У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

24.09.2025 слідчий суддя Городоцького районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування в рамках кримінального провадження № 0000176 від 14.06.2024 року запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні СВ відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 14.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

24.09.2025 слідчий СВ відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 без визначення розміру застави.

Подане клопотання мотивує тим, що старший солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби та вибути у подальшому в район виконання бойових завдань, проте не будучи ознайомленим з такими рішення командування частини, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, в порушення вимог чинного законодавства, 26.03.2024 не з`явився до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 та не виконував обов`язки військової служби до 23.09.2025, знаходячись за місцем свого фактичного проживання на АДРЕСА_2 . Відтак, з 26.03.2024 до 23.09.2025 старший солдат ОСОБА_5 проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи за місцем свого проживання.

23 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у самовільному залишенні військової частини тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили задовольнити подане клопотання з мотивів, наведених у ньому.

Захисник ОСОБА_6 вирішення питання покладає на розсуд суду, оскільки не може в силу вимог КПК України запропонувати альтернативний запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечує.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000176 від 14.06.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , окрім повного визнання ним вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_1 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України; матеріалами службового розслідування за фактом нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, призваного по мобілізації старшого солдата ОСОБА_5 ; витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 25.03.2024 №76 про те, що старшого солдата ОСОБА_5 вважати таким, що 25.03.2024 справи та посаду здав і вибув до нового місця служби в місто Чортків Тернопільської області; листом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 про те, що станом на 29.03.2024 солдат ОСОБА_5 в розташування військової частини не прибув; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Крім цього, з урахуванням тяжкості покарання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може залишити місце свого проживання, виїхати в іншу область або за межі України, де буде переховуватись від суду, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інші злочини. Також слідчий суддя враховує те, що підозрюваний не проходить військову службу, не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу.

Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Наведені вище обставини в їх сукупності виключають можливість обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи та обставини, передбачені ст.177, 178 цього Кодексу, слідчий суддя вважає за недоцільне визначення застави ОСОБА_5 .

Керуючись ст.с177, 178, 182-184, 186, 194 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 призваного по мобілізації, старшого солдата, запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб, без визначення застави, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19».

Ухвала слідчого судді діє 60 днів та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 21 листопада 2025 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 та прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1