УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року слідчий суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню № 0001079 від 23.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, щодо продовження строків тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торез Донецької області, громадянина України, українця, військовослужбовця військової служби, в посаді монтажника монтажного відділення 4 будівельного взводу 3 роти спеціальних будівельних робіт 3 батальйону обладнання території військової частини НОМЕР_1 , утриманців не маючий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

-20.02.2013 року вироком Торезького міського суду Донецької області за ч. 1 ст. 115 КК України, до позбавлення волі строком на 8 років. 18.09.2019 звільнений умовно - достроково, не відбутий строк 4 місяці 8 днів;

-27.02.2024 року вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 111-1 КК України, до покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та з надання публічних послуг строком на 10 років,

перевіривши надані матеріали клопотання, наглядового провадження та дослідивши докази по даних матеріалах, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001079 від 23.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до витягу із наказу № 114 командира військової частини НОМЕР_1 від 24.04.2025, солдата ОСОБА_4 зараховано до особового складу та призначено на посаду монтажника монтажного відділення 4 будівельного взводу 3 роти спеціальних будівельних робіт 3 батальйону обладнання території військової частини НОМЕР_1 . Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 6, 11, 12, 14, 16, 49, 117, 118 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 551-ХIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції України та інших законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, бути дисциплінованими, зразками високої культури, скромності й витримки.

Проте ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, що регламентує порядок виконання військового обов`язку з проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливим умислом, нехтуючи встановленими законодавством України суспільними відносинами, маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , 22 серпня 2025 року, близько 22 години 00 хвилин (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено), та перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті особистих неприязних відносин, вступив у словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого ОСОБА_4 , маючи прямий протиправний умисел, направлений на спричинення йому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_8 та бажаючи їх настання у вигляді тілесних ушкоджень, тобто діючи з прямим умислом, почав наносити удари в область голови ОСОБА_8 , внаслідок чого у ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження: важка відкрита черепно-мозкова травма, субдуральна гематома, від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 останній помер.

Таким чином, своїми протиправними діями, за викладених вище обставин, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

23.08.2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 24.08.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно ухвали слідчого судді Новокодацького районного суду м. Дніпра ОСОБА_9 від 25.08.2025 року, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стоком по 22.10.2025 року

16.10.2025 року керівником Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001079 до трьох місяців, тобто, до 24.11.2025 року.

Однак, на даний час, органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання доказів, у зв`язку з чим для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судово-медичних експертиз; після отримання висновків судово-медичних експертиз, призначити судово молекулярно - генетичну експертизу; підготувати документи та виконати з підозрюваним і захисником вимоги ст. ст. 290-291 КПК України, надати їм достатній час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Провести вказані слідчі та процесуальні дії до 24 жовтня 2025 року не виявляється за можливе з огляду на складність кримінального провадження, обсяг матеріалів досудового розслідування, кількість зроблених слідчих та процесуальних дій, прийнятих процесуальних рішень слідчим та прокурором, а також тривалого часу проведення експертиз.

Відомості, які будуть отримані в результаті перелічених слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, мають суттєве значення у кримінальному провадженні, оскільки за результатами висновку експерта буде встановлено, чи страждав підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в момент скоєння кримінального правопорушення будь-якими психічними захворюваннями, та чи міг він усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто чи є він осудним.

Проведення цих слідчих та процесуальних дій дасть можливість органу досудового розслідування забезпечити всебічне, повне та об`єктивне дослідження усіх обставин інкримінованого підозрюваному злочину.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий за погодженням з прокурором, просить слідчого суддю продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.11.2025 року, в умовах Дніпровської установи виконання покарань № 4.

Прокурор у судовому засіданні вказане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та посилаючись на необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, є наявними ризики того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному проваджені.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання не заперечували.

Заслухавши думку підозрюваного та його захисника, прокурора, дослідивши клопотання і матеріали наглядового провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання доцільності продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд застосовує положення п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В даному випадку ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного вбивства людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що питання чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви" (Jecius v. Lithuania), N 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (рішення у справі "Яблонський проти Польщі" (Jabtoriski v. Poland), N 33492/96, п.80, від 21 грудня 2000 року). Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи "за" і "проти" звільнення з-під варти не повинні бути "загальними й абстрактними" (рішення у справах "Іловецький проти Польщі" [Ilowiecki v. Poland), N 27504/95, п.61, від 4 жовтня 2001 року, та "Смирнова проти Росії" (Smirnova v. Russia), NN 46133/99 і 48183/99, п.63, ECHR 2003-IX).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі Європейського суду з прав людини «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року закріплено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Продовження тримання обвинуваченої особи під вартою відповідатиме характеру суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Слідчий суддя вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не зменшилися.

Зокрема, у даному випадку слідчий суддя вважає доведеним продовження існування ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177КПК України (ризику переховування від органів досудового розслідування та суду) та п.3 ч.1 ст.177КПК України (ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні).

Встановлені слідчим суддею обставини у сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведення його вини, свідчать про існування цілком обґрунтованого ризику та наявності у підозрюваного реальної можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя звертає увагу і на те, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків в даному випадку враховується встановлена КПК України процедура отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті23, стаття224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що ризик впливу на свідків не можна повністю виключити й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, у зв`язку із чим слідчий суддя враховує цей ризик як наявний, та вживає відповідні заходи забезпечення, щоб запобігти цьому ризику.

Таким чином, враховуючи характер і тяжкість злочину, у вчиненні яких підозрюється та дані про його особу, які свідчать про відсутність будь-яких стримуючих факторів, які б переконували слідчого суддю в тому, що він не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду у даному кримінальному провадженні, чи не буде намагатись впливати на свідків, слідчий суддя вважає необхідним продовжити відносно вказаної особи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В даному випадку жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, а при обранні відносно підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, останній із високою долею ймовірності може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності чи здійснити спробу переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує складність кримінального провадження, поведінку учасників кримінального провадження та спосіб здійснення судом своїх повноважень. Зокрема, вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

А саме, наявної необхідності проведення та долучення до матеріалів кримінального провадження висновку судово-медичних експертиз; після отримання висновків судово-медичних експертиз, призначення судової молекулярно - генетичної експертизи, підготування документів та виконати з підозрюваним і захисником вимоги ст. ст. 290-291 КПК України, надати їм достатній час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження; складання обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, оцінюючі в сукупності всі зібрані фактичні данні у кримінальному провадженні слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність вищевказаних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, та об`єктивного існування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно частини 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У зв`язку із викладеним, слідчий суддя зазначає, що в даному випадку публічні інтереси виправдовують продовження строку тримання під вартою, що узгоджується з висновками, викладеними в п.79 Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України». Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя вважає необхідним продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне визначити, що виконання такого запобіжного заходу має бути продовжено в умовах Дніпровської установи виконання покарань № 4, як такого, що зможе забезпечити своєчасне та повне проведення усіх необхідних слідчий дій за участю підозрюваного.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 193,194, 196,197,199 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню № 0001079 від 23.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

2. Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.11.2025 року, в умовах Дніпровської установи виконання покарань № 4.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1