Справа № 750/1832/25
Провадження № 1-кп/750/330/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2025 року колегія суддів Деснянського районного суду м. Чернігова у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові, в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia), кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 06.03.2024 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кремінна, Луганської області, зареєстрованого адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

У невстановлений час, але не пізніше 20 липня 2023 року, громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території окупованого зс рф м. Кремінна, Луганської області, діючи умисно, із власних корисливих та ідеологічних мотивів, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, всупереч вимог діючого законодавства України та порушуючи свій громадянський обов`язок, передбачений ст. 65 Конституції України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який у відповідності до частин 2, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, може бути реалізований шляхом проходження військової служби виключно у Збройних силах України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також правоохоронних органах спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, прийняв пропозицію невстановлених осіб, із числа представників збройних формувань російської федерації, та добровільно вступив на службу до збройних формувань держави-агресора з метою надання таким формуванням допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

У подальшому, ОСОБА_7 , точна дата не встановлена, але не пізніше 23 серпня 2023 року, знаходячись на тимчасово окупованій території Луганської області, більш точне місцезнаходження не встановлено, будучи вдягненим у військову форму зразка збройних сил російської федерації з позивним « ОСОБА_8 », використовуючи знак приналежності до рф «георгіївську стрічку», особисто підтвердив свою приналежність до збройних сил держави-агресора, власноручно створеним ним відеозаписом про евакуаційні заходи в районі бойових дій, який було розміщено в Телеграм-каналі «Кремінна це УКРАЇНА» підгрупі «Колаборанти Кремінської громади».

Також, в ході розвитку подій, пов`язаних з військовою агресією російської федерації та окупацією населених пунктів Луганської області, ОСОБА_7 , будучи громадянином України, за невстановлених обставин, але не пізніше 20 липня 2023 року, усвідомлюючи, що між Україною і російською федерацією має місце збройний конфлікт, в умовах воєнного стану, підтримуючи дії російської федерації щодо протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронним органам України, умисно, з метою вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, добровільно, мотивовано, без фізичного примусу, погроз вбивством чи застосуванням насильства щодо нього та членів його родини, надав згоду на вступ для проходження «військової служби» у лавах збройних сил російської федерації.

У подальшому, ОСОБА_7 , точна дата не встановлена, але не пізніше 23 серпня 2023 року, знаходячись на тимчасово окупованій території Луганської області, більш точне місцезнаходження не встановлено, будучи вдягненим у військову форму зразка збройних сил російської федерації з позивним « ОСОБА_8 », використовуючи знаки приналежності до рф «георгіївську стрічку», особисто підтвердив свою приналежність до збройних сил держави-агресора, власноручно створеним ним відеозаписом про евакуаційні заходи в районі бойових дій, який було розміщено в Телеграм-каналі «Кремінна це УКРАЇНА» підгрупі «Колаборанти Кремінської громади».

За вищевказаних обставин ОСОБА_7 , у порушення вимог ст. 1, 2, 17, 65 Конституції України, зрадив українській державі, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України, а саме діючи умисно, з єдиним злочинним наміром спрямованим на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вступив на службу до збройних сил рф, чим здійснив перехід на бік ворога в умовах воєнного стану.

За сукупністю вчиненого, ОСОБА_7 обвинувачується у добровільній участі в збройних формуваннях держави-агресора та наданні таким формуванням допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.07.2025 кримінальне провадження призначено до судового розгляду та ухвалено здійснювати спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_7 надсилались та публікувались відповідно до вимог ч. 8 ст. 135 та ст. 323 КПК України шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газети «Урядовий кур`єр», а також шляхом розміщення повісток про виклик до суду на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на веб-сайті Деснянського районного суду м. Чернігова).

Обвинувачений ОСОБА_7 до суду жодного разу не з`явився, заяв та клопотань не подавав, показання суду не надавав, у зв`язку з чим судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia) з обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 здійснював активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого, а саме був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, приймав участь у дослідженні доказів, виступав в судових дебатах.

З огляду на наявні в матеріалах справи чисельні документи на підтвердження завчасних належних викликів ОСОБА_7 до слідчого (прокурора) та суду, направлених йому повідомлень з приводу його прав та обов`язків, оголошеної підозри, висунутого обвинувачення та руху спеціального судового провадження свідчить про те, що обвинувачений мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, він отримав чи мав б отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мав можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачений мав право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, самостійно обрати захисника; в) бути судженим в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного захисника безоплатно.

Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Колегія суддів вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_7 , який повинен знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої над собою він не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про його наміри ухилитися від правосуддя держави Україна. Ухилення обвинуваченого від правосуддя колегія суддів оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), колегія суддів, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України, повністю підтверджується сукупністю досліджених у порядку, встановленому ст. 358 КПК України та перевірених під час судового розгляду доказів, а саме:

- рапортом начальника Ріпкинського РВ УСБУ в Чернігівській області від 23.02.2024, відповідно до якого було встановлено що, ОСОБА_7 після окупації навесні 2022 року м. Кремінна Луганської області, добровільно перейшов на бік ворога (рф) та вступив до лав одного з підрозділів зс рф;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.06.2024, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 , впізнала ОСОБА_7 , якого знала особисто, як жителя м. Кремінна, Луганської області та який після окупації м. Кремінна перейшов на бік ворога, вступив до підрозділів зс рф та наданий час приймає участь у збройному конфлікті проти ЗС України;

- протоколом огляду речей та документів від 03.07.2024 та доданими до нього фото таблицями, відповідно до якого, було проведено огляд інтернет-сайту під назвою «ВКонтакте», де виявлено персональну сторінку користувача за посиланням : ІНФОРМАЦІЯ_2 (останній візит користувача 03.06.2024), користувач якої підписаний як « ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Також згідно даного огляду, було встановлено, що користувач даної сторінки, 20.07.2023 розмістив на ній фотознімок, де він перебуває у військовій формі зі зброєю в руках, а на головному уборі зображена літера «Z»;

- протоколом огляду речей та документів від 03.07.2024 та доданими до нього фото таблицями, відповідно до якого, було проведено огляд месенджеру «Telegram», де здійснено вхід до телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та далі до підгрупи «Колобаранти Креміеської громади», де виявлено відеозапис, тривалістю 0.56 хв., на якому особа схожа на ОСОБА_7 у військовій формі зс рф зі зброє в руках говорить наступний текст : «Эвакуация прошла успешно, спасибо ребятам, что помогли»;

- іншими доказами, що були надані суду та досліджені у судовому засіданні, які, хоча й не мають доказів стосовно обставин та подій, але підтверджують належність і допустимість вищевказаних доказів.

Аналізуючи в сукупності перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, колегія суддів за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, а також у добровільній участі в збройних формуваннях держави-агресора та наданні таким формуванням допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Підстав для визнання недопустимими чи неналежними доказами наведених вище доказів, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України, обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , колегією суддів не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їхні наслідки, фактичні обставини провадження, особу винного його вік, сімейний стан, відсутність даних щодо попередніх притягнень до адміністративної та кримінальної відповідальності, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, у зв`язку з чим, на підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень не можливе без його ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей закону, якими передбачене покарання за вчинені кримінальні правопорушення, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю та з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та буде відповідним скоєному.

Оскільки обвинуваченим скоєно сукупність злочинів, слід застосувати норми ст. 70 КК України, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначивши остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-374, 376, 392-395 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України та призначити покарання:

- за ч. 7 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 13 (тринадцять) років з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування строком на 12 (дванадцять) років та з конфіскацією всього майна, що належить на праві власності засудженому;

- за ч. 2 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі, строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна, що належить засудженому на праві власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування строком на 12 (дванадцять) років та з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

Строк відбування основного покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 у порядку виконання цього вироку, після набрання ним законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку у законну силу залишити тримання під вартою.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3