Справа № 740/196/24
Провадження № 1-кп/740/72/25
УХВАЛА

15 жовтня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

- прокурор ОСОБА_3 ,

- потерпіла ОСОБА_4 ,

- представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 ,

- обвинувачений ОСОБА_4 ,

- захисник адвокат ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про призначення комісійної судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

установив:

У Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області перебуває на розгляді вказане кримінальне провадження; судове засідання призначено на 15 жовтня 2025 року 14-00 год.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 подав письмове клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи у вказаному кримінальному провадженні, на вирішення якої поставити питання: Які тілесні ушкодження виявлено в потерпілої ОСОБА_4 .? Який механізм нанесення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої ОСОБА_4 .? Яка локалізація тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої ОСОБА_4 .? Яка кількість травмуючих дій, що спричинили тілесні ушкодження в потерпілої ОСОБА_4 .? Яка давність спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої ОСОБА_4 .? Який ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої ОСОБА_4 .? Чи могли тілесні ушкодження, виявлені в потерпілої ОСОБА_4 , утворитись від обставин, указаних у постанові? Чи могли тілесні ушкодження, виявлені в потерпілої ОСОБА_4 , утворитись у результаті падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню типу тверда земля?

Клопотання мотивоване тим, що під час судового розгляду досліджено висновок судово-медичного експерта ОСОБА_7 від 03.01.2024 № 01. Відповідаючи на питання № 7, експерт зазначила, що тілесні ушкодження в потерпілої могли утворитись за обставин, указаних у постанові, в тому числі наніс потерпілій один удар ногою в ділянку тулуба та влучив їй у ліву руку, якою вона в той момент притримувала куртку. Відповідаючи на питання № 8, експерт зазначила, що тілесні ушкодження могли утворитись у результаті падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню типу тверда земля, в тому числі за умови, що падіння прийшлось на ліву кисть. Ці взаємовиключні відповіді на поставлені питання не надають точного медичного висновку про дійсну причину отримання тілесних ушкоджень потерпілою і можуть фактично вважатися припущеннями експерта. У судовому засіданні експерт ОСОБА_7 пояснила, що для правильної кваліфікованої відповіді на питання про механізм заподіяння тілесних ушкоджень необхідно провести слідчий експеримент, під час якого визначити механізм отримання ушкоджень і потім надати відповідь на питання. Оскільки слідчий експеримент з потерпілою проведено 04 січня 2024 року, то експерт не була ознайомлена з його результатами, а тому існують достатні підстави вважати, що висновок експерта є необґрунтованим та таким, що суперечить іншим матеріалам справи і викликає обґрунтовані сумніви в його правильності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, оскільки у висновку судово-медичного експерта від 03.01.2024 № 01 містяться відповіді на всі поставлені питання. Крім того, як повідомив експерт у судовому засіданні, їй було достатньо наданих доказів для проведення експертизи. Потерпіла, як під час допиту, так і під час проведення слідчого експерименту, повідомляла про те, що вона не падала під час того, як їй було завдано обвинуваченим удару.

Представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , думку якого підтримала потерпіла, просив відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про проведення комісійної судово-медичної експертизи у зв`язку з відсутністю правових підстав для її проведення. Вважав, що наведені захисником в клопотанні питання за своїм змістом стосуються проведення повторної експертизи. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про падіння потерпілої, а тому наведені захисником у клопотанні доводи є припущеннями.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених ст. 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Згідно із ч. 1 ст. 244 КПК України сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо: для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок; сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.

Відповідно до п. 4.10 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень підсумки у висновку експерта повинні бути результатом аналізу відомостей, що встановленні при проведенні експертизи. Вони повинні бути детальними і науково обґрунтованими.

За змістом п. 4. 9. 3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, експерт має відобразити механізм виникнення тілесних ушкоджень.

Пунктом 1.2.11 розділу 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08 січня 1998 року № 53/5 із змінами (далі Інстуркція), визначено, що згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи.

Статтею 4 Закону України «Про судову експертизу» встановлено, що правильність висновку судового експерта забезпечується можливістю призначення повторної експертизи, яка доручається іншому експерту, експертам.

Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30.05.1997 комісійна експертиза призначається у випадках, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів - фахівців у одній галузі знань.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30.05.1997 висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як зазначено в ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч. 1, 3 ст. 26 КПК України).

Вимога справедливого судового розгляду не покладає на суд обов`язку доручити складання експертного висновку або проведення будь-якого іншого слідчого заходу лише тому, що сторона подала клопотання про це. Якщо захист наполягає на тому, щоб суд заслухав свідка або прийняв інші докази (такі як, наприклад, висновок експерта) суди повинні вирішити, чи є необхідним або доцільним прийняти ці докази для розгляду під час слухання справи. Суд вважає, що захисник такої потреби не довів. Судово-медична експертиза, за наслідками якої складено висновок експерта № 01 від 03.01.2024, проведена з дотриманням порядку її призначення, визначеного КПК України на час вчинення такої дії.

Відповідно питання, які порушує сторона захисту в клопотанні, можуть бути з`ясовані на підставі оцінки відповідного висновку в поєднанні з іншими доказами, дослідженими під час судового розгляду справи. Позаяк вони в силу ч. 2 ст. 84 КПК України є процесуальними джерелами доказів, а згідно із ч. 2 ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили. Відповідно до ч. 10 ст. 101 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження.

Крім того, не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо.

Слід зазначити, що експертиза призначається тільки у тому випадку, якщо без застосування спеціальних знань, якими суд не володіє, неможливо з`ясувати обставини, які підлягають доказуванню.

Однак під час судового розгляду сторони кримінального провадження надали суду достатньо доказів для встановлення обставин, які підлягають доказуванню, і для встановлення яких сторона захисту просить призначити експертизу.

Так, під час судового розгляду судом досліджено висновок експерта № 01 від 03.01.2024.

Механізм утворення, локалізація та давність тілесних ушкоджень, які були у потерпілої, встановлена під час проведення судово-медичної експертизи від 03.01.2024. Некатегоричні твердження вказаного висновку можуть бути встановлені з урахуванням доказів, які надані сторонами, і на думку суду, є достатніми.

Зокрема, доводи, покладені стороною захисту в основу заявленого клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи, фактично зводяться до оцінки доказів, які були досліджені судом під час судового розгляду кримінального провадження.

Разом з цим на вказаній стадії судового розгляду кримінального провадження суд не уповноважений надавати оцінку дослідженим доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, взаємозв`язку та достатності для підтвердження або спростування пред`явленого обвинувачення.

За своїм змістом перелік питань, які захисник просить поставити на вирішення комісійної судово-медичної експертизи, не відрізняється від питань, що були предметом дослідження у попередній судово-медичній експертизі від 03.01.2024.

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

При цьому обвинувачений та його захисник не подавали жодних клопотань про призначення повторної судово-медичної експертизи.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні не навели достатніх обставин, які б викликали необхідність проведення комісійної судово-медичної експертизи двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань).

Ураховуючи, що заявлене захисником клопотання не містить достатніх підстав для призначення комісійної судово-медичної експертизи у вказаному кримінальному провадженні, то суд вважає, що в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про призначення комісійної судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні за обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, слід відмовити.

Керуючись ст. 2, 7, 22, 26, 28, 242, 332, 372 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про призначення комісійної судово-медичної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1