ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000852 від 19.02.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця М. Котовськ, Одеської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, -

встановив:

Громадянин України ОСОБА 1 (досудове розслідування відносно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні), діючи за попередньою змовою в групі із інспектором з військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , військовослужбовцем Центру забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ ОСОБА 2 (досудове розслідування відносно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні), громадянкою України ОСОБА 3 (досудове розслідування відносно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні), громадянином України ОСОБА 4 (досудове розслідування відносно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні) діючи умисно, з корисливим умислом та з метою особистого збагачення 12.02.2025 року о 11:15 год. разом із ОСОБА 3, перебуваючи у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , при зустрічі із ОСОБА_6 , виказав останньому пропозицію здійснити вплив на прийняття посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 рішення щодо зняття ОСОБА_6 із розшуку, як особи, що ухиляється від мобілізації, та прийняття рішення щодо надання ОСОБА_6 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку із необхідністю постійного догляду за матір`ю за надання неправомірної вигоди у розмірі 16 000 доларів США (станом на 12.02.2025 року, згідно офіційного курсу НБУ, становило 666713,6 грн.).

Надалі, громадянка України ОСОБА 3 продовжуючи реалізацію спільного плану, діючи за попередньою змовою із громадянином України ОСОБА 1, інспектором з військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , військовослужбовцем Центру забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ ОСОБА 2, громадянином України ОСОБА 4 близько 13:25 год. 04.03.2025 року зустрілась із ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4 , де у салоні автомобіля марки «Mersedes Sprinter», д.н.з. « НОМЕР_1 », на виконання попередньо вказаного прохання, одержала від ОСОБА_6 частину неправомірної вигоди у розмірі 6000 доларів США (станом на 04.03.2025 року, згідно офіційного курсу НБУ, становило 249546, 6 грн) та копії необхідних документів за вплив на прийняття посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 рішення щодо зняття ОСОБА_6 із розшуку, як особи, що ухиляється від мобілізації та прийняття рішення щодо надання ОСОБА_6 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку із необхідністю постійного догляду за матір`ю.

Того ж дня близько 14:43 год. громадянка України ОСОБА 3 зустрілась із громадянином України ОСОБА 1 за адресою: АДРЕСА_4 , де у салоні автомобіля марки «Mersedes Sprinter», д.н.з. « НОМЕР_1 », передала громадянину України ОСОБА 1 частину неправомірної вигоди у розмірі 5500 доларів США (станом на 04.03.2025 року, згідно офіційного курсу НБУ, становило 228751,05 грн) та копії документів ОСОБА_6 , залишивши собі у якості неправомірної вигоди 500 доларів США (станом на 04.03.2025 року, згідно офіційного курсу НБУ, становило 20 795, 55 грн).

Того ж дня близько 15:00 год. громадянин України ОСОБА 1 перебуваючи у салоні автомобіля марки «Jaguar», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , поблизу ринку «Південний» за адресою м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 76, передав громадянину України ОСОБА 4 частину неправомірної вигоди у розмірі 1300 доларів США (станом на 04.03.2025 року, згідно офіційного курсу НБУ, становило 54068, 43 грн) та копії документів ОСОБА_6 .

У подальшому, громадянин України ОСОБА 1 діючи за попередньою змовою із інспектором з військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , військовослужбовцем Центру забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ ОСОБА 2, громадянкою України ОСОБА 3, громадянином України ОСОБА 4 продовжуючи реалізацію заздалегідь розробленого злочинного плану, 06.03.2025 року близько 11:22 год. у кафе «Львівські круасани», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 72-А, зустрівся із ОСОБА_6 та одержав від останнього частину неправомірної вигоди у сумі 20 000 гривень за вплив на прийняття посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 рішення щодо зняття останнього з розшуку, як особи, яка ухиляється від мобілізаційних заходів.

У подальшому, 27.03.2025 року близько 17:05 год. громадянин України ОСОБА 1, перебуваючи у кафе «Хлебов», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, 67 передав військовослужбовцю Центру забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ ОСОБА 2 частину неправомірної вигоди у розмірі 20000 гривень та 3200 доларів США (станом на 27.03.2025 року, згідно офіційного курсу НБУ, становило 133 006, 08 грн) та копії документів ОСОБА_6 , залишивши собі у якості неправомірної вигоди 1000 доларів США (станом на 27.03.2025 року, згідно офіційного курсу НБУ, становило 41 564, 4 грн).

Того ж дня о 17:45 год., військовослужбовець Центру забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ ОСОБА 2 перебуваючи на паркувальному майданчику, який розташований біля адміністративної будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_5 , зустрівся із інспектором з військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 та передав останньому копії документів ОСОБА_6 , а також частину неправомірної вигоди у розмірі 20000 гривень та 2200 доларів США (станом на 27.03.2025 року, згідно офіційного курсу НБУ, становило 91441,68 грн) за вплив на прийняття посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 рішення щодо зняття ОСОБА_6 із розшуку, як особи, що ухиляється від мобілізації а прийняття рішення щодо надання ОСОБА_6 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку із необхідністю постійного догляду за матір`ю, залишивши собі у якості неправомірної вигоди 1000 доларів США (станом на 27.03.2025 року, згідно офіційного курсу НБУ, становило 41564,4 грн).

У подальшому, громадянка України ОСОБА 3, діючи за попередньою змовою із громадянином України ОСОБА 1, інспектором з військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , військовослужбовцем Центру забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ ОСОБА 2, громадянином України ОСОБА 4, 12.04.2025 року близько 13:30 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 у салоні автомобіля марки «Mersedes Sprinter», д.н.з. « НОМЕР_1 », одержала від ОСОБА_6 для себе, громадянина України ОСОБА 1, інспектора з військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , військовослужбовця Центру забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ ОСОБА 2, громадянина України ОСОБА 4 для подальшого рівномірного розподілу між співучасниками частину неправомірної вигоди у розмірі 6000 доларів США (станом на 12.04.2025 року, згідно офіційного курсу НБУ, становило 248418, 6 грн) за вплив на прийняття посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 рішення щодо зняття ОСОБА_6 із розшуку, як особи, що ухиляється від мобілізації та прийняття рішення щодо надання ОСОБА_6 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку із необхідністю постійного догляду за матір`ю.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.369-2 КК України, тобто пропозиція здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за надання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, а також одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

06 жовтня 2025 року між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого, у присутності захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, та разом з обвинувальним актом надана до суду.

Згідно вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережно визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого його кримінального правопорушення, покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.369-2 КК України, з урахуванням положень ч. 2 ст. 53 КК України, у виді штрафу у розмірі 9500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або про відмову в затверджені угоди та про повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів.

Сторони кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні зазначили, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК і КК України, та просили угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та заявив, що визнання ним винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє характер та суть обвинувачення, а також розуміє свої права на судовий розгляд кримінального провадження, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України обвинуваченому судом роз`яснені та йому зрозумілі.

Ухвалюючи вирок, на підставі укладеної між сторонами кримінального провадження угоди, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинується ОСОБА_5 , суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Судом також встановлено, що санкцією ч. 2 ст. 369-2 КК України передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Окрім того, судом також враховується положення ч. 2 ст. 53 КК України, згідно яких за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Суд, встановивши, що таке кримінальне правопорушення вчинено у співучасті і роль виконавця (співвиконавця), підбурювача або пособника у його вчиненні є незначною, може призначити таким особам покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, без урахування розміру майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу.

При цьому судом установлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені йому п. 1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд вважає, що умови угоди, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину та передбаченого за його вчинення покарання, відповідають інтересам суспільства, які полягають у забезпеченні можливості справедливого та в розумні строки найскорішого вирішення кримінального провадження при мінімальних витратах державних ресурсів, а також у зменшенні навантаження на органи прокуратури і суди.

Крім того, укладання угоди про визнання винуватості стимулюватиме інших підозрюваних чи обвинувачених укладати такі угоди з метою сприяння у проведенні кримінального провадження та отримання для себе узгодженого покарання чи звільнення від його відбування тощо, що сприятиме виправленню обвинувачених та запобіганню вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, а також впливатиме на усвідомлення іншими особами неминучої караності протиправних діянь та формування несприйняття корупційної поведінки.

Слід також зазначити, що у контексті цього кримінального провадження суспільний інтерес полягає у припиненні на майбутнє існування такого ганебного явища як корупційні кримінальні правопорушення, що завдає істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

До того ж, на думку суду, було б недоцільним застосовувати загальний порядок кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_5 , враховуючи беззаперечне визнання ним своєї вини, надання ним зізнавальних показань стосовно себе та викривальних показів щодо інших осіб.

На переконання суду, характер та тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого, поведінка під час досудового розслідування вказує на його бажання виправитись, тому укладена угода не суперечить будь-яким великим суспільним інтересам чи очікуванням.

Укладена угода відповідає інтересам суспільства і в частині узгодженого покарання. Так, на думку суду, воно відповідає загальним засадам призначення покарання, є співмірною та достатньою реакцією держави на вчинений обвинуваченим злочин, виходячи з меж, встановленої санкцією статті, що передбачає відповідальність за нього.

Також, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні.

Також судом установлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженою ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_5 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого, про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу в розмірі 9500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про заходи забезпечення кримінального провадження, суд керуючись приписами ч.11 ст.182 КПК України, прийшов висновку, що застава, застосована як запобіжний захід до обвинуваченого, яка була внесена відповідно до ухвали слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 29.07.2025 року (справа №523/4224/25, провадження №1-кс/523/4675/25), після набрання вироком законної сили, має бути скасована та повернута заставодавцям, які її вносили за обвинуваченого.

Разом із цим, суд не вирішує в порядку ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів, оскільки прокурором не надано відомостей щодо прийняття процесуального рішення про визнання такого майна речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арештів не застосовувались, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК, суд

ухвалив:

Затвердити угоду, укладену 06 жовтня 2025 року між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу в розмірі 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 161500 (сто шістдесят одна тисяча п`ятсот) гривень.

В силу ч.11 ст.182 КПК України, запобіжний захід у виді застави, яка була внесена відповідно до ухвали слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 29.07.2025 року (справа №523/4224/25, провадження №1-кс/523/4675/25), після набрання вироком законної сили, скасувати та повернути застоводавцям, які вносили суму застави за обвинуваченого.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, лише у випадках, встановлених ст.ст. 473, 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/22576/25

Номер провадження № 1-кп/522/3324/25

Головуючий суддя ОСОБА_1