Справа № 503/2108/25
Провадження № 1-кп/503/141/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Кодима у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, судове провадження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000386 від 13.11.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Баштанків Кодимського району Одеської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 30.01.2019 року Піщанським районним судом Вінницької області засуджено за ч.1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75, 76 КК України з випробуванням на 3 роки, але 14.11.2019 року ухвалою Кодимського районного суду Одеської області звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано з направленням для відбування призначеного покарання, а 07.05.2024 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська умовно-достроково звільнена від відбування невідбутої частини покарання строком 7 місяців 5 днів,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_6 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним внаслідок згоди підозрюваного та потерпілого із встановленими досудовим розслідуванням обставинами:

12.11.2025 близько 17:00 години у ОСОБА_3 , яка перебувала у одній з кімнат будинку ОСОБА_7 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей же час знаходився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті неприязних відносин під час розмови з ОСОБА_5 , виник раптовий умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, не маючи на меті спричинення смерті чи тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 у цей же день та час, перебуваючи у тому ж місці, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з особистих мотивів, перебуваючи в положенні стоячи навпроти потерпілого, який в цей час сидів на стільці, схопила в праву руку молоток, що лежав на підлозі будинку та з незначною силою нанесла ним потерпілому один удар у ліву тім`яну ділянку голови.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої тім`яної ділянки голови, що не було небезпечним для життя, спричинило короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день) і за цією ознакою згідно п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Обвинувачена ОСОБА_3 подала письмову заяву в порядку, передбаченому пунктом 1 ч.3 ст. 302 КПК України, складену нею в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_5 подав письмову заяву в порядку, передбаченому пунктом 2 ч.3 ст. 302 КПК України, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатом вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріали суд не вважає за необхідне призначати розгляд обвинувального акта в даному кримінальному провадженні у судовому засіданні та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження відповідно до ч.3 ст. 382 КК України.

Ураховуючи виконання, під час досудового розслідування кримінального проступку у формі дізнання, вимог ст. 302 КПК України, то суд вважає, що є підстави, передбачені ч.1 ст. 382 КК України, для ухвалення вироку.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 382 КПК України суд вважає необхідним зазначити встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження:

12.11.2025 близько 17:00 години у ОСОБА_3 , яка перебувала у одній з кімнат будинку ОСОБА_7 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей же час знаходився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті неприязних відносин під час розмови з ОСОБА_5 , виник раптовий умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, не маючи на меті спричинення смерті чи тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 у цей же день та час, перебуваючи у тому ж місці, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з особистих мотивів, перебуваючи в положенні стоячи навпроти потерпілого, який в цей час сидів на стільці, схопила в праву руку молоток, що лежав на підлозі будинку та з незначною силою нанесла ним потерпілому один удар у ліву тім`яну ділянку голови.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої тім`яної ділянки голови, що не було небезпечним для життя, спричинило короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день) і за цією ознакою згідно п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Суд дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої та зазначена у змісті обвинувального акту, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої, у змісті обвинувального акту значяться не виявленими, а судом такі також не встановлені.

Відповідно до наявних у суду відомостей, обвинувачена ОСОБА_3 за місцем проживання характеризуються негативно, не працевлаштована, у лікарів психіатра і нарколога на обліку не перебуває, має непогашену і незняту судимість за вчинення кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме умисного тяжкого тілесного ушкодження.

При призначенні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу винної, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, майновий стан винної, зокрема внаслідок її не працевлаштованості, у зв`язку з чим прийшов до висновку, що їй слід призначити міру покарання у виді громадських робіт в межах, установлених у санкції ч.2 ст. 125 Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок, яке буде необхідним й достатнім як для кари обвинуваченої так і для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, обмежень щодо призначення громадських робіт, передбачених ч.3 ст. 56 КК України, судом за результатом дослідження обвинувального акта та доданих до нього матеріалів не встановлено.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід до обвинуваченої, як і інші заходи забезпечення кримінального провадження, під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувався, а до набрання вироком законної сили суд не вбачає ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та як наслідок необхідності в обранні запобіжного заходу до обвинуваченої з огляду на обставини, передбачені ст. 178 КПК України, та призначення міри покарання у виді громадських робіт.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 369-374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком на 150 (сто п`ятдесят) годин.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд, який його ухвалив Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У відповідності до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1