У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді від 04.08.2025 на належний підозрюваному ОСОБА_6 мобільний телефон, у рамках розслідування кримінального провадження № 0000160, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 листопада 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2025 у справі № 308/10332/25 (1-кс/308/4277/25) в частині накладення арешту на мобільний телефон марки Apple Iphone 15 Pro Max imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора з номером телефону НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту вказаного мобільного телефону на даний момент відпала з огляду на те, що у зв`язку тривалим часом від часу вилучення майна (5 місяців) з майном, на яке накладено було арешт, проведено всі необхідні слідчі дії в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Вилучений мобільний телефон та сім-карта не зберегли на собі сліди злочину та не є знаряддями вчинення злочину, а тому такі не можуть бути використані, як докази у вказаному кримінальному провадженні і підлягають поверненню їх власнику. Зокрема в разі необхідності орган досудового розслідування може використовувати, як доказ інформацію яка збереглась на вилученому телефоні та сім-карті. Разом з тим, відсутні достатні підстави вважати, що вилучений мобільний телефон підлягатиме конфіскації, адже санкція статті (ч.1 ст.114-1 КК України по якій ОСОБА_6 повідомлено про підозру) не передбачає таку конфіскацію. Під час обшуку ОСОБА_6 надав цифровий пароль до вилученого телефону, а тому такий обшук було проведено з порушенням вимог ст. 168 КПК України.

16 грудня 2025 року слідчий СВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_8 подав до суду заяву, у якій просив у задоволенні клопотання про скасування арешту відмовити у повному обсязі. Зазначив, що в ході проведення огляду вилученого мобільного телефону, який належить ОСОБА_6 , було виявлено інформацію, яка має значення для даного кримінального провадження, оскільки в даному мобільному телефоні зафіксовані переписки щодо організації бронювання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 безпосередньо ОСОБА_6 . Крім того, вказаний мобільний телефон має ознаки речового доказу у розмінні статті 98 КПК України, у зв`язку з чим орган досудового розслідування вбачає наявність обґрунтованих ризиків пошкодження або знищення даного мобільного телефону з метою перешкоджання подальшого дослідження такого речового доказу під час судового розгляду.

У судовому засіданні захисник підтримав подане ним клопотання та просив його задоволити. Зазначив, що вилучений мобільний телефон не має доказового значення у даному кримінальному провадженні, доказове значення має та інформація, яка на ньому містилася. Додав, що з моменту вилученні мобільного телефону минуло п`ять місяців, за цей час орган досудового розслідування міг здійснити з ним всі необхідні слідчі дії.

Прокурор у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання з урахуванням доводів, наведених слідчим у листі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву, в якій просив клопотання про скасування арешту майна розглянути у його відсутності та у задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 серпня 2025 року накладено арешт, в тому числі і на мобільний телефон марки Apple Iphone 15 Pro Max imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора з номером телефону НОМЕР_3 , який був вилучені в ході проведення обшуку в адміністративній будівлі ТОВ «Водоканал Карпатвіз», за адресою: Бучанський проїзд, буд. 2, м. Берегово Закарпатської області.

Метою арешту зазначеного мобільного телефону, згідно з ухвалою слідчого судді, є його збереження як речового доказу.

Підставою для накладення арешту на мобільний телефон, згідно з вищевказаною ухвалою, стало встановлення достатніх підстав вважати, що він має значення речового доказу у кримінальному провадженні, доведеність слідчим необхідності такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

З ухвали також встановлено, що на переконання слідчого судді, вилучене майно має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні з огляду на те, що воно може бути знаряддям чи засобом вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з листа слідчого СВ УСБУ в Закарпатській області, вилучений мобільний телефон марки Apple Iphone 15 Pro Max imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора з номером телефону НОМЕР_3 визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Підставою для скасування арешту майна, згідно з поданим клопотанням, є те, що майно, на яке накладено арешт, немає жодного доказового значення у даному кримінальному проваджені та у зв`язку зі спливом тривалого проміжку часу з моменту його вилучення орган досудового розслідування мав можливість провести з ним всі необхідні слідчі дії.

Однак, на переконання слідчого судді, власником майна поза розумним сумнівом не спростовано у клопотанні про скасування арешту майна твердження слідчого, що вилучений мобільний телефон міг використовуватись для здійснення діяльності, пов`язаної з незаконним збагаченням шляхом працевлаштування військовозобов`язаних на роботу з отриманням бронювання від загальнодержавної мобілізації, і як наслідок, що він є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та має значення речового доказу.

Виходячи з положень КПК України, під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя не оцінює законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, якою накладено арешт на майно, оскільки вказане питання відноситься до виключної компетенції суду апеляційної інстанції, а вирішує питання щодо обґрунтованості накладення арешту на майно з урахуванням нових доказів, які надаються слідчому судді під час розгляду клопотання та які не були відомі слідчому судді під час накладення арешту на майно.

Слідчому судді під час розгляду клопотання не надано доказів, які б в своїй сукупності свідчили про необґрунтованість накладення арешту на майно та спростовували висновки щодо наявності підстав для такого арешту, викладені в ухвалі про накладення арешту на майно.

Такі обставини повинні бути предметом судового розгляду, а до тих пір зберігаються ризики, які стали підставою для арешту даного майна.

Крім того, слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки арештоване майно являється речовим доказом, досудове слідство триває, в зв`язку з чим клопотання про скасування арешту задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1