Справа №:755/1167/22
Провадження №: 1-в/755/261/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001412 від 05.05.2021 року про скасування арешту майна,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08.09.2021 року, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001412 від 05.05.2021 року.

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , не з?явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив, крім того, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка була належним чином повідомлена про місце та час розгляду клопотання (подання), оскільки його неявка не перешкоджає проведенню судового розгляду, згідно вимог ч.5 ст.539 КПК України.

Зокрема, повідомлення про час та місце розгляду вказаної вище справи щодо скасування арешту майна було розміщено на офіційній вебсторінці Дніпровського районного суду м. Києва.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Прокурор просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки є виділене кримінальне провадження №0000222, у якому триває досудове розслідування, тому із цих підстав вважає, що у застосуванні такого заходу, як арешт майна, потреба не відпала.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши надані учасниками докази, дійшов наступного.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини /ст.8 КПК України/.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, суд враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу /п.1 ч.2 ст.539 КПК України/.

Водночас, п.7 ч.2 ст.131 КПК України передбачає, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди /ч.2 ст.170 КПК України/.

Згідно ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається із матеріалів провадження Дніпровське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, під процесуальним керівництвом Дніпровської окружної прокуратури міста Києва здійснювало досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001412 від 05.05.2021 року, за ч.1 ст.197-?, ч.2 ст.197-?, ч.4 ст.197-?, ч.1 ст.366, ч.ч.4, 5 ст.27, ч.1 ст.366 КК України.

Також встановлено, що 17.01.2022 року постановою прокурора Дніпровської окружної прокуратури ОСОБА_6 виділені з матеріалів досудового розслідування за №0001412 матеріали досудового розслідування, щодо вчинення невстановленими досудовим розслідуванням особами кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.358 КК України з переліком, який додається у кримінальне провадження №0000222.

17.01.2022 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000222, за ознаками ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

12.03.2020 року рішенням Київської міської Ради №522/8692 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки обслуговуючому кооперативу «Патріот-2» на АДРЕСА_1, орієнтовною площею 2.52 га /земельна ділянка комунальної власності територіальної громади міста Києва/ в оренду на 10 років для колективного гаражного будівництва /К-33298/.

08.09.2021 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва накладено арешт із забороною користування та розпорядження, а також проведення будь-яких підготовчих, вишукувальних чи будівельних робіт на земельну ділянку з кадастровим номером :66:266:0005 площею 2.4959 га, об`єкт будівництва на ній, а також на усі будівлі та споруди, наявні на вказаній земельній ділянці; накладено арешт шляхом позбавлення права користування та розпоряджанням майном в тому числі його відчуженням на нежитлову будівлю (будинок охорони) літ. А, загальною площею 21,6 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); накладено арешт шляхом позбавлення права користування та розпоряджанням майном в тому числі його відчуженням на нежитлову будівлю (гараж 1), загальною площею 19,5 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); накладено арешт шляхом позбавлення права користування та розпоряджанням майном в тому числі його відчуженням на нежитлову будівлю (гараж 2), загальною площею 19,5 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); накладено арешт шляхом позбавлення права користування та розпоряджанням майном в тому числі його відчуженням на нежитлову будівлю (гараж 3), загальною площею 19,5 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); накладено арешт шляхом позбавлення права користування та розпоряджанням майном в тому числі його відчуженням на нежитлову будівлю (гараж 5), загальною площею 56,2 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); накладено арешт шляхом позбавлення права користування та розпоряджанням майном в тому числі його відчуженням на нежитлову будівлю (гараж 1/6-8), загальною площею 142,7 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

05.08.2022 року ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва кримінальне провадження №0001412 від 05.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.197-?, ч.2 ст.197-?, ч.4 ст.197-?, ч.1 ст.366, ч.ч.4,5 ст.27, ч.1 ст.366 КК України було закрите на підставі ст.284 ч.1 п.5 КПК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_7 .

18.09.2025 року ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва 20.10.2021 року було відмовлено.

25.09.2025 року ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва 08.09.2021 року було відмовлено.

У відповідності до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :66:266:0005 площею 2.52 га, по АДРЕСА_1 , є комунальною власністю територіальної громади міста Києва, при цьому адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у своєму клопотанні не довів та не надав достатніх доказів на підтвердження того, що на сьогодні у кримінальному провадженні відпала потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, накладеного з метою забезпечення збереження речового доказу.

Із огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08.09.2021 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 170, 309 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001412 від 05.05.2021 року про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя