ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000579 від 16.10.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) ОСОБА_9 , погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 (далі - Клопотання) у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0000579 від 16.10.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (далі - Кримінальне провадження), в якому детектив просить:

- Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Чмирівка Луганської області, зареєстрований за адресою: м. Старобільськ Луганської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із можливістю внесення застави у розмірі 3 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 9 084 000 (дев`ять мільйонів вісімдесят чотири тисячі) грн, з покладенням на підозрюваного наступних обов`язків:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора та суду;

2) повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватися від спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , суддями та працівниками Воловецького районного суду Закарпатської області, слідчими та прокурорами у кримінальному провадженні № 000170, а також з будь-якими іншими особами щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_5 (крім своїх захисників, детективів, прокурорів, слідчого судді, суду);

6) носити електронний засіб контролю.

Клопотання мотивовано наступним: (1) ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України; (2) наявні ризики, передбачені п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України; (3) застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити досягнення мети його застосування та запобігти ризикам; (4) рішенням Вищої ради правосуддя від 04.12.2025 № 2605/0/15-25 надано згоду на утримання судді ОСОБА_5 під вартою; (5) застава у визначених законом межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 його процесуальних обов`язків та запобігти зазначеним ризикам, тому є необхідним визначити останньому як альтернативу, розмір застави - 3 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 9 084 000 грн.

У судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доводи Клопотання підтримали, просили задовольнити із викладених у ньому підстав.

Захисники - адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заперечували проти доводів Клопотання, просили відмовити у його задоволенні та застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, зокрема особисте зобов`язання, посилаючись на наступне: рішення ВРП про надання дозволу на утримання під вартою ОСОБА_5 оскаржується у Великій Палаті Верховного Суду; заявлені у Клопотанні ризики відсутні, оскільки ОСОБА_5 подав заяву про відставку з посади судді та є мобілізованим для проходження військової служби; паспорт громадянина України для виїзду за кордон, належний ОСОБА_5 , був вилучений під час обшуку за місцем його проживання 28.11.2025; фактично мала місце провокація ОСОБА_5 з боку ОСОБА_10 ; майновий стан підозрюваного та його дружини, про який зазначає сторона обвинувачення, не відповідає дійсності, оскільки належне їм нерухоме майно перебуває на тимчасово окупованій території України, вилучені під час ошуку готівкові кошти є позиченими, задекларовані ОСОБА_5 за 2024 рік належні йому та його дружині кошти витрачені для придбання будинку у 2025 році, а розписки на суму 200 тис. доларів, про які зазначає прокурор, датуються ще 2016-2021 роками; застава у зазначеному у Клопотанні розмірі є завідомо непомірною для ОСОБА_5 та фактично призведе до безальтернативного застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; ОСОБА_5 має хронічні захворювання, які в умовах перебування в СІЗО можуть загостритися; при розгляді Клопотання слід взяти до уваги, що ОСОБА_5 позитивно характеризується, має активну громадську позицію, займається волонтерською діяльністю.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію своїх захисників, визнав свою вину на даному етапі та зазначив, що здійснюватиме свій захист у процесуальний спосіб. Пояснив, що не має наміру переховуватися, подав у відставку та мобілізувався задля нівелювання будь-яких ризиків.

Стороною захисту надано копії клопотань про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки від військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , управління «Корпус оперативно-раптової дії» ГУ НП в Дніпропетровській області, НОМЕР_11-го окремого ремонтно-відновлювального батальйону ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказані клопотання безпосередньо до суду не подавалися, особи, що їх ініціювали, особисто не були присутні в судових засіданнях.

Директор Благоійної оранізації «Благодійний фонд «Спілка волонтерів Харкова» ОСОБА_12 подала клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки. В судовому засіданні 12.12.2025 висловила готовність взяти підозрюваного на поруки.

Слідчий суддя, дослідивши зміст Клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи учасників судового провадження, дійшов до наступних висновків.

Детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування, а прокурорами САП - процесуальне керівництво у Кримінальному провадженні, у рамках якого до суду подано Клопотання.

Згідно ч. 1-2 статті 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

В ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду Клопотання з метою визначення існування законних підстави для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя повинен: 1) з`ясувати суть кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та обґрунтованість повідомленої підозри; 2) ризики, які були заявлені стороною обвинувачення, та їх обґрунтованість; 3) чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України; 4) обґрунтованість розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.

ОСОБА_5 указом Президента України від 27.12.2001 № 1271/2001 призначений на посаду судді Старобільського районного суду Луганської області строком на п`ять років, постановою Верховної Ради України від 22.03.2007 № 814-V обраний суддею Старобільського районного суду Луганської області безстроково.

Рішенням Голови Верховного Суду від 29.04.2022 № 60/0/149-22 суддя Старобільського районного суду Луганської області ОСОБА_5 відряджений до Воловецького районного суду Закарпатської області з 02.05.2022, без зазначення граничного строку відрядження.

Слідчим відділом відділення поліції № 2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000170 від 15.09.2025 за ч. 1 ст. 246 КК України.

У цьому кримінальному провадженні слідчий звернувся до Воловецького районного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна: вантажного автомобіля марки «VOLVO» д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом марки «SCHMITZ» д.н.з. НОМЕР_4 та вантажем - 20 куб. м круглих лісоматеріалів породи дуб. Зазначені лісоматеріали належать ТОВ «Г.В.Ф.», директором якого є ОСОБА_13 .

Шляхом автоматизованого розподілу для розгляду цього клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_5 .

Раніше суддя ОСОБА_5 розглядав цивільну справу за позовом ОСОБА_10 .

ОСОБА_5 15.09.2025 в приміщенні Воловецького районного суду Закарпатської області зустрів ОСОБА_10 та під час розмови дізнався, що вона знайома з ОСОБА_13 та здійснює з ТОВ «Г.В.Ф.» спільну господарську діяльність. Крім того, ТОВ «Г.В.Ф.» видало ОСОБА_14 довіреність на представництво інтересів товариства.

Після цього у ОСОБА_5 виник умисел на отримання неправомірної вигоди за вирішення питань, пов`язаних з арештом лісоматеріалів, що належать ТОВ «Г.В.Ф.».

З метою подальшої реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 висловив через представника ТОВ «Г.В.Ф.» ОСОБА_10 прохання директору цього товариства ОСОБА_13 надати йому неправомірну вигоду за ухвалення рішення про повернення ТОВ «Г.В.Ф.» вилученої продукції.

ОСОБА_5 07.10.2025 постановив ухвалу про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 000170, зокрема і на 20 куб. м круглих лісоматеріалів породи дуб, які належать ТОВ «Г.В.Ф.», із забороною використання та розпорядження (справа № 936/1275/25).

У подальшому, 04.11.2025 перебуваючи на території АЗС «Маркет», що розташована на трасі Е471 (Чоп - Київ) під час зустрічі повідомив ОСОБА_10 , що може ухвалити рішення про передачу арештованого майна на зберігання

ТОВ «Г.В.Ф.» та надав поради щодо підготовки відповідного клопотання. З`ясувавши орієнтовну вартість вилучених лісоматеріалів ОСОБА_5 висловив директору ТОВ «Г.В.Ф» ОСОБА_13 через представника товариства ОСОБА_10 прохання надати йому неправомірну вигоду у розмірі 1 000 доларів США за прийняття такого рішення. З вказаної суми ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_10 залишити для себе грошові кошти в розмірі 500 доларів США за посередництво.

Під час зустрічі 08.11.2025 у ресторані «McDonald's», який знаходиться по вул. Лавківській, 1-М у м. Мукачеві Закарпатської області, ОСОБА_5 сказав ОСОБА_10 , що у випадку надходження клопотання про передачу майна на відповідальне зберігання ТОВ «Г.В.Ф.» у вівторок 11.11.2025 він призначить його розгляд на четвер або п`ятницю (13-14.11.2025), запитав чи принесла ОСОБА_10 йому неправомірну вигоду. Отримавши відповідь, що вона в неї відсутня, ОСОБА_5 сказав ОСОБА_10 збирати гроші.

Згодом, 11.11.2025, перебуваючи в автомобілі марки «DODGE» моделі «JOURNEY», д.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_5 поцікавився у ОСОБА_10 чи підготовлене вже клопотання та попросив узгодити з ним дату його подання з метою уникнення розподілу клопотання на розгляд іншому слідчому судді, оскільки сам він буде перебувати в нарадчій кімнаті. Також ОСОБА_5 нагадав про необхідність передачі неправомірної вигоди, в раніше обумовленому розмірі та повідомив, що можливо прийме рішення про скасування арешту майна, а не про повернення його на зберігання.

ТОВ «Г.В.Ф.» 14.11.2025 подало до Воловецького районного суду Закарпатської області клопотання про скасування арешту майна. Шляхом автоматизованого розподілу для розгляду вказаного клопотання визначеного слідчого суддю ОСОБА_15 , який 18.11.2025 в задоволенні клопотання відмовив.

Під час зустрічі 18.11.2025, перебуваючи у ресторані «McDonald's», який знаходиться по вул. Лавківській, 1-М у м. Мукачеві Закарпатської області, ОСОБА_5 сказав ОСОБА_10 , що клопотання про скасування арешту майна через порушення правил автоматизованого розподілу потрапило до іншого слідчого судді, який у задоволенні клопотання відмовив. ОСОБА_5 рекомендував ОСОБА_10 24.11.2025 повторно подати клопотання про скасування арешту майна, а за необхідності подавати його декілька разів, до моменту визначення його слідчим суддею та надав поради щодо підготовки клопотання.

Згодом 19.11.2025 ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_10 та нагадав про необхідність подачі до суду клопотання про скасування арешту майна.

В подальшому, 24.11.2025 ОСОБА_5 попросив ОСОБА_10 підвезти його 25.11.2025 з м. Мукачево до с-ща Воловець Закарпатської області.

Під час поїздки 25.11.2025 перебуваючи в автомобілі марки «DODGE» моделі «JOURNEY», д.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_5 сказав ОСОБА_10 очікувати на його вказівку, коли можна подати клопотання ТОВ «Г.В.Ф.» про скасування арешту майна. Отримавши таку вказівку, ОСОБА_10 в той же день подала зазначене клопотання до канцелярії суду, про що повідомила ОСОБА_5 . Він запропонував зачекати його та підвезти до м. Мукачево.

Під час поїздки ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_10 про те, що саме він буде розглядати клопотання ТОВ «Г.В.Ф.» про скасування арешту майна та про збільшення суми неправомірної вигоди до 1 300 доларів США., з них 300 доларів ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_10 залишити собі.

На прохання ОСОБА_5 28.11.2025 близько 08 год 00 хв ОСОБА_10 забрала його з м. Мукачево Закарпатської області та повезла на своєму автомобілі марки «DODGE» моделі «JOURNEY» д.н.з. НОМЕР_5 до с-ща Воловець Закарпатської області. Під час руху ОСОБА_5 поцікавився в ОСОБА_10 , чи при собі у неї обумовлена неправомірної вигода, завуальовано назвавши її «конфетками». Отримавши від ОСОБА_10 ствердну відповідь, ОСОБА_5 знаками дав їй зрозуміти, що потрібно передати йому неправомірну вигоду. О 09 год 35 хв, перебуваючи в автомобілі марки «DODGE» моделі «JOURNEY» д.н.з. НОМЕР_5 на в`їзді до с-ща Воловець поблизу вул. Карпатської, ОСОБА_10 передала ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1 300 доларів США. Отримавши від ОСОБА_10 , зазначені грошові кошти, ОСОБА_5 поцікавився щодо їх суми та віддав їй грошові кошти в розмірі 300 доларів.

28.11.2025 ОСОБА_5 затримано на підставі п.1, п. 3 ч. 1 ст.208 КПК України.

28.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (далі - Повідомлення про підозру).

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Згідно з доводами, викладеними у Клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

- протоколом огляду Інтернет ресурсів від 17.10.2025, в ході огляду встановлено, що ОСОБА_5 постановою Верховної Ради України від 22.03.2007 № 814-V обраний суддею Старобільського районного суду Луганської області безстроково, а рішенням Голови Верховного Суду від 29.04.2022 № 60/0/149-22 суддя Старобільського районного суду Луганської області ОСОБА_5 відряджений до Воловецького районного суду Закарпатської області з 02.05.2022, без зазначення граничного строку відрядження (Том № 1 а. 26-59);

- протоколом огляду Єдиного реєстру судових рішень від 17.10.2025 в ході якого встановлено, що суддя Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 07.10.2025 у справі № 936/1275/25 (провадження № 1-кс/936/219/2025) ухвалив рішення про арешт тимчасово вилученого майна, яке належить ТОВ «Г.В.Ф», із забороною його використання та розпорядження (Том № 1 а. 60-70);

- протоколами допиту свідка ОСОБА_10 , в яких вона описує обставини, викладені у Повідомленні про підозру (Том № 1 а. 84-89, а. 99-107, а.109-117, а. 134-136);

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 05.11.2025, в якому зафіксований факт висловлення 04.11.2025 ОСОБА_5 прохання надати йому неправомірну вигоду в розмірі 1 000 доларів США за ухвалення рішення про повернення на користь ТОВ «Г.В.Ф.» вилученої продукції (Том № 1 а. 90-95), а саме: ОСОБА_5 : «ну так надо ж цеобговорить, ну не знаю, скільки вони стоять ця деревина там стоїть, ці дрова?» - ОСОБА_10 : «ну для мене то…» - ОСОБА_5 : «ну скільки?» - ОСОБА_10 : «я думаю ну шо десятку думаю» - ОСОБА_5 : «десятку чого? … доларов. Ну одиничку нормально…одиничку нам на двох.» - ОСОБА_10 «поділити?» - ОСОБА_5 : «по пятсот» - ОСОБА_10 : «поняла» - ОСОБА_5 : «ну нормально» - ОСОБА_10 : «нормально»;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 10.11.2025, в ході якого зафіксовано зустріч між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , під час якої ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_10 , що знає осіб, з числа депутатів обласної ради, які курують схеми перевезення лісоматеріалів, повідомив ОСОБА_10 про можливість позитивного розгляду клопотання про скасування арешту майна та поцікавився в неї чи принесла остання неправомірну вигоду (Том № 1 а. 148-154), зокрема: ОСОБА_5 ; «… всьо ви ж самието всьо, ети вещи порождаєте. Я что, я ж помогаю людям, и якщо мені за ето трошки іде за ето … ето не плохо, це есть нормально…»… ОСОБА_10 : «поняла. короче добре, адвокат се най там змінить, добре, добре...добре.. у вівторок пемо каву...» - ОСОБА_5 : «а на хлебушек?» - ОСОБА_16 : «що на хлебушек? Так ідемо на хлебушек....ідемо свічки палити...на кладбіще.» - ОСОБА_5 : «Так що в нас там по етому?» - ОСОБА_10 : «добре би було, якби було.» - ОСОБА_5 : «ну, а не має?» - ОСОБА_10 : «не я кажу добре би було киби було, як має бути киби там написано, у вівторок, хорошо! Файно би било з понеділка, би ся вело!» - ОСОБА_5 : «не но дивися просто мене в понеділок відвозять. Ну а у вівторок забираєш» - ОСОБА_10 : «поняла!» - ОСОБА_5 : «до вівторка!» - ОСОБА_10 : «добре.» … - ОСОБА_5 : «Ну, собирай гроші.»;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 11.11.2025, в ході якого зафіксовано зустріч між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , під час якої ОСОБА_5 консультував ОСОБА_10 щодо обґрунтування клопотання, часу подачі клопотання про скасування арешту майна, з метою розподілу вказаного клопотання йому на розгляд (Том № 1 а. 155-163);

- - протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 28.11.2025, який повідомив, що він є керівником апарату Воловецького районного суду Закарпатської області і 18.11.2025 ОСОБА_5 запитував його чому клопотання про скасування арешту майна потрапило на іншого суддю, адже розглядати його мав він (Том № 1 а. 166-170);

- протоколом огляду та вручення грошових коштів від 27.11.2025, згідно якого ОСОБА_10 вручено грошові кошти в розмірі 1 300 доларів США (13 купюр номіналом 100 доларів США з наступними серіями та номерами: MB 06930107 М; MB 14407111 N; MF 88353946 A; MB 44417313 F; ML 17784202 C; MB 144071114 N; LB 70455038 W; LB 02393817 Q; 9LL 62969853 I; MB 30901756 S; ML46184345C, ML46184343C, LF85023448K) для їх подальшої передачі судді Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 (Том № 1 а. 118-123);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 28.11.2025 (Том № 1 а. 124-128), згідно якого під час затримання ОСОБА_5 оглядом вмісту куртки, в якій він був, виявлено у кишені грошові кошти в сумі 1000 доларів США наступних серій та номерів: MB 06930107 М; MB 14407111 N; MF 88353946 A; MB 44417313 F; ML 17784202 C; MB 144071114 N; LB 70455038 W; LB 02393817 Q; LL 62969853 I; MB 30901756 S;

- протоколом обшуку від 28.11.2025, у автомобілі DODGE JOURNEY, реєстраційний номер НОМЕР_5 , що перебуває у власності та знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_10 (Том №1 а. 129-133), згідно якого в автомобілі відшукано та вилучено грошові кошти в сумі 300 доларів США номіналом по 100 доларів США з наступними серіями та номерами: ML46184345C, ML46184343C, LF85023448K, які їй залишив суддя ОСОБА_5 .

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 своїми діями, про які йдеться у Повідомленні про підозру, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Наведеним висновком не констатується наявності в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у Кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

За такого, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри підтверджується наявними в матеріалах Клопотання доказами, які об`єктивно пов`язують ОСОБА_5 із кримінальним правопорушенням, яке йому інкримінується, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити таке кримінальне правопорушення за викладених у Повідомленні про підозру обставин, що є достатнім для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Разом з тим, під час розгляду Клопотання підозрюваний ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Наявність ризиків, та їх обґрунтованість.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, у Клопотанні детективом заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо (1) ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна). Покарання, зокрема, у вигляді позбавлення волі на значний строк, яке може бути призначене ОСОБА_5 у випадку направлення обвинувального акта щодо нього до суду та визнання його винуватим у вчиненні злочину, який йому інкриміновано, особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_5 можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду, зокрема, про відсутність перешкод для ОСОБА_5 покинути територію України свідчить також і наявність паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_6 (дійсний до 17.01.2028) та достатні майнові активи підозрюваного та його близьких осіб (Том № 1 а. 173-206).

З 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діє і досі, та військовозобов`язаним чоловікам (віком від 18 до 60 років) заборонено покидати територію України.

Однак, ОСОБА_5 (54 роки) у період з 24.02.2022 по 15.11.2025 тричі перетинав державний кордон України (Том № 1 а. 187).

Матеріалами Клопотання підтверджено наявність у ОСОБА_5 знайомства із послом Словацької Республіки в Україні (Том № 1 а. 165).

Слідчим суддею враховується, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був вилучений стороною обвинувачення 28.11.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 (Том № 1 а. 142).

При цьому, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду стосується не ухилення підозрюваного виключно за кордоном, а розповсюджується й на переховування в межах України, з огляду на що факт вилучення відповідного паспорта не виключає такого ризику.

Разом з тим, вказане не позбавляє ОСОБА_5 можливості повторного отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

ОСОБА_5 02.12.2025 подав до ВРП заяву про відставку (Том № 2 а. 10-зворот) та з 03.12.2025 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації (Том № 2 а. 10, а. 83).

Таким чином, слідчий суддя погоджується, що перебування ОСОБА_5 на військовій службі певною мірою є стримуючим фактором його переховування, однак не виключає такої можливості (не нівелює зазначений ризик та не зменшує його до малоймовірності), зокрема в межах території України (не тимчасово окупованої).

Відсутні достатні підстави вважати щодо можливого переховування ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території України з огляду на тривале зайняття ним посади судді в Україні, несення служби у Збройних Силах України під час повномасштабної війни з Російською Федерацією та зайняття його донькою ОСОБА_19 посади прокурора в Київській міській прокуратурі.

За такого, слідчий суддя дійшов до висновку про існування ризику переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування/суду.

Щодо (2) ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж Кримінальному провадженні та (3) ризику знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Так, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України, безпосередність дослідження показань є загальною засадою кримінального провадження та повинна застосовуватися за загальним правилом, можливість використання показань, зафіксованих за допомогою технічних засобів відеофіксації, передбачена ч. 11 ст. 615 КПК України, застосовується лише як виключення. При цьому, показання свідків, безпосередньо досліджені в суді, мають пріоритет над показаннями, отриманими у порядку ч. 11 ст. 615 КПК України.

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Існують обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді судді понад 24 роки, набув неформальні зв`язки серед посадових осіб правоохоронних органів, органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, працівників судової системи.

Наявність у ОСОБА_5 таких зав`язків підтверджується матеріалами НСРД (Том № 1 а. 151).

Використовуючи свої зв`язки, авторитет, приязні стосунки з такими особами, інший незаконний вплив (шантаж, підкуп, погрози), ОСОБА_5 може впливати на свідків у Кримінальному провадженні з метою зміни ними своїх показань/унеможливлення дачі ними правдивих послідовних показань на стадії судового розгляду задля уникнення/мінімізації можливої кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 02.12.2025 подав до ВРП заяву про відставку, фактично не здійснює правосуддя та проходить військову службу у Збройних Силах України.

Однак, перебуваючи на посаді судді Воловецького районного суду Закарпатської області, ОСОБА_5 мав вплив на працівників цього суду.

Зокрема, ОСОБА_5 повідомляв ОСОБА_10 що має поділитись частиною неправомірної вигоди з працівниками суду, з метою забезпечення розподілу справи про скасування арешту майна на нього (Том № 1 а. 116).

За такого, підозрюваний опосередковано через інших осіб, зокрема, які є працівниками зазначеного суду, може вживати заходів щодо знищення, приховування або спотворення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, у тому числі тих, що знаходяться у володінні Воловецького районного суду Закарпатської області, перешкоджати в отриманні (вилученні) таких речей і документів стороною обвинувачення, зокрема проєктів рішень які містяться в автоматизованій системі документообігу суду.

Крім того, ОСОБА_5 під час спілкування з ОСОБА_10 видаляв надіслані їй повідомлення, з метою недопущення його документування правоохоронними органами (Том № 1 а. 107).

Враховуючи викладене, слідчим суддею встановлено наявність вказаних ризиків.

Щодо (4) ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення, що за час перебування на посаді судді (24 роки) ОСОБА_5 набув широке коло зв?язків серед службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органів, зокрема, його донька ОСОБА_19 обіймає посаду прокурора відділу Київської міської прокуратури.

Такі зв`язки ОСОБА_5 може використати для того, щоб перешкоджати кримінальному провадженню, у тому числі для штучного створення доказів захисту, незаконного впливу на органи досудового розслідування, суд, інших учасників кримінального провадження, ухилення від виконання покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний, використовуючи свої зв`язки може впливати на медичних працівників з метою здійснення його госпіталізації для уникнення явки до органу, що здійснює досудове розслідування, прокурора або суду.

За такого, на думку слідчого судді, заявлений ризик існує.

Щодо (5) ризику вчинення іншого кримінального правопорушення

Згідно матеріалів Клопотання, ОСОБА_5 під час спілкування з ОСОБА_10 повідомляв, що через підставних осіб займається господарською діяльністю на тимчасово окупованій території України та отримує від осіб, що перебувають на тимчасово окупованій території України грошові кошти від вказаної господарської діяльності (Том № 1 а. 103).

Крім того, ОСОБА_5 пропонував свідку ОСОБА_10 знайомство з особами з числа працівників правоохоронних органів та органів місцевого самоврядування, які організували схеми незаконного переміщення лісоматеріалів, які за неправомірну вигоду забезпечать безперешкодне перевезення нею лісоматеріалів (Том № 1 а. 151).

Також ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_10 , що частина неправомірної вигоди була призначена для працівників суду, які забезпечили розподіл на нього клопотання про скасування арешту майна (Том № 1 а. 116).

Зазначене свідчить про існування заявленого ризику.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й такого виняткового, як тримання під вартою, відповідно до положень ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, про які зазначав детектив у Клопотанні, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що є тяжким корупційним злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчим суддею, серед іншого, приймається до уваги особиста ситуація підозрюваного (одружений, має трьох повнолітніх дітей, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має активну громадську позицію, займається волонтерською діяльністю, є військовослужбовцем, має проблеми зі здоров`ям, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався), проте, зважаючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, зважаючи на ризики, наявність яких встановлена слідчим суддею, суспільний інтерес, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, у тому числі особистого зобов`язання чи особистої поруки, не здатне забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам.

Рішенням ВРП від 04.12.2025 № 2605/0/15-25 надано згоду на утримання судді ОСОБА_5 під вартою (Том № 1 а. 207-221).

З огляду на зазначене та беручи до уваги виконання положень ст. 482 КПК України, слідчий суддя вважає, що Клопотання детектива про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

При цьому, сам по собі факт звернення сторони захисту до Великої Палати Верховного Суду із заявою про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії рішення ВРП від 04.12.2025 № 2605/0/15-25 не перешкоджає розгляду Клопотання по суті, а прийняття слідчим суддею відповідного рішення не суперечить положенням Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, жодних доказів, які б вказували на неможливість утримання підозрюваного ОСОБА_5 в слідчому ізоляторі у зв`язку зі станом його здоров`я стороною захисту суду не надано. Із медичної документації, долученої захисниками до Клопотання, не вбачається, що підозрюваний хворіє на таку хворобу, яка унеможливлює застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, до початку проходження військової служби в Збройних Силах України, ОСОБА_5 пройдено воєнно-лікарську комісію за результатами якої підозрюваного мобілізовано.

Так, за ч. 4-5 ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Крім цього, відповідно до пунктів 2.5-2.8 Розділу ІІ Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту за № 212/20525, затвердженого Наказом МОЗ України № 239/5/104 від 10.02.2012, консультування, обстеження і лікування фахівцями закладів охорони здоров`я (якщо воно можливе в умовах медичної частини СІЗО) здійснюється в медичних частинах СІЗО в присутності персоналу медичної частини. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця. Відшкодування витрат, пов`язаних із залученням обраного лікаря-фахівця, здійснюється за рахунок особи, узятої під варту, якій надавалась медична допомога, або її родичів. У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи. Керівництво СІЗО організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту, під час лікування у закладах охорони здоров`я відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи під вартою, має можливість отримати належне медичне обслуговування та пройти всі необхідні обстеження, у тому числі використовуючи з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я.

Обґрунтованість розміру застави.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу (ч. 1 ст. 182 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина 4 статті 182 КПК України).

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у таких межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

При визначені розміру застави необхідно врахувати: обставини кримінального правопорушення; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Згідно витягу із Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на праві приватної власності належить будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 11600169 (Том № 1 а. 173-174).

Згідно актового запису про шлюб за № 138 від 02.11.1996, між ОСОБА_5 та ОСОБА_20 02.11.1996 укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - «ОСОБА_5» (Том № 1 а. 175-176).

Відповідно до витягу із Державного реєстру речових прав (Том № 1 а. 178-184) ОСОБА_21 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на праві власності належить наступне нерухоме майно:

- житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251;

- житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251;

- квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24;

- нежиле приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_5 , реєстраційний номер майна: 28230747;

- будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 31153868;

- квартира, розташована за адресою АДРЕСА_6 , реєстраційний номер майна: 24110930;

- земельна ділянка кадастровий номер: :07:001:0410, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251;

- земельна ділянка кадастровий номер: :01:002:0245, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251;

- земельна ділянка кадастровий номер: :01:001:0001, розташована за адресою: Луганська обл., Старобільський р., с/рада. Титарівська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1;

- нежитлова будівля, торгівельний комплекс розташований за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер майна: 28752165;

- частку 42/100 квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер майна: 13733892;

- садовий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер майна: 33130142.

Відповідно до копії облікової картки № 143157692 від 05.06.2018 та реєстраційної картки транспортного засобу (Том № 1 а. 185-186), ОСОБА_21 (РНОКПП НОМЕР_8 ) є власницею транспортного засобу - автомобіля MERCEDES-BENZ модель ML 250 CDI державний номерний знак НОМЕР_9 .

ОСОБА_22 є донькою підозрюваного ОСОБА_5 (Том № 1 а. 189-193).

Згідно копії Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданої ОСОБА_19 за 2024 рік (Том № 1 а. 194-206), їй належить:

1) на праві власності три квартири за адресою: Луганська обл., м. Старобільськ, загальною площею: 43,8 м?, 43, 7 м?, 23, 9 м?; земельна ділянка площею 2 га за адресою: Луганська обл., Старобільський р-н, с. Підгорівка;

2) на праві спільної сумісної власності: квартира за адресою: Луганська обл., м. Кремінна, загальною площею 49, 5 м?;

3) на праві спільної часткової власності: квартира за адресою: Луганська обл., м. Старобільськ, загальною площею 29, 6 м?.

Згідно вказаної Декларації ОСОБА_19 за 2024 рік нараховано дохід на загальну суму 1 065 062 грн; задекларовано готівкові кошти у розмірі 500 000 грн, належні їй на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до копії декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданої ОСОБА_5 за 2024 рік (Том № 1 а. 41), ним задекларовано наявні у нього готівкові кошти, а саме: 72 000 грн та 24 500 доларів США; готівкові кошти його дружини - ОСОБА_21 , а саме: 84 000 грн та 32 000 доларів США.

Як стверджує сторона захисту, зазначені кошти витрачені подружжям ОСОБА_23 на придбання будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_10 . Власником вказаного майна є донька підозрюваного - ОСОБА_24 . Вартість будинку згідно договру 1 842 332, 00 грн (близько 42 тис. доларів США).

Крім того, згідно протоколу обшуку від 28.11.2025 за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 відшукано та вилучено грошові кошти, а саме 10 000 доларів США та 1 500 Євро.

Як вбачається із копії ухвали від 04.12.2025 у спрві № 991/12408/25, у сторони захисту наявні розписки, згідно яких ОСОБА_21 отримала у борг 20.10.2025 грошові кошти у сумі 1 000 Євро від ОСОБА_25 , 01.11.2025 грошові кошти у сумі 10 000 доларів від ОСОБА_26 .

Згідно пояснень сторони захисту вказані кошти позичені ОСОБА_21 для здійснення ремонтних робіт у придбаному будинку.

Разом з тим, будь-яких доказів про здійснення видатку ОСОБА_5 у розмірі 24 500 доларів США після подачі зазначеної декларації (за 2024 рік), зокрема повідомлення про суттєві зміни в майновому стані слідчому судді не надано.

Однак, стороною захисту не доведено, що саме грошові кошти, отримані ОСОБА_21 у позику, були вилучені за місцем проживання ОСОБА_5 .

Під час обшуку 28.11.2025 за місцем проживання ОСОБА_5 також виявлено розписки про надання його дружиною ОСОБА_21 фізичним особам в борг грошових коштів на загальну суму 200 000 доларів США (Том № 1 а. 142-147).

Слідчим суддею беруться до уваги доводи сторони захисту, що вказані розписки датуються 2016-2021 роками (до повномасштабної війни), однак розписка на отримання ОСОБА_27 від ОСОБА_21 позики у розмірі 70 000 доларів США датована 01.08.2024 (Том № 1 а. 143).

З пояснень сторони захисту не зрозумілим є куди витрачені повернуті ОСОБА_27 кошти (70 тис. доларів США).

Враховуючи, що стороною обвинувачення під час обшуку вилучений оригінал розписки ОСОБА_27 , наявні підстави вважати, що у ОСОБА_21 відсутні збереження, а 70 тис. долаоірв США їй не повернуті.

Хоча захисником надано копії інших розписок ОСОБА_27 (Том № 2 а. 45, а. 87) про повернення ним позичених у ОСОБА_21 грошових коштів та відсутності у нього грошових зобов`язань перед останньою, такі розписки не спростовують факт наявності у серпні 2024 року у ОСОБА_21 зазначених грошових коштів (70 000 доларів США), що не відповідає сумі її задекларованих готівкових збережень (Том № 1 а. 41).

При цьому, слідчим суддею береться до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 не повідомляв про вибуття 24 500 доларів США, а за такого наявні достатні підстави ввжати, що зазначені кошти перебувають у його володінні.

Згідно матеріалів Клопотання, ОСОБА_5 під час спілкування з ОСОБА_10 повідомляв, що через підставних осіб займається господарською діяльністю на тимчасово окупованій території України та отримує від осіб, що перебувають на тимчасово окупованій території України грошові кошти від вказаної господарської діяльності (Том № 1 а. 103).

Таким чином, враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , майновий стан підозрюваного та його близьких осіб, у тому числі обґрунтованість підстав вважати про наявність неофіційних доходів, достатніх підстав вважати, що у ОСОБА_21 відсутні готівкові кошти, однак у володінні ОСОБА_5 наявні 24 500 доларів США, зважаючи на наявність ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що застава у визначених законом межах, з урахуванням усіх обставин справи, не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, і має бути призначена у розмірі, який перевищує граничний розмір застави, встановлений законом, що складає трохи більше 330 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та становить 1 000 000, 00 грн, оскільки застава у такому розмірі, на відміну від зазначеного у Клопотанні (3 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 9 084 000, 00 грн), не є завідомо непомірною для підозрюваного, здатна забезпечити його належну процесуальну поведінку у Кримінальному провадженні та запобігти ризикам, встановленим слідчим суддею.

Щодо додаткових процесуальних обов`язків.

Враховуючи, що ОСОБА_5 з 03.12.2025 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації (Том № 2 а. 10, а. 83) та вимушений виїжджати у відрядження (Том № 2 а. 84-85), у тому числі до іншого населеного пункту, з метою забезпечення оперативного виконання підозрюваним розпоряджень командування, слідчий суддя вважає за можливе не покладати на ОСОБА_5 додатковий процесуальний обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Крім того, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язку здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, доцільним є вказати конкретний орган державної влади, до якого слід здати на зберігання зазначені документи, а саме: Центральне міжрегіональне управління ДМС у місті Києві та Київській області.

Враховуючи вищевикладене, у разі внесення застави, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), для запобігання встановленим слідчим суддею ризикам, на підозрюваного ОСОБА_5 слід покласти наступні додаткові процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність застосування яких стороною обвинувачення доведено, а саме: (1) прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора та суду; (2) повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи/проходження служби; (3) здати до Центрального міжрегіонального управління ДМС у місті Києві та Київській області на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

(4) утримуватися від спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , суддями та працівниками Воловецького районного суду Закарпатської області, слідчими та прокурорами у кримінальному провадженні № 000170; (5) носити електронний засіб контролю.

Щодо строку дії ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою статті 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу (ч. 7 ст. 194 КПК України).

При цьому, виходячи з положень ч. 7 ст. 194 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу в частині покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, припиняє свою дію після закінчення строку, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, і обов`язки скасовуються.

Крім того, відповідно до положень статті 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завершення чи закінчення досудового розслідування в інших формах, крім закриття кримінального провадження, не є підставою для припинення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, в тому числі і в частині покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, відповідно до висновку, викладеного в ухвалі колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 05.10.2022 (справа № 991/3931/22 провадження № 11-сс/991/299/22), строк застосування запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування.

З огляду на вищевикладене, строк дії ухвали в частині застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід встановити до 09.02.2026 включно, але у межах строку досудового розслідування, та в частині покладання на підозрюваного обов`язків строк слід встановити два місяці з дня внесення застави, але в межах строку досудового розслідування.

Поняття закінчення строку досудового розслідування та закінчення досудового розслідування не є тотожними. Факт звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (ч. 1 ст. 219 КПК України) свідчить про припинення обчислення строку досудового розслідування і не призводить до закінчення (спливу) такого строку.

За такого, Клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 194, 196, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - 60 днів, до 09 лютого 2026 року включно, але у межах строку досудового розслідування.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у сумі 1 000 000 (один мілйон ) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Вищого антикорупційного суду:

Код

Номер рахунку за стандартом ІВАN НОМЕР_10

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання після внесення застави обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого (детектива), прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора та суду;

2) повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи/проходження служби;

3) здати до Центрального міжрегіонального управління ДМС у місті Києві та Київській області на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

4) утримуватися від спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , суддями та працівниками Воловецького районного суду Закарпатської області, слідчими та прокурорами у кримінальному провадженні № 000170;

5) носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали в частині покладених обов`язків - два місяці з дня внесення застави, але в межах строку досудового розслідування.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою, в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_28