Справа № 209/8369/25
Провадження № 1-кп/209/318/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 вересня 2025 року за №0000708 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпродзержинська, громадянин України, має середню освіту, не одружений, утриманців не має, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2025 року у денний час доби (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , перебував поруч з буд. №27б по бул. Будівельників, у м. Кам`янське, де у нього раптово виник протиправний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна, а саме автомобіля «BMW» номерний знак НОМЕР_1 , шляхом підпалу.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на пошкодження чужого майна, а саме автомобіля «BMW» номерний знак НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 , шляхом підпалу, ОСОБА_4 , 01.09.2025 приблизно о 23.50 год. перебуваючи поблизу буд.№27б по бул. Будівельників, у м. Кам`янське, діючи умисно, цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до автомобіля BMW номерний знак НОМЕР_1 та легкозаймистою рідиною «Уайт спіріт», яку мав при собі, облив автомобіль «BMW» номерний знак НОМЕР_1 . Після чого, за допомогою запальнички підпалив вказану рідину, у результаті чого сталося займання автомобіля «BMW» номерний знак НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 та його було пошкоджено. Осередок пожежі знаходиться в межах розташування передньої лівої частини кузова автомобіля та кишки капоту. Переконавшись, що його злочинний умисел реалізовано у повному обсязі, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину.

Згідно висновку експерта, вказаним протиправним діянням ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 спричинено майнову шкоду на суму 1611805,26 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 , обвинувачується в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні надано угоду про визнання винуватості від 29 жовтня 2025 року, укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України у кримінальному провадженні, внесеному 02 вересня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000708 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 29 жовтня 2025 року відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України надав прокурору письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеного 02 вересня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000708 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, в якій просив угоду про визнання винуватості розглянути за його відсутності, з узгодженим видом та мірою покарання згоден та проти її затвердження не заперечує. Письмова згода потерпілого ОСОБА_6 надана прокурором в судовому засіданні разом із угодою про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 зазначила, що надана суду угода відповідає вимогам закону, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, просив затвердити укладену ним із прокурором угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 просить затвердити укладену між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості, пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 473, 474, 476 КПК України. Разом з цим також просила суд врахувати, що обвинувачений повністю визнав свою вину, сприяв розкриттю кримінального правопорушення та відшкодував потерпілому завданий збиток у повному обсязі, а тому на підставі ст. 75 КК України просить суд встановити обвинуваченому іспитовий строк на один рік .

Із змісту угоди вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Згідно даній угоді прокурор ОСОБА_3 , з однієї сторони, та обвинувачений ОСОБА_4 , з другої сторони, за участю захисника ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, сторонами цієї угоди узгоджено покарання, яке має бути призначено за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням, із покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_4 згоден. В наданій суду угоді сторонами передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, положення ст. ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України оговорені сторонами.

Під час розгляду угоди обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що цілком розуміє свої права, передбачені у п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, йому зрозумілий вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим. Додав, що виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання він в змозі реально, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 194 КК України, зокрема, в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, визнав повністю та підтвердив фактичні обставини інкримінованого йому правопорушення, викладені в угоді про визнання винуватості. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення ним угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК, п.1 ч.4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

У цьому кримінальному провадженні угода між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складена та підписана 29 жовтня 2025 року у присутності захисника, адвоката ОСОБА_5 про що свідчать підписи останніх у тексті угоди. Цю обставину сторони підтвердили і в підготовчому судовому засіданні.

ОСОБА_4 відповідно до класифікації кримінальних правопорушень за ст.12 КК України обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Отже, в цьому кримінальному провадженні відповідно до ст. 469 КПК України можливе безумовне укладення угоди про визнання винуватості щодо інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями абз. 2 п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст. 472 КПК України, оскільки містять усі необхідні складові елементи, передбачені зазначеною нормою.

Укладена між прокурором та обвинуваченою угода містить формулювання обвинувачення, яке прокурор вважав доведеним, та його правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. При цьому, сформульоване в угоді обвинувачення відображає істотні обставини цього кримінального провадження, які відповідають формулі кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суд, на виконання вимог ст. 474 КПК України, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Встановлено, що будь-яких скарг стороною захисту під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не подавалося. Ретельно з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює та розуміє зміст угоди про визнання винуватості, укладеної з прокурором, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, які викладені в угоді та обвинувальному акті. У присутності захисника визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Отже, за таких обставин, суд приходить до переконання, що надана угода про визнання винуватості від 29 жовтня 2025 року, укладена між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України у кримінальному провадженні, внесеному 02 вересня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000708 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та кримінального закону, підстави для відмови у її затвердженні відсутні, а тому зазначена угода підлягає затвердженню.

Ухвалюючи вирок на підставі угоди, суд з урахуванням об`єктивно з`ясованих обставин, викладених в угоді про визнання винуватості, які підтверджені беззастережним визнанням ОСОБА_4 своєї вини, про що зазначено в угоді, приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України і обвинувачений винний в умисному пошкодженні чужого майна, вчинене шляхом підпалу, а тому він підлягає покаранню, визначеному в угоді, за вчинення такого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, яке передбачене в угоді про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, утриманців не має, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, має постійне місця проживання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого не встановлено.

З урахуванням наведеного, узгоджені сторонами вид та міра покарання за вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є такими, що, згідно із положеннями ст. 65 КК України, відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, та заявлені в межах санкції ч. 2 ст. 194 КК України, таке покарання є достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, наведені вище, суд вважає, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотирьох) років.

Враховуючи вищенаведене, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, та обставина, що ОСОБА_4 у вчиненому розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та добровільно відшкодував завданий збиток, суд вважає ці обставини такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого, і в сукупності, з урахуванням відомостей про особу, дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, у зв`язку з чим вважає за можливе застосувати до обвинуваченого правила, передбачені ст. 75 КК України, та звільнити його від відбування покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк в один рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципу пропорційності, оскільки є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та буде відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, не ставитиме особистий і надмірний тягар для обвинуваченого, що є складовим елементом принципу верховенства права відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, тому угода про визнання винуватості, укладена 29 жовтня 2025 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , за наявності письмової заяви потерпілого: ОСОБА_6 підлягає затвердженню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Щодо судових витрат, суд вирішує такі на підставі ст.ст. 118-124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Також суд вважає за необхідне в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України скасувати арешт на майно, який був накладений в рамках цього кримінального провадження ухвалами суду від 04.09.2025 у справі № 209/6757/25.

Суд, враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого вважає, що запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, згідно ухвали Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 03 вересня 2025 року слід скасувати та звільнити його з-під варти негайно.

Керуючись ст.ст. 100, 118-124, 174, 368-371, 373-374, 376, 468-470, 472-476, КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 жовтня 2025 року, укладену в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000708 від 02 вересня 2025 року, між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

2. Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

3. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 скасувати та звільнити його з-під варти негайно.

4. Скасувати арешт та заборони розпорядження і користування, які були накладені в рамках цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 04.09.2025 у справі № 209/6757/25 провадження №1-кс/209/782/25 на майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон «Apple Iphone12» синього кольору (пароль НОМЕР_3 ) у чохлі синього кольору, ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 , сім НОМЕР_6 , який поміщений до паперового конверту НПУ з індивідуальною биркою НПУ NPU-4759415, та пару кросівок, які поміщено до паперового конверту НПУ з індивідуальною биркою НПУ NPU-4759413;

5. Скасувати арешт та заборони розпорядження і користування, які були накладені в рамках цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 04.09.2025 у справі № 209/6757/25 провадження №1-кс/209/783/25 на майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: пару кросівок «Adidas», які поміщено до спецпакету QHY0162600; кофту чорного кольору з логотипом «Kappa», яку поміщено до спецпакету QHY0162601; кофту чорного кольору без написів, яку поміщено до спецпакету QHY0162602; кофту чорного кольору «Puma», яку поміщено до спецпакету QHY0162597; шорти чорного кольору «Puma», які поміщено до спецпакету QHY0162596; сумку чорного кольору, яку поміщено до спецпакету RAW0052651.

6. Скасувати арешт та заборони розпорядження і користування, які були накладені в рамках цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 04.09.2025 у справі № 209/6757/25 провадження №1-кс/209/784/25 на майно, а саме: легковий автомобіль марки «BMW» 2017 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; пожежне сміття, яке упаковане у спецпакет PSP1024878; перманентний маркер чорного кольору «Centropen», упакований у паперовий конверт NPU-4784523; фрагмент картону з надписом, упакований у паперовий конверт NPU-4784521; липку стрічку, виявлену на фрагменті картону, яку упаковано у паперовий конверт NPU-4784520; липку стрічку, виявлену на бетонному покритті біля будинку, яку упаковано у паперовий конверт NPU-4784522; 1 слід низу взуття, упакований у спецпакет RIC2222733; фрагмент ламінату № 1, упакований у паперовий конверт NPU-4784524; фрагмент ламінату № 2, упакований у паперовий конверт NPU-4784525; фрагмент ламінату № 3, упакований у паперовий конверт NPU-4784526; фрагмент ламінату № 3, упакований у паперовий конверт NPU-4784527

7. Речові докази:

- мобільний телефон «Apple Iphone12» синього кольору (пароль НОМЕР_3 ) у чохлі синього кольору, ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 , сім НОМЕР_6 , та пару кросівок, які згідно квитанції №004350 передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, а також пару кросівок «Adidas»; кофту чорного кольору з логотипом «Kappa»; кофту чорного кольору без написів; кофту чорного кольору «Puma»; шорти чорного кольору «Puma»; сумку чорного кольору, яку поміщено до спецпакету RAW0052651, які також відповідно до квитанції № 004351 передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику.

- легковий автомобіль марки «BMW» 2017 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 повернути власнику.

- пожежне сміття; перманентний маркер чорного кольору «Centropen»; фрагмент картону з надписом; липку стрічку, виявлену на фрагменті картону; липку стрічку, виявлену на бетонному покритті біля будинку; 1 слід низу взуття; фрагмент ламінату № 1; фрагмент ламінату № 2; фрагмент ламінату № 3; фрагмент ламінату № 3, які згідно квитанції №004349 зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

- диск з відеозаписом «Ch5 3913; фіскальні чеки № 1088477. 1001869; фіскальний чек; диск з відеозаписами«1 _23_R_4000», «2_24_R_4000»; оптичний DVD-R диск з відеофайлом - залишити при матеріалах кримінального провадження.

8. Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз: судова експертиза нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів №СЕ-19/104-25/36524-ФХД від 19.09.2025 року, розмір витрат на залучення експерта до проведення якої склав 3565,60 гривень;судова пожежно-технічна експертиза №СЕ-19/104-25/37070-ПТ від 28.10.2025 року, розмір витрат на залучення експерта до проведення якої склав 4457 гривень;судова авто-товарознавча експертиза №СЕ-19/104-25/36446-АВ від 17.09.2025 року, розмір витрат на залучення експерта до проведення якої склав 5348,40 гривень; судово-трасологічна експертиза №СЕ-19/104-25/37013-ТР від 19.09.2025 року, розмір витрат на залучення експерта до проведення якої склав 5348,40 гривень;судово-трасологічна експертиза №СЕ-19/104-25/37017-ТР від 22.09.2025 року, розмір витрат на залучення експерта до проведення якої склав 2674,20 гривень;судово-трасологічна експертиза №СЕ-19/104-25/37016-ТР від 19.09.2025 року, розмір витрат на залучення експерта до проведення якої склав 2674,20 гривень, які згідно з довідками в загальному розмірі складають 24067 (двадцять чотири тисячі шістдесят сім) грн. 80 коп. в дохід держави.

9. Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Кам`янського протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_7