Справа №211/1927/25
Провадження № 1-кп/211/477/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої (в режимі ВКЗ) ОСОБА_6 ,

представника потерпілої (в режимі ВКЗ) ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого (в режимі ВКЗ) ОСОБА_8 ,

обвинуваченого (в режимі ВКЗ) ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 04.01.2025 року відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Лютіж Вишгородського району Київської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, старший водій відділення штабних машин взводу штабних машин роти зв`язку тилового командного пункту польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , майстер-сержант, який має повну загальну середню освіту, раніше не судимого, розлученого, мас на утриманні дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

встановив:

Майстер-сержант ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, старшим водієм відділення штабних машин взводу штабних машин роти зв`язку тилового командного пункту польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 14. 16 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 2.9(а), 12.1., 12.4 та 12.9(б) Правил порожньою руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, приблизно о 21 годині 40 хвилин 03 січня 2025 року, в темний час доби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи при цьому автомобілем марки «Nissan» моделі «Х-ТRAIL» європейський реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався на ньому по мокрій неосвітленій проїжджій частині вулиці Олекси Тихого в місті Дружківка Краматорського району Донецької обласні з боку міста Краматорська в напрямку селища Олексієво-Дружківка, зі швидкістю приблизно 80км/год, та в ході руху поблизу будинку №189 по вулиці Олекси Тихого, на ділянці, де дорога має заокруглення ліворуч відносно напрямку йото руху, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не маючи перешкод технічного характеру для безпечного керування транспортним засобом, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки (мокрий асфальт та заокруглення дороги), перевищив максимально допустиму швидкість для руху в межах населеного пункту, внаслідок чого втратив контроль над керуванням автомобілем, та допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі проїжджої частини праворуч відносно напрямку свого руху, де з`їхав в кювет глибиною 1.1 м., внаслідок чого пасажир вказаного автомобіля марки «Nissan» ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді садна обличчя та правого передпліччя, розриву брижі тонкої кишки, внаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_7 року о 03 годині 15 хвилин помер у КНП «ЦМКП» Дружківської міської ради. Смерть потерпілого ОСОБА_11 настала від тупої травми живота, яка супроводжувалась розривами брижі тонкого кишечнику та ускладнилась розвитком внутрішньочеревної кровотечі та перебуває між отриманими тілесними ушкодженнями та причиною смерті існує прямий причинний зв`язок. Порушення ОСОБА_9 вимог п.12.1 Правил дорожнього руху перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України визнав частково та пояснив, щоприблизно о 20 годині 03 січня 2025 року, в темний час доби, він керував автомобілем марки «Nissan» та рухався на ньому по мокрій неосвітленій проїжджій частині в місті Дружківка зі швидкістю приблизно 70км/год. В ході руху вчинив ДТП, внаслідок чого пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження. Заявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в сумі 1100000грн. визнав в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що очевидцем ДТП, в результату якого загинув їх чоловік, вона не була. Їй повідомили по телефону, що її чоловік загину в результаті ДТП 04.01.2025. Цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Крім того, провина обвинуваченого ОСОБА_9 підтверджується зібраними по справі доказами, дослідженими судом, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000013 від 04.01.2025р. (т.1 а.с.1);

- постановою про визначення групи слідчих у кримінальному провадженні від 04.01.2025р. (т.1 а.с.6-7);

- постановою про визначення групи прокурорів від 04.01.2025р (т.1 а.с.8-9);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 04.01.2025 із додатками: схемою ДТП, ілюстративною таблицею, якими встановлено час та місце вчиненого кримінального правопорушення по вулиці Олекси Тихого у м. Дружківка Донецької області (т.1 а.с.10-28);

- висновком судово-медичної експертизи №1 від 04.01.2025, згідно якого під час судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження: садна обличчя та правого передпліччя, розриви брижі тонкої кишки, згідно даним медичних документів, забій брижі тонкого кишківника, які могли утворитись від дії тупих предметів, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, можливо в термін та за обставин вказаних в постанові та у сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя. Причиною смерті ОСОБА_11 стала тупа травма живота, яка супроводжувалась розривами брижі тонкого кишківниката ускладнилась розвитком внутрішньочеревної кровотечі, згідно даним медичних документів, та недокрів`ям внутрішніх органів та стоїть у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.(т.1 а.с.45-47);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.01.2025, в ході якого ОСОБА_9 , в присутності адвоката ОСОБА_13 , пояснив, що о 21 годині 40 хвилин 03 січня 2025 року, в темний час доби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки «Nissan» моделі «Х-ТRAIL» європейський реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухався на ньому по мокрій неосвітленій проїжджій частині вулиці Олекси Тихого в місті Дружківка Краматорського району Донецької обласні з боку міста Краматорська в напрямку селища Олексієво-Дружківка, зі швидкістю приблизно 80км/год. В ході руху поблизу будинку №189 по вулиці Олекси Тихого, на ділянці, де дорога має заокруглення ліворуч відносно напрямку йото руху, допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі проїжджої частини праворуч відносно напрямку свого руху, де з`їхав в кювет (т.1 а.с.62-67);

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/105-25/97-ІТ від 04.01.2025, відповідно до якого у дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля марки «Nissan» моделі «Х-ТRAIL», європейський реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.1, 12.4, 12.9(б) Правил дорожнього руху. З технічної точки зору, водій автомобіля марки «Nissan» моделі «Х-ТRAIL», європейський реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 виконуючи технічні вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної події. У діях водія автомобіля марки «Nissan» моделі «Х-ТRAIL», європейський реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 вбачаються невідповідності вимогам п.12.1, 12.4, 12.9(б) Правил дорожнього руху. З технічної точки зору, невідповідності вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху, у діях водія автомобіля «Nissan Х-ТRAIL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 перебувають у причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної події. (т.1 а.с.77-80);

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/105-25/98-ІТ від 05.01.2025, відповідно до якого механічних пошкоджень, індивідуальні ознаки яких можуть свідчити про контактну взаємодію автомобіля «Nissan Х-ТRAIL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з іншим транспортним засобом, в обставинах вказаної дорожньо-транспортної пригоди, виявлено. (т.1 а.с.86-90);

- висновком судово-медичної експертизи №41-40-2025 від 04.02.2025, відповідно до якого сліди поту та епітеліальні клітини на важелі коробки передач можуть походити за рахунок ОСОБА_9 . Походження цих слідів від ОСОБА_11 виключається. Сліди бурого кольору на фрагмент (зрізі) оболонки подушки безпеки (об 5, 6) виявлена кров людини, що не виключає її походження від трупа ОСОБА_11 .. Походження цих слідів крові за рахунок ОСОБА_9 виключається. В слідах жовтуватого кольору на оболонці подушки безпеки (з керма автомобіля) (об.7, 8) виявлена кров людини, яка може походити від ОСОБА_9 . Походження цих слідів від ОСОБА_11 виключається. (т.1 а.с.114-123);

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/105-25/949-ІТ від 10.02.2025, відповідно до якого рульове керування, гальмова система та ходова частина автомобіля«Nissan Х-ТRAIL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент розвитку дорожньо-транспортної пригоди, знаходились у працездатному стані. (т.1 а.с.143-153);

- висновком судово-медичної (токсикологічної) експертизи №1708 від 07.02.2025, відповідно до якого в зразках крові від ОСОБА_9 виявлений етиловий спирт у концентрації 1,60% в крові забір якої було здійснено 04.01.2025 о 02год. 50хв та 1,36% - в крові забір якої було здійснено 04.01.2025 о 03год. 20хв. (т.1 а.с.159-161).

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 - «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши безпосередньо всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, в їх сукупності, суд вважає їх допустимими, достатніми та достовірними, такими, що узгоджуються між собою, в зв`язку з чим суд вважає доведеною винність обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення.

Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту, що обвинувачений не перебував в стані алкогольного сп`яніння на час скоєння ДТП, оскільки вони спростовуються іншими доказами, дослідженими судом, зокрема висновками експертів, протоколом проведення слідчого експерименту від 04.01.2025, в ході якого ОСОБА_9 , в присутності адвоката ОСОБА_13 , пояснив, що о 21 годині 40 хвилин 03 січня 2025 року, в темний час доби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки «Nissan» моделі «Х-ТRAIL».

Суд не приймає до уваги показання ОСОБА_9 з приводу того, що обвинувачений не перебував в стані алкогольного сп`яніння в момент ДТП, а вважає їх як обраний спосіб захисту від обвинувачення та бажання уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

Сторони кримінального провадження під час судового розгляду (до початку судових дебатів) не заявляли клопотання про визнання наданих прокурором доказів недопустимими, відповідно до положень частини третьої статті 89 КПК України.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду вищезазначені докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України.

Проаналізувавши надані сторонами кримінального провадження докази з точки зору доведеності ознак складу кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому, суд вважає, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин виключає існування будь-яких інших подій, ніж ті, що викладені в обвинувальному акті.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, в даній конкретній ситуації знаходить, що стороною обвинувачення доведена подія кримінального правопорушення, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Всі докази на підтвердження вказаних обставин оцінені судом, як кожен окремо, так і в своїй сукупності.

Істотних порушень вимог КПК України під час отримання доказів по даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування, які мали б наслідком визнання їх неналежними або недопустимими, судом не встановлено.

Розглянувши дане кримінальне провадження в межах ст.337 КПК України, суд виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення та стороною захисту в їх сукупності, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст.286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи й особу обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст. 65-67 КК України, враховуючи обставини справи і особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який відповідно до характеристики з місця служби та проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше .

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення та його непоправні наслідки у вигляді загибелі людини, характер дій обвинуваченого, який грубо порушив Правила дорожнього руху України, керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вищенаведені дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.286-1 КК України, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вищевказане покарання на переконання суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його суспільній небезпеці, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та необхідним для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченого, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами та відповідатиме меті покарання, наведеній у ст.50 КК України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 286-1 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи заявлений у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов, суд виходить з наступного.

В обґрунтування заявлених позовних вимог потерпіла ОСОБА_6 посилається на ті обставини, що вона втратила чоловіка, а їх син - батька, перенесла дуже сильні душевні хвилювання, які відбилися на стані її здоров`я. Зазначає, що враховуючи те, що між злочинними діями відповідача та завданою їй та сину моральною шкодою, є прямий причинний зв`язок, враховуючи характер та обсяг завданих моральних та фізичних страждань, втрат майнового та немайнового характеру, є усі підстави для стягнення на її користь моральної шкоди у розмірі 450 000 грн. та на користь її малолітнього сина ОСОБА_14 - 650 000 грн.

Згідно положень ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння (частина 1). Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленим КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовується норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (частина 5).

Згідно п.10 ч.1 ст.56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Згідно положень ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи зі змісту ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Встановлене Конституцією та Законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав, свобод та законних інтересів громадян.

Між тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч.3 ст.23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру та обставин правопорушень, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 кримінального правопорушення, загинув ОСОБА_11 , чим ОСОБА_6 та ОСОБА_15 була спричинена значна моральна шкода. Зазначена подія суттєво відобразилася на житті позивачів.

Обвинуваченим в справі заявлений цивільний позов в судовому засіданні визнано в повному обсязі.

Враховуючи викладене, а також виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що вимоги цивільного позову підлягають задоволенню в повному обсязі.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Питання процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст.124 КПК України. У відповідності до положень ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Судові витрати, пов`язані із залученням експертів на проведення судових експертиз, які підтверджені документально, підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_9 у сумі 22451грн. 20коп..

З метою забезпечення виконання вироку, з врахуванням того, що ОСОБА_9 призначається покарання у виді позбавлення волі, обраний йому запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити, до набрання вироком законної сили.

У відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України, підлягає до зарахування ОСОБА_9 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення за вказаним кримінальним провадженням із дати фактичного його затримання, тобто із 04.01.2025 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.01.2025 року накладено арешт на речові докази, з метою їх збереження. В силу вимог ст.174 КПК України в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, оскільки судом прийнято рішення по суті, а тому слід скасувати арешт на речовий доказ.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України , суд -

ухвалив:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України та призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_9 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 04.01.2025 року.

У відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_9 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення за вказаним кримінальним провадженням із дати фактичного його затримання, тобто із 04.01.2025 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід засудженому ОСОБА_9 залишити без змін - тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) моральну шкоду у розмірі 450 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_15 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в інтересах якого діє ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) моральну шкоду у розмірі 650 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 22 451 грн. 20коп..

Заходи забезпечення кримінального провадження вжиті ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.01.2025 року у вигляді накладення арешту на автомобіль марки «Nissan» моделі «Х-ТRAIL» європейський реєстраційний номер НОМЕР_2 - скасувати.

Речові докази: фрагмент (зріз) оболонки подушки безпеки з плямами речовини бурого кольору з переднього пасажирського сидіння, змив на потожирову речовину на фрагменті марлі з поверхні важеля коробки передач автомобіля марки «Nissan» моделі «Х-ТRAIL» європейський реєстраційний номер НОМЕР_2 , змив на потожирову речовину та фрагмент марлі з поверхні ручки водійських дверей, змив на потожирову речовину та фрагмент марлі з поверхні ручки передач правої двері, змив на потожирову речовину та фрагмент марлі з поверхні керма автомобіля, оболонка подушки безпеки (з керма автомобіля), оболонка подушки безпеки з боку пасажира, зразок крові на марлі трупа ОСОБА_11 , зразки букального епітелію ОСОБА_9 , які передані на зберігання до камери схову Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1