Справа № 347/2247/25
Провадження № 1-кп/347/358/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про продовження запобіжного заходу)

08 грудня 2025 року м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора

прокурора ОСОБА_3 , (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

представника потерпілої ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000486 від 06.08.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.155, ч.5 ст.407 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Косівського районного суду Івано-Франківської області перебуває дане кримінальне провадження.

Судове засідання призначено на 08.12.2025 року о 15:40 год.

27.11.2025 року від прокурора до суду електронною поштою поступило клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання обґрунтоване тим, що розгляд справи ще не завершений, а термін тримання під вартою закінчується 01.01.2026 року, і ризики передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України не відпали. А саме:

- можливість переховуватися від суду, оскільки обвинувачений усвідомлюючи неминучість та тяжкість покарання за вчинений ним злочин, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, може переховуватись від суду з метою уникнення понесення покарання;

- незаконно впливати на свідків та неповнолітню потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що обвинувачений може вплинути на неповнолітню потерпілу, з якою часто зустрічався та проводив час, а також на свідків, з якими проживає в одному населеному пункті, та на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що обвинувачений, розуміючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового розгляду;

- ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачений вчинив самовільне залишення військової частини та, не бажаючи надалі проходити військову службу, може повторно самовільно залишити військову частину, вчинити дезертирство або відмовитись виконувати наказ в умовах воєнного стану. Окрім того, після самовільного залишення військової частини, обвинувачений продовжив вчиняти інші кримінальні правопорушення, а саме проти статевої свободи та статевої недоторканості неповнолітньої особи.

Прокурор вважає, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 дані про особу обвинуваченого, з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам, просить клопотання задовольнити та продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав та просив таке задовольнити з наведених у ньому підстав.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання.

Представник потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні вимоги клопотання прокурора підтримали в повному обсязі.

Перевіривши доводи клопотання прокурора, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до змісту вимог ч. 1, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від слідства та суду, - незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше. Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей та інші обставини.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ухвалою Косівського районного суду від Івано-Франківської області від 03.11.2025 року ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів до 01.01.2026 року.

Щодо ризиків.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому, суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, при цьому вважає доведеним існування ризиків, передбачених п.

може переховуватись від суду. Суд також враховує той факт, що ОСОБА_4 після самовільного залишення військової частини, продовжив вчиняти інші кримінальні правопорушення, а саме проти статевої свободи та статевої недоторканості неповнолітньої п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор, та які на теперішній час залишаються дійсними, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, оскільки розуміє неминучість покарання за вчинений злочин, а також те, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, і судом в даному кримінальному провадженні ще не встановлювався порядок розгляду кримінального провадження, не допитувались свідки.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п?яти до десяти років, а тому з метою ухилення від відповідальності він особи.

Вказані обставини на переконання суду свідчать про відсутність підстав для застосування більш м?якого запобіжного заходу, не пов?язаного з триманням під вартою.

Оцінюючи в сукупності відносно обвинуваченого всі обставини, зазначені в ч.1 ст.178 КПК України, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

Виходячи з цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає необхідним з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.197 КПК України строком на 60 днів.

Щодо наявності чи відсутності підстав для визначення судом альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно положень ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Виходячи зі змісту ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у межах, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного заставу необхідно визначити в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 80840 гривень та покласти на обвинуваченого у разі внесення застави обов?язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Такий розмір застави на переконання суду буде достатнім стримуючим фактором для забезпечення виконання обвинуваченим обов?язків передбачених КПК України та не буде непомірним для нього.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 184, 193-198, 315, 331, 350, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 155, ч.5 ст. 407 КК України, продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, до 05 лютого 2026 року включно.

Строк дії запобіжного заходу обчислювати з моменту винесення ухвали суду, тобто з 08.12.2025 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 , заставу в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80 840 гривень (вісімдесят тисяч вісімсот сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Косівського районного суду Івано-Франківської області (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26289647, банк отримувача: ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, рахунок отримувача: UA0002265) у будь-який момент протягом строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 , прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, а також покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Тримання під вартою здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити начальнику Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» для виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1