УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 344/15413/23

провадження № 51-3450 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2024 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 02 червня 2025 року,

Короткий зміст оскаржених судових рішень та встановлені обставини

Як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2024 року, залишеним без змін ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 червня 2025 року, ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 9 місяців. Вирішено питання щодо арешту майна, судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Суд визнав ОСОБА_5 винуватим у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), повторно, поєднаному з незаконним проникненням у інші приміщення, в умовах воєнного стану.

Як установив суд, 12 травня 2023 року близько 11:25 год, ОСОБА_6 приїхав на власному велосипеді марки «Haibike Attack SL» сіро-зелено-чорного кольорів до приміщення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Після цього залишив велосипед біля входу у будинок, не пристебнувши його велосипедним замком. В цей час поблизу житлового будинку за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Набережна ім. Василя Стефаника, 18, під`їзд № 1, проходив ОСОБА_5 , який побачив біля входу вказаний велосипед. Після цього у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, він у період дії на території України воєнного стану, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки, керуючись корисливими мотивами, таємно викрав вказаний велосипед, вартість якого згідно висновку експерта становить 12 772 грн. Надалі ОСОБА_5 на викраденому велосипеді покинув місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 12 772 грн.

Крім того, 24 травня 2023 року в період часу з 09:20 год до 12 год, ОСОБА_5 з метою вчинення крадіжки направився до під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 . Піднявшись на дев`ятий поверх вказаного під`їзду, ОСОБА_5 через металеві ґрати побачив велосипед марки «Sparto Space29», який знаходився у підсобному приміщенні, двері якого були зачинені за допомогою навісного замка, та який належав потерпілому ОСОБА_7 . Реалізуючи свій протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, у період дії на території України воєнного стану, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки, керуючись корисливими мотивами, шляхом віджиму металевих ґрат, проник всередину вказаного підсобного приміщення та таємно викрав із велосипеда два велосипедних колеса (марка покришок «Kenda», діаметр 29), у зборі, вартість яких згідно висновку експерта становить 3 237 грн. Надалі ОСОБА_5 із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану суму.

03 липня 2023 року близько 12:15 год, ОСОБА_5 з метою вчинення крадіжки направився до під`їзду № 2 будинку № 21, що по вул. Хіміків у м. Івано-Франківську. Піднявшись на десятий поверх вказаного під`їзду, ОСОБА_5 побачив велосипед марки «Rehberg» сірого кольору, який належав потерпілій ОСОБА_9 та який був прикріплений до металевих поручнів за допомогою велосипедного замка. Реалізуючи свій протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, у період дії на території України воєнного стану, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами, пошкодив велосипедний замок та таємно викрав вказаний велосипед, вартість якого становить 5 100 грн. Надалі ОСОБА_5 з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

У невстановлений період часу з 03 травня 2023 року до 03 червня 2023 року, ОСОБА_5 перебував поблизу складського приміщення між п`ятим та шостим поверхами сходової клітки під`їзду № 3, що по АДРЕСА_3 . В цей момент у ОСОБА_5 виник неправомірний умисел на таємне викрадення чужого майна зі складського приміщення, належного ОСОБА_10 . Надалі ОСОБА_5 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вхідних дверей складського приміщення та за допомогою викрутки відважив двері, через які незаконно проник всередину зазначеного приміщення. Після чого, ОСОБА_5 , у період дії на території України воєнного стану, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами, таємно викрав зі складського приміщення велосипед марки «Diskovery» (діаметром коліс 28), блакитно-чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта становить 4 200 грн, та чотири автомобільні шини марки «Yakohama», вартість яких згідно висновку експерта становить 16 500 грн. Надалі, ОСОБА_5 , із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_10 майнову шкоду на 20700 грн.

19 червня 2023 року близько 09:18 год, ОСОБА_5 перебував поблизу складського приміщення, що за адресою АДРЕСА_4 . В цей момент у ОСОБА_5 виник неправомірний умисел на таємне викрадення чужого майна зі складського приміщення, що належить ОСОБА_11 . Надалі ОСОБА_5 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вхідних дверей складського приміщення та незаконно до проник у приміщення. Після чого, ОСОБА_5 , у період дії на території України воєнного стану, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами, таємно викрав зі складського приміщення мотокосу марки «Дніпро-М» сірого та помаранчевого кольорів, вартість якої згідно висновку експерта становить 3 093 грн. В подальшому ОСОБА_5 із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму. Того ж дня, близько 15:22 год, ОСОБА_5 знову незаконно проник до складського приміщення, що за адресою АДРЕСА_4 . Після чого, таємно викрав зі складського приміщення садово-будівельну тачку, вартість якої згідно з висновком експерта становить 1 500 грн. Надалі ОСОБА_5 з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 1 500 грн. Таким чином, загальна вартість викраденого ОСОБА_5 у ОСОБА_11 майна становить 4 593 грн.

24 червня 2023 року близько 19:55 год, ОСОБА_5 перебував між першим та другим поверхами сходової клітки, що по вул. Довженка, 7 у м. Івано-Франківську, де побачив велосипед, який залишив пристебнутим на велосипедний замок ОСОБА_12 . В цей момент у ОСОБА_5 виник неправомірний умисел на таємне викрадення чужого майна. Після чого, ОСОБА_5 , у період дії на території України воєнного стану, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки, керуючись корисливими мотивами, таємно, шляхом пошкодження велосипедного замка викрав велосипед марки «Alu City Star» синього кольору, вартість якого згідно висновку експерта становить 4 217 грн. Надалі ОСОБА_5 , із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_12 майнову шкоду на вказану суму.

Вимоги касаційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали

У касаційній скарзі захисник, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 , просить змінити судові рішення, та, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК, призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Обґрунтовуючи свої вимоги захисник вказує, що призначене ОСОБА_5 покарання є надто суворим, оскільки його підзахисний свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, однак суд не взяв до уваги вказані обставини. Крім того, місцевим судом не взято до уваги й стан здоров`я ОСОБА_5 та відсутність претензій з боку потерпілих. Судом першої інстанції за таких обставин не була розглянута можливість застосування ст. 69 КК при призначенні покарання ОСОБА_5 .

Вказує, що вирок місцевого суду не відповідає вимогам статей 370, 374, 420 КПК, а ухвала апеляційного суду положенням ст. 419 КПК.

Мотиви Суду

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_5 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діяння за ч. 4 ст. 185 КК у касаційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому підлягають урахуванню ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з частиною 1 ст. 69 КК за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання місцевий суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК є тяжким, особу ОСОБА_5 , який раніше судимий, амбулаторну допомогу в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» не отримує, наркологічну допомогу не отримував, має задовільний стан здоров`я, в нього діагностовано залишкові зміни перенесеного туберкульозу легень у вигляді фіброзних змін обох легень, вірусний гепатит С, розлади психіки і поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин, перебуває на військовому обліку, по мобілізації не призивався, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з середньою освітою, непрацюючий. Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, які його обтяжують, суд не встановив.

Також, суд узяв до уваги висновок органу пробації щодо високого ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також думку потерпілих.

Таким чином, урахувавши вказані обставини у сукупності, а також те, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання у місцях позбавлення волі, але це не призвело до позитивних змін у його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову менш ніж через 3 місяці після звільнення з місць позбавлення волі вчинив аналогічний умисний корисливий злочин, що свідчить про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 неможливе без ізоляції від суспільства та призначив покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК, оскільки таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню ним кримінальних правопорушень.

Із зазначеною позицією місцевого суду погодився й апеляційний суд. Відповідно до змісту ухвали, цей суд, перевіривши доводи ОСОБА_5 щодо суворості призначеного покарання, аналогічні доводам касаційної скарги, навів переконливі мотиви, з яких визнав їх неприйнятними, зазначивши, що як під час розгляду провадження в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не встановлено підстав для висновку про можливість застосування до ОСОБА_5 положень ст. 69 КК.

При цьому, суд обґрунтовано зауважив, що застосування вимог цієї статті можливе за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Такі обставини або їх сукупність мають одночасно відповідати обом умовам. Натомість встановлені судом першої інстанції обставини, які пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, конкретних обставин кримінального провадження, не свідчать про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину і не дають правових підстав для застосування ч. 1 ст. 69 КК та призначення більш м`якого покарання, а призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження нових злочинів.

Із такими висновками погоджується і суд касаційної інстанції. Підстав для призначення ОСОБА_5 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом із застосуванням положень ст. 69 КК, як про це йдеться в касаційній скарзі сторони захисту, Суд не вбачає.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій є обґрунтованими та відповідають вимогам статей 370, 419 КПК.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, зокрема, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2024 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 02 червня 2025 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3