ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 рокуСправа № 495/8476/25
Номер провадження 1-кп/495/969/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Білгороді-Дністровському Одеської області матеріали виділеного кримінального провадження, відомості про яке внесено 07.10.2025 за №0000818 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Ізраїль, громадянина республіки Ізраїль, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та хвору матір, працює тренером з тенісу, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 305 КК України,

ВСТАНОВИВ:

громадянин Ізраїлю ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), приблизно о 15 год.00 хв., 05.10.2025 більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в парку «Наталка» в м. Київ, більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, шляхом знахідки придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, який збула невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та вказаний наркотичний засіб в подальшому почав зберігати у власних речах, а саме в ручному багажі.

Надалі, діючи умисно, маючи умисел на незаконне переміщення через митний кордон України наркотичного засобу канабісу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій у вигляді порушення встановленого порядку переміщення наркотичних засобів через митний кордон України, ОСОБА_8 ) 07.10.2025 приблизно о 11 год. 00 хв., слідуючи пішим ходом на виїзд з території України через міжнародний пункт пропуску «Маяки Паланка - Удобне», який розташований на 56 кілометрі автомобільної дороги Одеса Рені, в зоні діяльності Одеської митниці Держмитслужби, сховав до особистої валізи серед особистих речей металевий контейнер з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору з характерним запахом канабісу, з метою подальшого незаконного переміщення через державний кордон України та не заявив представникам будь-якого правоохоронного органу про наявність у нього наркотичного засобу, тим самим засвідчив про відсутність у нього товарів, які під час переміщення через митний кордон України підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, а також на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони або обмеження, не задекларувавши зазначену речовину у встановленому порядку при здійсненні митного контролю.

Під час здійснення спільного прикордонно-митного контролю та проведення митного оформлення, співробітниками Одеської митниці Держмитслужби та прикордонним нарядом ДПСУ у особистій валізі ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) серед особистих речей виявлено та вилучено речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору з характерним запахом канабісу загальною масою 0,53 г, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, масою у висушеному стані 0,46 г, яку ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) незаконно намагався перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Таким чином, дії ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) кваліфікуються за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 305 КК України закінчений замах на контрабанду наркотичних засобів, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

У підготовчому судовому засіданні прокурором, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 07.10.2025 за №0000818 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оголошено угоду про визнання винуватості, укладену 03.11.2025 в м. Біляївці між прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 471 КПК України.

Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений, за участю його захисника, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 305 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочині.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), із застосуванням ст. 69 КК України з переходом до іншого, більш м`якого покарання у виді штрафу в розмірі 5900 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 100300 грн.

За змістом угоди, обвинуваченому ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 305 КК України визнав повністю та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згідний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані вимоги законодавства, така укладена у його присутності, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_9 узгоджене в ній покарання. Також надав додаткові докази на підтвердження можливості застосування судом ст. 69 КК України.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 03.11.2025 з наступних підстав.

Відповідно до правил ст. ст.468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, а також особливо тяжких злочинів, у випадках, передбачених п. п. 2, 3 ч. 4 ст. 469 КПК України.

Подана на затвердження суду угода про визнання винуватості відповідає вимогам ч. 4 ст.469, ст.472 КПК України.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення та розкаюється у скоєному, повністю розуміє правові наслідки укладання та затвердження угоди, підтверджує, що укладення даної угоди сторонами є добровільним тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставин для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

Узгоджене в угоді покарання обвинуваченого, на думку суду, відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та є достатнім та необхідним для його виправлення й попередження вчинення інших кримінальних правопорушень.

Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 03.11.2025 в м. Біляївці між прокурором відділу Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні, та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення правопорушень, зокрема те, що він вину визнав, розкаявся у вчиненому, є інвалідом, раніше не судимий, думку прокурору, який вважав за можливе застосувати в даному випадку ст. 69 КК України.

Підставами застосування правових норм ч. 1 ст. 69 КК України є наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, незначний розмір вилучених наркотичних речовин та переміщення таких через митний кордон в цілях особистого вживання, бажання обвинуваченого перерахувати частину застави на потреби Збройних Сил України, що підтверджено відповідною квитанцією, також враховуючи особу обвинуваченого та інші обставини справи, а саме те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого визнається винним ОСОБА_4 вчинене ним вперше, раніше він до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні хвору матір, відсутність тяжких наслідків від вчинення цього злочину та обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання.

А тому, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, приймаючи до уваги усі зазначені вище обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити покарання із застосуванням до обвинуваченого ст. 69 КК України із переходом до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті ч. 1 ст. 305 КК України, а саме штрафу в розмірі 5900 неоподатковуваних мінімумів.

Відтак суд доходить висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 305 КК України із застосуванням ст. 69 КК України із переходом до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті, у виді штрафу в розмірі 5900 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 100300 грн.

Щодо запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області 08.10.2025 у справі № 496/6773/25 (провадження № 1-кс/496/1780/25) обрати відносно ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з 07.10.2025 року до 05.12.2025 року включно, в межах строку досудового розслідування. Одночасно обрати ОСОБА_4 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України. Розмір застави визначено у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області..

На виконання цієї ухвали 09.10.2025 заставодавцем ОСОБА_10 внесено на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області заставу в розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень (квитанція АТ «Райффайзен Банк» від 09.10.2025).

З цього часу згідно із ч. 4 ст. 202 КПК України ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді застави діяв упродовж досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, обвинуваченим не порушувався, підстави для звернення застави у дохід держави відсутні.

Суд дійшов висновку, що запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді застави підлягає залишенню без змін до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили заставу слід повернути заставодавцеві.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта становлять 4457 грн, а саме висновок експерта Одеського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/116-25/25109-НЗПРАП від 29.10.2025 покладаються на обвинуваченого відповідно до статті 124 КПК, оскільки такі виникли у зв`язку із вчиненням ним відповідного кримінального правопорушення.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженню не заявлявся.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314,373,374,473-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 03.11.2025, укладену в м. Біляївці між прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.10.2025 за №0000818.

ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 305 КК України і призначити йому із застосуванням ст. 69 КК України узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 5900 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 100300 (сто тисяч триста) гривень.

Речові докази:

речовину рослинного походження сіро - зеленого кольору із характерним запахом канабісу в паперовому згортці, металевий циліндричний предмет в якому залишки речовини рослинного походження, ззовні схожий на подрібнювач із візерунком листя канабісу, загальна маса рослинної речовини складає 0,53 г. є наркотичним засобом обіг якого обмежено канабісом, загальна маса канабісу у висушеному стані становить 0,46г, експрес тест «DUQUENOIS LEVINE REAGENT MARIJUANA», які після експертного дослідження поміщено до сейф-пакету № 6680766 та передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області знищити.

Процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 4457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень 00 копійок за проведення судової експертизи № СЕ-19/116-25/25109-НЗПРАП від 29.10.2025 експертами Одеського НДЕКЦ МВС України стягнути з ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) на користь держави.

Запобіжний захід у виді застави в розмірі в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, внесену 09.10.2025 заставодавцем ОСОБА_10 на підставі ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 08.10.2025 у справі № 496/6773/25 (провадження № 1-кс/496/1780/25) на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області (квитанція АТ «Райффайзен Банк» від 09.10.2025) повернути заставодавцеві ОСОБА_10 .

Цивільний позов не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, у якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_11