19 грудня 2025 року Єдиний унікальний № 501/3338/24 Провадження № 1-в/501/73/25
УХВАЛА

Іменем України

18 грудня 2025 року м. Чорноморськ

Чорноморського міського суду Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

номер справи № 501/3338/24 номер провадження 1-в/501/73/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чорноморського міського суду Одеської області подання начальника Одеського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Іллічівськ, маючий середньо-спеціальну освіту, не одружений, не маючий на утриманні малолітніх дітей, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 засудженого вироком Іллічівського міського суду Одеської області 13 серпня 2024 року за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, з застосуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України, випробуванням строком на 2 роки, покладенням обов`язків, передбачених п.2,3 ст.76 Кримінального кодексу України,

участь у справі приймали: прокурор ОСОБА_4 ,

представник ДЦП - ОСОБА_5

засуджений ОСОБА_3

про скасування призначеного вироком суду покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад подання.

04 грудня 2025 року начальник Одеського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області звернувся до Чорноморського міського суду Одеської області з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_3 , засудженого вироком Іллічівського міського суду Одеської області 13 серпня 2024 року за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, з застосуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України, випробуванням строком на 2 роки, покладенням обов`язків, передбачених п. 2, 3 ст. 76 Кримінального кодексу України, та направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Позиція учасників судового процесу.

В судовому засіданні представник відділу пробації підтримала подання, зазначила, що вирок відносно ОСОБА_3 надійшов на виконання 18 вересня 2024 року. 19 вересня 2024 року ОСОБА_3 особисто було роз`яснено порядок і умови відбування покарання з випробуванням, наслідки ухилення від виконання вироку суду.

Обов`язків покладених вироком суду засуджений не порушав, проте за перевіркою 23 травня 2025 року ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 01 серпня 2025 року його було попереджено щодо наслідків повторного вчинення правопорушень. 01 жовтня 2025 року встановлено притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що свідчить про систематичність та стійку противоправну поведінку та відсутність прагнення засудженого виправитися.

Враховуючи викладене просить скасувати покарання з випробуванням та направити засудженого для відбування призначеного покарання.

ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти скасування випробувального терміну зауважив, що щиро покаявся, влаштувався на роботу, має намір виправитися, просив суд це врахувати та надати йому можливість довести своє прагнення щодо виправлення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання служби пробації та прохав його задовольнити.

Суд вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого приходить до наступного.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Вироком Іллічівського міського суду Одеської області 13 серпня 2024 року ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, з застосуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України, випробуванням, строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п. 2, 3 ст. 76 Кримінального кодексу України

Вказаний вирок прийнято до виконання Одеським РВ №2 Державної установи «Центр пробації» в Одеській області 18 вересня 2024 року.

19 вересня 2024 року у приміщенні уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_3 був ознайомлений з порядком та умовами виконання вироку з випробуванням та попереджений про те, що у разі невиконання покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, орган пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно з постановою від 19 вересня 2024 року ОСОБА_3 має з`являтися для реєстрації до ВП №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області І та ІІ понеділка, кожного місця.

Згідно пояснення представника відділу пробації обов`язків визначених вироком щодо явки для реєстрації ОСОБА_3 , не порушав.

Матеріали особової справи містять постанову Чорноморського міського суду Одеської області від 25 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу.

В судовому засіданні відділу пробації долучена постанова Чорноморського міського суду Одеської області від 25 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу.

В судовому засіданні ОСОБА_3 щиро покаявся зазначив, що став на шлях виправлення та запевнив, що розуміє наслідки скоєння ним правопорушень в подальшому зобов`язується виправитися.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 5 Кримінального виконавчого кодексу України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Частинами 1, 2 ст. 166 Кримінального виконавчого кодексу України встановлено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження не застосовується, якщо покладений обов`язок не був виконаний з поважних причин.

У разі ухилення засудженого від прибуття за викликом уповноваженого органу з питань пробації письмове попередження вважається винесеним, якщо його було направлено поштою за останнім відомим місцем проживання засудженого та отримано підтвердження про його отримання засудженим.

У разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Разом з цим, зазначених в ст. 166 Кримінального виконавчого кодексу України, ст. 78 Кримінального кодексу України обставин, у судовому засіданні встановлено не було, оскільки з пояснень представника відділу пробації встановлено, що покладені вироком суду обов`язки ОСОБА_3 не порушав, підставою звернення є притягнення особи до адміністративної відповідальності, при цьому підтвердження систематичних вчинень адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок, передбачені главою 14 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.

За змістом ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 3 ст. 26 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже враховуючи положення ст. 166 Кримінального виконавчого кодексу України, ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України та принципи кримінального судочинства, подання органу пробації має бути обґрунтованим та підтвердженим належними доказами.

Суд вважає за необхідне зазначити, що надані суду докази в обґрунтування клопотання не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення ОСОБА_3 від виконання покладених судом обов`язків та систематичного вчинення адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок, не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а наявність сумнівів не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року.

Висновок суду.

Оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку Суд вважає, що клопотання начальника Одеського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації » в Одеській області відносно ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання є передчасним, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, на підставі ст. 5, 26, 166 кримінального виконавчого кодексу України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Одеського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання стосовно засудженого ОСОБА_3 - відмовити .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий