Житомирський апеляційний суд
Справа №285/5491/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/237/26
Категорія ч.1 ст.309 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000256 за апеляційною скарг ою прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 07 жовтня 2025 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Наталія Баранівського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адерсою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено йому покарання виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення експертизи матеріалів речовин та виробів №СЕ-19/106-25/16728-НЗПРАП від 23.09.2025 року у розмірі 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів.

в с т а н о в и в:

За обставин встановлених судом та зазначених у вироку, 01.09.2025 в ОСОБА_7 виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини - «РVР», обіг якої заборонено, для особистого вживання.

Діючи протиправно, умисно, 01.09.2025 (точний час у ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 за допомогою власного мобільного телефону Redmi Note-7, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім карткою НОМЕР_4 та додатку «Telegram Messenger», через чат бот « ІНФОРМАЦІЯ_2 », замовив особливо небезпечну психотропну речовину - «РVР», обіг якої заборонений.

В подальшому, 01.09.2025 близько 15 години 45 хвилин, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на придбання особливо небезпечної психотропної речовини - «РVР», обіг якої заборонений, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, в порушення правового режиму обігу психотропних речовин в Україні, всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995, зі змінами та доповненнями, Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 08.07.1999, отримавши на власний мобільний телефон Redmi Note-7 в додатку «Telegram Messenger», через чат бот «ІНФОРМАЦІЯ_2», координати «закладки» 50.566750, 27.667010 з психотропною речовиною в мікрорайоні «Смолка» в місті Звягель Житомирської області, вирушив за вказаними координатами, щоб знайти (придбати) вказану психотропну речовину.

Далі, ОСОБА_7 віднайшов за наданими йому координатами, поблизу вулиці Гетьмана Сагайдачного в мікрорайоні «Смолка» міста Звягель Житомирської області «закладку», а саме: особливо небезпечну психотропну речовину - «РVР», яку незаконно придбав та почав зберігати при собі, у правій кишені своїх штанів, у які був одягнутий, без мети збуту, для власного вживання.

Цього ж дня, близько 18 год. 30 хв., ОСОБА_7 був зупинений працівниками СКП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області в мікрорайоні «Смолка» в м. Звягель Житомирської області, поблизу будинку №199 по вулиці Гетьмана Сагайдачного в місті Звягель, де в ході перевірки документів на запитання працівників поліції останній повідомив, що має при собі особливо небезпечну психотропну речовину - «РVР» (солі).

В ході проведення огляду місця події 01.09.2025 в період часу з 19 год. 40 хв. по 20 год. 04 хв., на відкритій ділянці місцевості поблизу будинку № 199 по вул. Гетьмана Сагайдачного в м. Звягель Житомирської області, в присутності понятих, ОСОБА_7 добровільно надав для вилучення з правої кишені штанів, у які був одягнутий, зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «РVР» (1-феніл-2-піролідин-1- іл пентан-1-он), у перерахунку на загальну масу представленої речовини, становить 0,9727 г., яка згідно таблиці 1 списку 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, віднесена до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, яку ОСОБА_7 придбав та зберігав при собі, без мети збуту для власного вживання.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст.309 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить вирок скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді пробаційного нагляду строком на два роки. На підставі п. 1, 2, 3 ч.2 ст.591 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В решті вирок залишити без змін. Зазначає, що суд першої інстанції ухвалюючи вирок допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме обмежився призначенням ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді 2 років пробаційного нагляду без покладення на останнього обов`язків, визначених ст.591 КК України. Вказує, що зазначена норма є імперативною, а тому при призначенні особі покарання у виді пробаційного нагляду суд повинен був покласти на засудженого обов`язки, передбачені ч.2 ст.591 КК України.

Захисник ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився з поважних причин у зв`язку з відсутністю електроенергії та неможливістю прийняти участь в режимі відеоконференції.

Обвинувачений ОСОБА_10 просив проводити апеляційний розгляд у відсутності захисника, а тому враховуючи, що участь захисника в апеляційному розгляді не є обов`язковою, колегія суддів вважає можливим проводити апеляційний розгляд у відсутності захисника ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції на підставі ч.2 ст.382 КПК України за письмовою згодою учасників судового провадження, розглянув обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в умисних діях, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України кваліфіковані правильно.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не в повному обсязі.

З вироку суду вбачається, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; його характер; особу обвинуваченого, який вину у скоєному визнав; на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, наявність обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та відсутність обставин, які його обтяжують.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді пробаційного нагляду, та вважав що таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, з чим погоджується і апеляційний суд.

Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому закону України про кримінальну відповідальність.

Так, нормами ч.1 ст.591 КК України передбачено, що покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

В свою чергу, згідно ч.2 ст.591 КК України, суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Водночас, призначивши обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді пробаційного нагляду, суд першої інстанції безпідставно не поклав на останнього відповідні обов`язки, передбаченні ч.2 ст.591 КК України, тобто, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а тому вирок у цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 07 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_7 - в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч.2 ст.591 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 такі обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання,

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: