Провадження № 1-кп/344/1344/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженої, непрацюючої, пенсіонерки, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , українки, громадянки України, раніше не судимої,

якій повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст.332 ч.1, ст.358 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню наданням засобів та усуненням перешкод, а також використання завідомо підробленого документа.

Кримінальні правопорушення скоєно за наступних обставин. Так, обвинувачена ОСОБА_5 , точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, яка достовірно знала про неможливість виїзду військовозобов`язаних чоловіків з території України, виник злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення через державний кордон України свого сина ОСОБА_6 , 1986 року народження. З цією метою ОСОБА_5 вирішила придбати для себе завідомо підроблені медичні документи, з метою подальшого їх використання при перетинні державного кордону України її військовозобов`язаним сином ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій умисел, обвинувачена ОСОБА_5 , при обставинах які досудовим розслідуванням не встановлено, підшукала невстановлену особу, яка може виготовити висновок лікарсько-консультативної комісії та висновок про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на не професійній основі, без проходження лікарсько консультативної комісії та за відсутності умов які б надавали їй можливість отримати такий висновок на законих підставах. ОСОБА_5 надала вказаній невстановленій особі свої анкетні відомості, необхідні для виготовлення підробленого висновку лікарсько-консультативної комісії та висновку про наявність порушень функцій організму.

Після чого, точної дати та обставин які досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 отримала для себе вказані підроблені офіційні документи з метою їх використання.

У подальшому 04.02.2024 року о 14 год. 35 хв. ОСОБА_5 , з метою організації незаконного перетину державного кордону України її сином ОСОБА_6 , разом з ним прибула до пункту пропуску «Красноїльськ» Чернівецької області та надала працівнику пункту пропуску ДПС України завідомо підроблені медичні документи на своє ім`я, а саме: висновок лікарсько-консультативної комісії, висновок про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на не професійній основі, нібито видані комунальним некомерційним підприємством «Снятинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Снятинської міської ради. При цьому ОСОБА_5 повідомила неправдиві обставини нібито наявної в неї хвороби та про необхідність її супроводу сином ОСОБА_6 . Внаслідок незаконних дій ОСОБА_5 її військовозобов`язаний син разом з нею незаконно перетнув державний кордон України, як особа, яка супроводжує одного із членів сім`ї першого ступеня споріднення, що потребує постійного догляду. Після чого 14 травня 2024 року о 06 год. 11 хв. через пункт пропуску «Краківець» Львівської області, ОСОБА_5 без будь-якої сторонньої допомоги повернулась на територію України.

Окрім цього, у ОСОБА_5 , точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, виник злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення через державний кордон України свого сина ОСОБА_6 , 1986 року народження.

Достовірно знаючи, що на період дії правового режиму воєнного стану військовозобов`язаним чоловікам заборонено виїзд за межі України на загальних підставах, ОСОБА_5 вирішила придбати для себе завідомо підроблені медичні документи, з метою подальшого їх використання при перетинні державного кордону України її військовозобовязаним сином ОСОБА_6 .

З цією метою ОСОБА_5 , при обставинах які досудовим розслідуванням не встановлено, підшукала невстановлену особу, яка може виготовити висновок лікарсько-консультативної комісії та висновок про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на не професійній основі, без проходження лікарсько консультативної комісії та за відсутності умов які б надавали їй можливість отримати такий висновок на законих підставах. ОСОБА_5 надала вказаній невстановленій особі свої анкетні відомості, необхідні для виготовлення підробленого висновку лікарсько-консультативної комісії та висновку про наявність порушень функцій організму. Після чого, точної дати та обставин які досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 отримала для себе вказані підроблені офіційні документи з метою їх використання.

Реалізуючи свій умисел, 04.02.2024 о 14 год. 35 хв. обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи в пункті пропуску для автомобільного сполучення через державний кордон України «Красноїльськ» Чернівецької області та достовірно знаючи, що її син ОСОБА_6 є військовозобов`язаним, який не зможе покинути території України на загальних підставах, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, які можуть настати після їх вчинення, діючи умисно, пред`явила працівникам ДПС України завідомо підроблений висновок лікарсько-консультативної комісії та висновок про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі № 14 від 09 січня 2024 року на своє ім`я, внаслідок чого ОСОБА_6 зміг незаконно перетнути державний кордон України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину визнала, послідовно та в повній мірі підтвердила обставини вчинених нею злочинів, зокрема, зазначила, що її син ОСОБА_6 , будучи обмежено придатним, неодноразово виїжджав за кордон за допомогою системи «Шлях» та перевозив гуманітарні вантажі. На початку 2024 року син в чергове приїхав на територію України. Оскільки в той момент син вже не міг виїхати за кордон за вказаною програмою, а його дружина та двоє дітей, які на той час захворіли, знаходились за кордоном, на території Республіки Польща, обвинувачена вирішила допомогти сину виїхати за кордон. З цією метою, через мережу інтернет, вона замовила довідку про те, що вона потребує стороннього догляду та 04.02.2024 року через пункт пропуску «Красноїльськ» Чернівецької області, з використанням підробленої довідки, виїхала з сином за кордон. Обвинувачена розуміє, що її дії були неправомірними, у вчиненому щиро розкаялась, просила суд суворо її не карати.

Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченої.

Відповідно до вимог ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст згаданих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст.332 ч.1, ст.358 ч.4 КК України, оскільки вона вчинила незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню наданням засобів та усуненням перешкод, а також використання завідомо підробленого документа.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд також виходить з вимог ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченій покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної, а саме, те, що вона негативно ставиться до вчиненого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд відносить повне визнання вини, її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності, обвинувачена має незадовільний стан здоров`я, а також остання здійснює догляд за мамою ОСОБА_7 , 1936 року народження, що підтверджується довідкою ЖБК №2 (м.Коломия) №35 від 21.10.2025 року.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що обвинуваченій слід обрати покарання в межах санкції ст.332 ч.1, ст.358 ч.4 КК України, зокрема у виді позбавлення волі та штрафу відповідно, так як вказане покарання буде необхідне і достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Одночасно, з врахуванням наведених вище пом`якшуючих обставин, що характеризують особу обвинуваченої, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченої ОСОБА_5 вимоги ст.75 КК України, звільнивши її від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.332 ч.1, ст.358 ч.4 КК України, та призначити покарання:

- за ч.1 ст.332 КК України, у виді позбавлення волі на строк три роки;

- за ч.4 ст.358 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, ст.76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_8