Справа № 715/4486/25
Провадження № 1-кп/715/96/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2026 селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

перекладач ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003869 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина Болгарії, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

У невстановленому місці за невстановлених обставин громадянин Болгарії ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), маючи прямий умисел на незаконне поводження з холодною зброєю, придбав кийок, який помістив до салону свого автомобіля марки «БМВ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , а саме у нішу водійських дверей та здійснював носіння та перевезення зазначеного кийка у безпосередній близькості від себе. 27 листопада 2025 року близько 17 години 50 хвилин ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) на автомобілі марки «БМВ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , заїхав у зону митного контролю МПП «Порубне-Сірет», що розташований у с. Тереблече Чернівецького району Чернівецької області, в напрямку виїзду з України, де у ході проходження митного та прикордонного контролю, працівниками прикордонної служби у ніші водійських дверей було виявлено зазначений кийок.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-25/14611-ХЗ від 01.12.2025 року наданий на дослідження кийок, довжиною в розкладеному стані 535мм, є холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовленим промисловим способом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) свою вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.

За згодою учасників судового процесу, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачений правильно розуміє фактичні обставини справи, що підтверджується його показаннями, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, а тому суд, згідно вимог ч. 2 ст.349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та оголошенням письмових доказів, наданих прокурором, щодо речових доказів та матеріалів, що характеризують обвинуваченого.

Суд вважає доведеним, що викладене в обвинуваченні діяння мало місце і містить склад кримінального правопорушення. Встановлено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) є склад кримінального правопорушення, передбачений ч.2 ст.263 КК України носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Як пом`якшуючі покарання обставини, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає: повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

У відповідності до ст. 65 КК України призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, зокрема, що ним вчинено нетяжкий злочин, всі обставини справи, особу винного, а саме те, що він вперше притягується до кримінальної відповідності, його вік, позитивну характеристику по місцю проживання, повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, його майновий стан.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) можливе без ізоляції від суспільства і вважає необхідним призначити йому міру покарання у виді штрафу. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України і призначити йому міру покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) на користь держави суму судових витрат на проведення криміналістичної експертизи в розмірі 1 337 (одна тисяча триста тридцять сім) гривень 10 копійок на користь держави.

Речовий доказ, а саме кийок знищити.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суд через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.

Суддя: