Справа № 132/12/26
Ухвала

Іменем України

08 січня 2026 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 Хмільницького районного ВП ГУНП України у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницького окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 02.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області 05.01.2026 надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 Хмільницького районного ВП ГУНП України у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницького окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 02.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно із клопотанням у ньому висловлене прохання накласти арешт на майно шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, а саме на два використаних сірника, які поміщено до паперового конверту НПУ та опломбовано пломбою «NPU-1641760» та пачку сірників із написом «Сірники безпечні» та візерунком козака, які поміщено до паперового конверту НПУ та опломбовано пломбою «NPU-1641759». Після проведення всіх необхідних слідчих дій та експертних досліджень вищеописані речі здати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Це клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01.01.2026 року до ЧЧ ВП № 1 Хмільницького РВП надійшло повідомлення про те, що в період часу з 11:00 год. 31.12.2025 по 13:00 год. 01.01.2026 невідома особа проникла до території домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , у якому проживає гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звідки шляхом пошкодження віконного скла, проникла всередину будинку та скоїла крадіжку грошових коштів у розмірі 1400 доларів США та 9000 гривень, чим спричинила матеріальної шкоди.

02.01.2026 в період часу з 11 годин 30 хвилин по 13 годину 10 хвилин під час додаткового огляду місця події в будинку за адресою АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено: два використаних сірника, які поміщено до паперового конверту НПУ та опломбовано пломбою «NPU-1641760» та пачку сірників із написом «Сірники безпечні» та візерунком козака, які поміщено до паперового конверту НПУ та опломбовано пломбою «NPU-1641759».

03 січня 2026 року вищеописані вилучені об`єкти на підставі ст. ст. 98, 110 КПК України в рамках вказаного кримінального провадження визнані в якості речових доказів, а тому виникла необхідність у накладанні на них арешту.

Розгляд вказаного клопотання призначено на 11:30 год. 08.01.2026.

Слідчий СВ ВП № 1 Хмільницького районного ВП ГУНП України у Вінницькій області, лейтенант поліції ОСОБА_3 та прокурор Калинівського відділу Хмільницького окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , яких було належним чином повідомлено про дату і час його розгляду, не з`явились. Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 подали до суду заяви про розгляд клопотання без їх участі, дане клопотання підтримують у повному обсязі та просять задовільнити.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду від наї не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з наведеним, згідно із положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних не здійснювалося.

Дослідивши клопотання і долучені до нього письмові документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що відділенням поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 02.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно із долученим до клопотання витягом від 02.01.2026 із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000001, 01.01.2026 року до ЧЧ ВП № 1 Хмільницького РВП надійшло повідомлення про те, що в період часу з 11:00 год. 31.12.2025 по 13:00 год. 01.01.2026 невідома особа проникла до території домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , у якому проживає гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звідки шляхом пошкодження віконного скла, проникла всередину будинку та скоїла крадіжку грошових коштів у розмірі 1400 доларів США та 9000 гривень, чим спричинила матеріальної шкоди.

До клопотання долучено копії матеріалів, якими обґрунтовані доводи, наведенні в клопотанні, серед них: копія протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.01.2026; копія письмової заяви ОСОБА_5 від 02.01.2025; копія протоколу огляду від 02.01.2026; копія протоколу допиту потерпілого від 01.01.2026; постанова про визнання вказаних речей речовими доказами від 03.01.2026.

Положеннями ст. 131 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина третя статті 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Беручи до уваги наведені положення процесуального закону та оцінюючи доводи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність його задоволення з огляду на таке.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000001 встановлено обставини, які вказують на те, що вилучені в ході проведення огляду місця події два використанні сірника, які поміщено до паперового конверту НПУ та опломбовано пломбою «NPU-1641760» та пачка сірників із написом «Сірники безпечні» та візерунком козака, які поміщено до паперового конверту НПУ та опломбовано пломбою «NPU-1641759» визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні відповідно до ст. 98 КПК України.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту цих речових доказів може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення та відчуження, що перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Хмільницького районного ВП ГУНП України у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницького окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 02.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 02.01.2026 за адресою: вул. Євгена Коновальця, 19 в с. Лісова Лисіївка Хмільницького району Вінницької області, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, а саме на: два використаних сірника, які поміщено до паперового конверту НПУ та опломбовано пломбою «NPU-1641760», та пачку сірників із написом «Сірники безпечні» та візерунком козака, які поміщено до паперового конверту НПУ та опломбовано пломбою «NPU-1641759».

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1