Номер провадження:1-кп/521/1060/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ( у режимі ВКЗ),

обвинуваченого ОСОБА_5 ( у режимі ВКЗ),

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000657 від 12.06.2025 року з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чорноморськ (Іллічівськ) Одеської області, Українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді бухгалтера ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні «старший матрос», раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000657 від 12.06.2025 разом з угодою про визнання винуватості стосовно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив долучити до матеріалів справи характеризуючі документи щодо обвинуваченого та затвердити угоду про визнання винуватості. В разі, якщо суд прийде до висновку про відмову у затвердженні угоди, просив повернути матеріали прокурору для проведення досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_6 просив затвердити угоду про визнання винуватості, наслідки обвинуваченому роз`яснені.

Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що угода укладена добровільно, просив її затвердити.

Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості та додані матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів.

Відповідно ч. 6 та 7 ст. 474 КПК України, суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Відповідно до ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення:

-про затвердження угоди або про відмову в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга №6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.1 ст.364 КК України, а саме в зловживанні службовим становищем, а саме умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди державним інтересам. Істотна шкода була заподіяна органу військового управління, підпорядкованому Міністерству оборони України ВЧ НОМЕР_1 , а саме матеріальні збитки на загальну суму 211935, 47 грн.

- ч.1 ст. 366 КК України, а саме службове підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

У запропонованій до затвердження судом угоді про визнання винуватості від 30.06.2025 року зазначено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, передбаченого ч.1 ст.364, ч.1 ст. 366 КК України, які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів.

При цьому, виходячи з того, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, добровільно відшкодував завдані збитки, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, сторони досягли домовленості щодо призначення підозрюваному покарання:

-за ч.1 ст. 366 КК України у виді штрафу розміром три тисячі НМДГ з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням обов`язків з бухгалтерського обліку на підприємствах, установах, організаціях державної форми власності на строк 1 (один) рік 6 місяців;

- за ч.1 ст. 364 КК України у виді 1 року 6 місяців пробаційного нагляду з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням обов`язків з бухгалтерського обліку на підприємствах, установах, організаціях державної форми власності на строк 2 роки та із штрафом розміром 300 (триста) НМДГ.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити основне покарання у виді 1 року 6 місяців пробаційного нагляду та штрафу розміром три тисячі НМДГ, яке відповідно до ч.3 ст. 72 КК України виконувати окремо, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням обов`язків з бухгалтерського обліку на підприємствах, установах, організаціях державної форми власності на строк 2 роки та із штрафом розміром 300 (триста) НМДГ.

Поряд з тим, шляхом моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що вироком Хаджибейського районного суду м. Одеси від 28.08.2025 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 12.06.2025 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 03.09.2024 року, за ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України. Вирок набрав законної сили.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000657 від 12.06.2025, наявному в матеріалах справи, кримінальне провадження №0000083 від 03.09.2024 року є виділеним з кримінального провадження №0000657 від 12.06.2025.

Крім того, стороною обвинувачення достатньою мірою не враховано обсяг обвинувачення, тяжкість вчинення кримінальних правопорушень та суспільну небезпечність скоєних діянь, які вчинені у складний для країни час повномасштабного вторгнення РФ на її територію, в період дії військового стану, та дії обвинуваченого, що завдало істотної шкоди державним інтересам, що безумовно поглиблює кризові явища у системі публічних фінансів України.

Також, судом встановлено що на теперішній час відносно обвинуваченого ухвалено обвинувальний вирок, призначене покарання обвинувачений не відбув, а тому покарання раніше узгоджене під час укладання угоди, не буде відповідати загальним засадам призначення покарання, що унеможливлює затвердження угоди.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про невідповідність вказаної угоди вимогам КПК України та КК України, її не відповідність інтересам суспільства, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України є підставою для відмови у її затвердженні.

При цьому сторонам необхідно роз`яснити, що згідно з ч.8 ст. 474 КПК України повторне звернення з угодою у цьому кримінальному провадженні не допускається.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.18 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11 грудня 2015 року за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, має прийняти одне з таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом ІІІ КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

Наведене в своїй сукупності свідчить про невідповідність умов угоди вимогам КПК України, а отже наявність підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, для відмови в її затвердженні.

Враховуючи думку прокурора щодо необхідності повернення кримінального провадження органу досудового розслідування в разі відмови в затвердженні угоди, та вимоги закону, оскільки угоду про визнання винуватості було укладено під час досудового розслідування, суд вважає що кримінальне провадження необхідно повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 369-372,376, 468, 469, 470, 472, 474 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000657 від 12.06.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст.366 КК України - відмовити.

Повернути обвинувальний акт з додатками до нього та угодою про визнання винуватості від 30 червня 2025 року, укладеної між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000657 від 12.06.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст.366 КК України - повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1