Справа № 127/710/26
Провадження №11-сс/801/75/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

при секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного в режимі відеоконференції ОСОБА_7

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2026 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючого водієм у ТОВ «Експрес Молдова Тур», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2026 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження № 0000009, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.01.2026 року за ознаками ст. 286 ч. 2 КК України - запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 08.01.2026 оголошено підозру за ст. 286 ч. 2 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів до 13 березня 2026 року без визначення застави.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання про застосування виключного запобіжного заходу слідчий суддя вказав, що прокурором під час розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, внаслідок чого дійшов висновку про необхідність застосування виключного запобіжного заходу, яким є тримання під вартою.

Водночас вирішуючи питання про визначення застави слідчий суддя урахуванням оголошеної підозри за ч. 2 ст. 286 КК України, наслідком якого стала смерть потерпілого, та з посиланням на положення п. 2 ч. 4 ст. 183 КК України дійшов висновку про недоцільність визначення застави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2026 через істотні порушення кримінального процесуального закону та невідповідність висновків фактичним обставинам провадження. Просить винести своє рішення, яким застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби, або визначити заставу у межах, установлених законом щодо тяжких злочинів (сорок прожиткових мінімумів для працездатних осіб).

Апеляційна скарга мотивована тим, що прокурором у судовому засіданні не доведено, а слідчим суддею у рішенні не обґрунтовано наявність ризиків, не умотивовано рішення щодо неможливості досягнення мети кримінального провадження шляхом застосування меш суворих запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту, або визначення застави. Посилається також на те, що встановлені дані про особу підозрюваного - позитивна репутація за місцем проживання та роботи, наявність постійного місця проживання, наявність утриманців (дружини та трьох малолітніх дітей), свідчать про сталі міцні соціальні зв`язки та очевидно нівелюють ризик переховування від слідства та суду.

Позиції учасників судового провадження.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній та просили задовольнити її в повному об`ємі.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали, слідчим суддею зазначені вимоги закону дотримано не у повній мірі, внаслідок чого висновки щодо доведеності окремих ризиків, а також недоцільності визначення застави належним чином не умотивовані.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Оскільки ухвала слідчого судді в частині обґрунтованості підозри стороною захисту не оспорюється, тому висновки слідчого судді в цій частині апеляційним судом не перевіряються.

Стосовно наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважав доведеними ризики переховування від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Надаючи оцінку цим висновкам слідчого судді суд виходить з того, що під ризиками, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною першою статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Стосовно ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, суд зазначає, що кримінальним процесуальним законом не визначено конкретних дій, які можуть вказувати на існування такого ризику, а тому це є широким поняттям, що включає будь-які дії, які перешкоджають досудовому розслідуванню (судовому розгляду), і є підставою для застосування запобіжних заходів. Такі дії можуть виражатись у різних формах, зокрема здійснення впливу на учасників (тиск, погрози, підкуп свідків, потерпілих, експертів, понятих для зміни показань або відмови від них), приховування доказів (знищення, спотворення, приховування документів, предметів, що є доказом злочину), ухилення від слідства (неявка за викликом слідчого, зміна місця проживання, приховування від слідчих органів без поважних причин), спроби втекти (спроби залишити територію України або переховуватися), надання неправдивої інформації (завідомо неправдиві показання свідка чи потерпілого, якщо це не є окремим злочином, а частиною перешкоджання), а також інші дії (будь-які дії, що ускладнюють збір доказів, встановлення обставин, а також перешкоджають реалізації прав учасників процесу, як-от блокування роботи слідчого чи суду, тощо).

У будь-якому випадку імовірні конкретні дії, спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню, мають бути відображені у клопотанні слідчого (прокурора) та зазначені в ухвалі слідчого судді із наведенням належних та достатніх мотивів їх врахування.

Як убачається ухвали слідчого судді, ризик перешкоджання кримінальному провадженню належним чином не обґрунтований та висновки з цього питання є абстрактними, загальними та стереотипними.

Такі обставини спростовують висновки щодо наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків суд зазначає, що для його оцінки необхідно врахувати сукупність процесуальної поведінки підозрюваного, у тому числі відношення до вчиненого, наданих показань, наявних показань інших очевидців, та наявність мотиву у підозрюваного для здійснення такого незаконного впливу з метою зміни показань іншими учасниками провадження.

У цьому провадженні установлено, що ОСОБА_7 надав слідчому показання про обставин дорожньо-транспортної пригоди, які узгоджуються із показаннями уже допитаних свідків - очевидців ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Такі фактичні обставини вказують на відсутність обґрунтованих мотивів для здійснення підозрюваним будь-якого впливу на свідків з метою корекції чи зміни показань останніми, що у свою чергу спростовує доводи підтриманого прокурором клопотання слідчого про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим установлено, що на час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_13 помер у лікувальному закладі, що у свою чергу може потягнути зміну правової кваліфікації вчиненого ОСОБА_7 діяння на більш тяжке. У зв`язку з цим суд вважає доведеним ризик переховування від слідства, оскільки можливе призначення в майбутньому кримінального покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально в місцях несвободи, у певній мірі може бути об`єктивною підставою вважати доведеним, що підозрюваним буть вчинятись спроби ухилятись від органів досудового розслідування чи суду. У даному ж провадженні у сукупності із тяжкістю інкримінованого злочину та значного суспільного резонансу суд вважає доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином установлений ризик переховування від слідства на початковому етапі кримінального провадження виправдовує застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу, яким є тримання під вартою.

Разом з тим суд також враховує, що відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Проте ч. 4 ст. 183 КПК України встановлює винятки з цього правила та зазначає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, з-поміж інших щодо злочину, який спричинив загибель людини. (п. п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК).

Системний аналіз зазначених норм дозволяє дійти висновку про те, що за наявності обґрунтованої підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), наслідком якого є загибель людини, вирішення питання про визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу, належить до дискреційних повноважень слідчого судді, проте з обов`язковим урахуванням підстав та обставин, передбачених ст. 177, 178 КПК України та рішення слідчого судді про визначення або невизначення застави має бути належним чином умотивовано.

Суд звертає увагу, що положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені застави: обставини кримінального правопорушення, особливий характер справи, майновий стан підозрюваного, його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб, масштаб його фінансових операцій, дані про особу підозрюваного, встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК, «професійне середовище» підозрюваного, шкода, заподіяна кримінальним правопорушенням, тощо.

У будь-якому випадку визначаючи альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя з метою запобігання установленим ризикам та забезпечення виконання особою процесуальних рішень, повинен покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, які об`єктивно можливо перевірити, зокрема, і передбачені п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК - не відлучатися із населеного пункту, у якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або роботи.

У цьому провадженні також установлено, що ОСОБА_7 вперше притягається до кримінальної відповідальності, має позитивну репутацію (характеристики з місяця проживання, попередньої та теперішньої роботи), має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, утриманців (дружину та трьох малолітніх дітей 2012, 2014, 2024 року народження).

Сукупність цих даних у поєднанні із установленим ризиком дають суду підстави визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід, який буде здатний забезпечити виконання особою покладених на нього обов`язків.

Стосовно розміру альтернативного запобіжного заходу суд зазначає, що за змістом ч. 1 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

За визначенням, що міститься у ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Частиною четвертою ст. 182 КПК установлено, що розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч. 2 КК України, за яким ОСОБА_7 оголошено підозру, відповідно до ст. 12, 25 КК України віднесено до необережного тяжкого злочину.

Розмір застави для різних категорій кримінальних правопорушень (злочинів) визначений п. 1-3 абз. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, та з-поміж інших, щодо осіб, підозрюваних у вчиненні тяжкого злочину, встановлений у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому застава в жодному разі не виконує функції покарання особи або ж відшкодування збитків, адже обрання цього заходу не означає доведення її вини, натомість її розмір повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в такому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Кримінальний процесуальний закон саме на слідчого суддю (суд) покладає обов`язок під час визначення розміру застави перевіряти, чи він не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Розмір застави повинен бути встановлений з урахуванням належної особі власності, якою вона може безперешкодно і без шкоди для близьких розпоряджатися для внесення застави, її майнового і сімейного стану.

Застосовані загальні принципи щодо обґрунтування тримання підозрюваного під вартою та визначення розміру застави наведені, зокрема, в рішенні у справі «Корбан проти України» від 04 липня 2019 року, де йдеться про те, що гарантія, передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок передбачуваного злочину, а лише присутність обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти. Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і для вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених обвинуваченому, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави.

Натомість установлені дані про обставини вчинення кримінального правопорушення та особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, незначний дохід та утриманців (трьох малолітніх дітей та непрацюючу дружину), на переконання суду дають підстави для визначення застави у максимальному розмірі, визначеному для тяжких злочинів, оскільки можлива перспектива втрати застави у випадку неявки ОСОБА_7 до органу досудового розслідування чи суду буде достатнім стримуючим фактором, щоб позбавити його бажання втекти.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2026 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження № 0000009, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.01.2026 - запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України скасувати.

Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження № 0000009, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.01.2026 року за ознаками ст. 286 ч. 2 КК України - запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят днів) у межах досудового розслідування до 13 березня 2026 року.

Визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Вінницького апеляційного суду: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 42257550; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Рахунок отримувача: UA0083601; Призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_7 , справа № 127/710/26, провадження № 11-сс/801/75/2026.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави на ОСОБА_7 покласти обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування із особами, які являються потерпілими чи свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 положення ч. 8 ст. 182 КПК України про те, що якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_7 визначити термін їх дії, відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, на строк дії даної ухвали.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Вінницька установа відбування покарань №1».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Вінницька установа відбування покарань №1» негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти, про що повідомити Вінницький міський суд Вінницької області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Копію ухвали направити до Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» для виконання.

Ухвала є остаточною та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: