 28.01.2025 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Щодо ризиків.

Слідчий суддя вважає доведеними ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче орган досудового розслідування у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини, як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , в разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, в якому вона підозрюється за ч. 5 ст. 111-1 КК України, вагомість наявних достатніх доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, системне неприбуття на виклик прокурора, слідчого 6 разів, в свою чергу не повідомивши орган досудового розслідування та Луганську обласну прокуратуру про неможливість прибути. Також необхідно врахувати спосіб вчинення злочину дії вчинила умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, на цей час знаходиться на окупованій території співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме її до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальні правопорушення, у яких вона підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України, про що свідчить поведінка підозрюваної ОСОБА_6 , так громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, тобто, ОСОБА_6 своїми діями підтримує прийняття рішення Російської Федерації від 24.02.2022 щодо проведення на території суверенної держави України, так званої «спеціальної воєнної операції», підтримала дії РФ та незаконних збройних формувань, дії так званої «ЛНР» спрямовані на захоплення території України.

Щодо розшуку.

Постановою слідчого від 04.02.2025 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Щодо перебування підозрюваної на окупованій території.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 визначено перелік територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, територія Станично-Луганської селищної територіальної громади Щастинського району Луганської області з 24.02.2024 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

Той факт, що підозрювана ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується наступними доказами:

-протоколом огляду від 30.01.2024 за участю спеціаліста;

-протоколом огляду від 08.03.2024 за участю спеціаліста;

-протоколом огляду від 31.05.2024 за участю спеціаліста;

-протоколом огляду від 05.06.2024 за участю свідка ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду від 05.06.2024 за участю свідка ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду від 05.06.2024 за участю свідка ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду від 14.06.2024 за участю свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом огляду від 14.06.2024 за участю свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом огляду від 14.06.2024 за участю свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом огляду від 14.06.2024 за участю свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом огляду від 18.06.2024 за участю свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом огляду від 18.06.2024 за участю свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом огляду від 18.06.2024 за участю свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом огляду від 16.09.2024 за участю спеціаліста;

-протоколом огляду від 17.09.2024 за участю спеціаліста;

-протоколом огляду від 17.09.2024 за участю спеціаліста;

-протоколом огляду від 18.12.2024 за участю спеціаліста;

-протоколом огляду від 24.01.2025 за участю спеціаліста;

протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ,та яким відомо що остання з моменту окупації території Станично-Луганської селищної територіальної громади Щастинського району Луганської області, залишилась на тимчасово окупованій території Луганської області та активно співпрацює з окупаційною адміністрацією рф у смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області, крім того добровільно зайняла посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, в тому числі окупаційній адміністрації держави-агресора.

Висновки.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_6 набула статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстави вважати, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території України, її оголошено у розшук, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також враховуючи факт її переховування від органу досудового розслідування, а також те, що у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності свідчать про вчинення нею інкримінованого їй кримінального правопорушення, беручи до уваги його тяжкість та специфіку, а також те, що у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого злочину їй може бути призначено покарання у виді реального позбавлення волі на строк до десяти років, дані про особу підозрюваної, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Щодо застави.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Інші питання.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, можливе після затримання особи, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

В порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000023, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2024 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1