Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/4557/24

Номер провадження: 1-кс/511/1201/25

10.11.2025 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вказане клопотання, згідно з яким ОСОБА_3 просила скасувати арешт, накладений 21 квітня 2025 року Роздільнянським районним судом Одеської області (єдиний унікальний номер справи: 511/4557/24, номер провадження: 1-кс/511/375/25), оскільки відпала потреба у подальшому накладенні арешту майна, всі слідчі дії проведені, а тривале необгрунтоване позбавлення права користування та розпорядження власністю порушує її права, передбачені Констититуцією України.

Стислий виклад позиції учасників розгляду клопотання.

ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила задовольнити.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки досудове розслідування триває, всі слідчі дії не проведені.

Слідчий СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 надіслав заяву про проведення судового засідання за його відсутністю.

Інші учасники розгляду у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду клопотання.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000860 від 11 грудня 2024 року, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою частиною 3 статті 332 КК України.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З диспозиції частини першої статті 174 КПК України вбачається, що арешт може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням можливе лише за таких умов: із клопотанням про скасування арешту звернулася належна особа (підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження); вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до частини 1 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пункт 7 частини другої статті 131 КПК України визначає, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При перевірці аргументів клопотання, слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом проводиться досудове розслідування та 21 квітня 2025 року було накладено арешт на вказане майно з метою забезпечення його збереження у якості речового доказу.

Відносно аргументів ОСОБА_3 про невідповідність вказаного майна критеріям статті 98 КПК України, слід зауважити, що слідчий суддя визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом кримінального правопорушення, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Стандарт доведення «достатні підстави», необхідність застосування якого передбачає частина 3 статті 170 КПК України, не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатніх фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

Оскільки досудове розслідування триває та встановлюється коло осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, передчасно робити висновки відносно повідомлення (не повідомлення) про підозру конкретній особі.

Разом з цим, арешт майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та являється самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.

Також як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000860 від 11 грудня 2024 року, прокурором надані вказівки: про призначення додаткової комп`ютерно технічної експертизи відносно Ipad 9 (пункт 8); звернення до слідчого судді з клопотанням на отримання інформації щодо руху коштів по банківським карткам, вилученим у ході обшуку (пункт 2); та інші; однак відомостей про їх виконання матеріали справи не містять.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним, п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом ведення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр» проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

На підставі викладеного, врахувавши завдання кримінального провадження, позицію сторін, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000860 від 11 грудня 2024 року, слідчий суддя дійшов висновку, що наразі потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна та арешт накладено обґрунтовано.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного 21 квітня 2025 року Роздільнянським районним судом Одеської області (єдиний унікальний номер справи: 511/4557/24, номер провадження: 1-кс/511/375/25).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1