У Х В А Л А

Іменем України

24 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваної: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бережанка, Тростянецького району Вінницької області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , заміжньої, раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_6 23.09.2025 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, щодо підозрюваного підозрюваної ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000707 від 08.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 , 23.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, що зумовлює необхідність обрання їй запобіжного заходу. При цьому існують ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на експертів у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_4 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності та загрози призначення їй в подальшому судом реальної міри покарання, переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої ОСОБА_4 статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити її права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останньої з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, підозрювана ОСОБА_4 не має жодних обмежень для виїду за кордон, тому в будь-який час може безперешкодно покинути місце свого проживання, тобто здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування, суду.

У зв`язку з тим, що висновки експертів мають важливе доказове значення під час встановлення винуватості особи у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а також те, що у подальшому може виникнути потреба у допиті експертів, ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може здійснювати незаконний вплив на експертів у даному кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_4 злочину, тяжкість покарання, а також наявність перелічених вище ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з вказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на підозрювану ряд обов`язків.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000707, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваної та її захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000707 від 08.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що близько 11 години 45 хвилин 08.10.2024 водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «BMW I3», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Київській в смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, у напрямку м. Житомир на регульованому перехресті з вул. 40-річчя Перемоги перед початком руху на зелений сигнал світлофора, не впевнилась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дала дорогу мопеду «YAMAXA», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , яка завершувала рух через перехрестя зліва направо по напрямку руху автомобіля, та допустила зіткнення з вказаним мопедом.

Внаслідок ДТП водій мопеда ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1145 від 16.10.2024 ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми (рвано-забитої рани правої скроневої ділянки на межі з правою потиличною ділянкою; синця правої параорбітальної ділянки; саден на обличчі; крововиливів в м`які покрови голови в правій скроневій ділянці, з просяканням правого скроневого м`язу, в правій тім`яній ділянці, на межі правої та лівої тім`яних ділянок, перелому правої скроневої кістки з переходом на праву тім`яну та на основу черепа в праву середню та передню черепні ямки, травматичні субарахноїдальні крововиливи у правій скроневій та лобній частках, в лівій скроневій та лобній частках, в лівій потиличній частці, на верхній поверхні мозочка, в міжпівкульній ділянці лобної та тім`яної часток, крововиливу в шлуночки головного мозку); закритої тупої травми грудей (прямих переломів ребер справа та непрямих переломів ребер зліва, забою обох легень); закритої тупої травми заочеревинного простору (крововиливу в ділянку воріт правої нирки з переходом на ділянку верхньої третини правого сечоводу); закритого перелому шийки правої стегнової кістки з крововиливом в навколишні тканини; саден верхніх та нижніх кінцівок, яка утворилась від дії твердого тупого предмету (преметів), можливо у час та за обставин ДТП, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження як небезпечна для життя в момент спричинення, викликала загрозливі для життя явища та стоїть у причинному зв`язку зі смертю.

Смерть ОСОБА_7 настала від вказаної сполучної травми тіла, яка ускладнилась травматичним шоком. Між сполучною травмою тіла та смертю ОСОБА_7 є причинний зв`язок.

Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.1 № СЕ-19/102-24/23771-ІТ від 24.12.2024 в цій дорожній ситуації за умови, що водій ОСОБА_4 в момент початку руху могла сприйняти, що інший транспортний засіб рухається вже в межах перехрестя з метою закінчення його проїзду, в діях водія автомобіля «BMW I3», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , вбачається невідповідність вимогам п. п. 10.1, 12.4, 16.5 Правил дорожнього руху. Дії водія автомобіля «BMW I3» ОСОБА_4 , які не відповідали вимогам п. 16.5 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку судової комп`ютерно-технічної, автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 260-34-25 від 13.03.2025 водій автомобіля «BMW I3», державний номерний знак НОМЕР_1 , виконуючи вимоги п. 16.5 Правил дорожнього руху, мав технічну можливість запобігти настанню даної події.

Дії водія автомобіля «BMW I3», державний номерний знак НОМЕР_1 , не відповідали вимогам п. п. 10.1 та 16.5 Правил дорожнього руху України, невідповідність вимогам п. 16.5 ПДР створювали умови для настання події і знаходилися в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Таким чином, водій ОСОБА_4 порушила вимоги пунктів 10.1, 16.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями), згідно з якими:

- п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 16.5 «У разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід».

Порушення ОСОБА_4 вимог п. п. 10.1, 16.5 Правил дорожнього руху знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками - настанням смерті ОСОБА_7 .

23 вересня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000707 від 08.10.2024; протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події; висновку експерта №260-34-25 від 13.03.2025; повідомлення про підозру від 23.09.2025; протоколу допиту підозрюваного від 23.09.2025, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України обґрунтована.

При розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею врахована позиція Європейського суду з прав людини - рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, п. 175, ECHR 2011, відповідно до якого «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90).

Відповідно до частини першої та частини другої статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 має зареєстроване та постійне місце проживання, заміжня, раніше не судима.

На даний час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до восьми років.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрювана ОСОБА_4 перебуваючи без запобіжного заходу може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, що свідчить про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан підозрюваної, місце проживання останньої та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що з метою забезпечення покладених на підозрювану процесуальних обов`язків, а також з метою запобіганню ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України, клопотання слідчого необхідно задовольнити.

З огляду на вказане, суд враховує вимоги статті 179 КПК України та вважає за необхідне застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на неї обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, оскільки даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у статті 177 КПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

З огляду на встановлені судом обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваної слідчий суддя дійшов висновку про необхідність покладення на ОСОБА_4 наступних обов`язків: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відлучатися за межі Вінницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, враховуючи те, що прокурором було доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, суд дійшов висновку, що дане клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на підозрювану таких обов`язків як: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відлучатися за межі Вінницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, може запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176 - 178, 181, 186, 193, 196, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатися за межі Вінницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом визначити до 23 листопада 2025 року (в межах строку досудового розслідування).

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків зазначених у даній ухвалі до останньої може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя