У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/11531/25

№ 1-кс/183/1923/25

11 листопада 2025 року м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001365 від 06 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, -

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вищезазначене клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на бензопилу червоного кольору марки «Минск» моделі «МБП-4200» поміщену до поліпропіленового мішку білого кольору з паперовою біркою; дві пластикові пляшки з паливо-мастильними матеріалами, поміщені до спец. пакету RAW0210388, шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження вказаним майном, з метою збереження речових доказів.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, підтримавши його.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

06 листопада 2025 року відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001365 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 246 КК України з коротким викладом обставин: «05 листопада 2025 невстановлена особа, перебуваючи поблизу с. Піщанка Самарівського району Дніпропетровської області за координатами 48.60596, 35.24758 здійснила незаконну порубку 7 дерев у Новомосковському лісництві».

Відповідно до клопотання та долучених до нього матеріалів: 05 листопада 2025 року невстановлена особа, знаходячись поблизу с. Піщанка Самарівського району Дніпропетровської області здійснили незаконну порубку 7 дерев у Новомосковському лісництві.

Після чого на місце події направлено СОГ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області. В ході проведення огляду місця події, а саме ділянки місцевості за координатами: 48.60596, 35.24758, поблизу с. Піщанка Самарівського району Дніпропетровської області, на котрому виявлено у воді дерев`яний човен, у якому знаходиться бензопила червоного кольору марки «Минск» моделі «МБП-4200». Також поблизу човна виявлено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно надав для огляду зазначену бензопилу. Приблизно в 4 м від місця події виявлено свіжо спиляний пень №1 діаметром 30х20 см, біля якого лежить розділений на 7 частин стовбур дерева. Неподалік пня №1 виявлено 2 пластикові пляшки із паливо-мастильними матеріалами. Зокрема, оглядом виявлено на відстані приблизно 13 м від пня №1 пень №2 діаметром 40х30см, пень №3 діаметром 16х16 см, пень №4 діаметром 12х13 см, пень №5 діаметром 20х15 см, пень №6 діаметром 17х12 см, пень №7 діаметром 27х25 см.

Бензопилу червоного кольору марки «Минск» моделі «МБП-4200» поміщено до поліпропіленового мішку білого кольору з паперовою біркою, 2 пластикові пляшки з паливо-мастильними матеріалами поміщено до спец. пакету RAW0210388, після чого зазначене майно вилучено до Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

06 листопада 2025 року постановою слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області бензопилу червоного кольору марки «Минск» моделі «МБП-4200» та 2 пластикові пляшки з паливо-мастильними матеріалами, які поміщені до спец. пакету RAW0210388 визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п.1 ч.2, п.4 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч. 2 п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Слідчий суддя вважає, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що бензопила червоного кольору марки «Минск» моделі «МБП-4200» та 2 пластикові пляшки з паливо-мастильними матеріалами, які вилучені 05 листопада 2025 року, відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки щодо даного майна існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом кримінального правопорушення і його арешт із забороною розпорядження та користування, як захід забезпечення кримінального провадження, необхідний для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки фактично є речовими доказами і зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні клопотання про арешт майна з вказаною метою слідчий суддя має врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, одним із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 132 КПК України є те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи. Оскільки вилучені бензопила та пластикові пляшки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, арешт майна є необхідним.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю. Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Вилучені бензопила та 2 пластикові пляшки з паливо-мастильними матеріалами визнано слідчим в якості речового доказу у цьому кримінальному провадженні, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 98, 107, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході огляду місця події 05 листопада 2025 року, а саме: бензопилу червоного кольору марки «Минск» моделі «МБП-4200» поміщену до поліпропіленового мішку білого кольору з паперовою біркою; дві пластикові пляшки з паливо-мастильними матеріалами, поміщені до спец. пакету RAW0210388, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1