Справа № 697/2606/23
Провадження № 1-кп/697/52/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025 м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши відкритому судовому засіданні в м. Канів Черкаської області кримінальне провадження № 0000428 від 10.11.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоградівка, Селідовського району, Донецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 на початку червня 2023 року, більш точної дати та часу не встановлено, прийшов на територію домоволодіння ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння мопедом марки «Honda Dio AF-27», який на праві приватної власності належить потерпілій ОСОБА_4 , та розуміючи, що його дії є незаконними, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, з метою заволодіння мопедом марки «Honda Dio AF-27», вартістю згідно з висновком судової автоторознавчої експертизи № СЕ-19/124-23-23/13344-АВ від 28.11.2023 - 13728,33 грн., скориставшись відсутністю власниці, через вхідні двері, які не були зачинені на замок, шляхом їх відкриття, проник до приміщення веранди будинку, де незаконно заволодів вищевказаним мопедом, який перекотив до власного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та зберігав до вилучення працівниками поліції 09.11.2023, і таким чином завдав потерпілій майнової шкоди на вищевказану суму.

Обвинувачений в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення та цивільний позов не визнав, суду пояснив, що потерпіла ОСОБА_4 є його колишньою дружиною. Його син ОСОБА_8 у січні 2022 року без його дозволу продав автомобіль Фольгсваген на металобрухт та виїхав до Польщі. Точної дати та часу не пам`ятає, після Пасхи 2023 року, він, ОСОБА_6 , вирішив забрати мопед, який купив син та який стояв у його матері ОСОБА_4 оскільки вважає, що має право взяти мопед сина. Він, ОСОБА_6 пішов додому до колишньої дружини, але її не було вдома. Він без її дозволу відчинив двері до будинку потерпілої, які були підперті палицею, зайшов до веранди, забрав мопед, який був у неробочому стані, та відкотив до себе додому, щоб відремонтувати. Мопед зберігав у себе вдома з травня по жовтень2023 року, поки його не вилучили працівники поліції в тому ж стані, в якому він забрав його у потерпілої.

Незважаючи на невизнання вини, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, доводиться наступними доказами:

показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_4 , яка пояснила, що обвинувачений є її колишнім чоловіком. На початку червня 2023 року вона виявила відсутність мопеда, який стояв у веранді її будинку та який купив їхній з обвинуваченим спільний син та подарував їй, коли приїжджав із-за кордону. Хто забрав мопед у неї, вона не здогадувалась до того часу, коли обвинувачений через півроку повідомив, що він взяв мопед. Мопедом фактично користувалася вона, дозволу обвинуваченому заходити до неї додому та брати мопед вона не давала. Як повідомив обвинувачений, він хотів його ремонтувати, однак про це вона його не просила. Вона стала вимагати у обвинуваченого повернути його, проте останній його не повертав, тому вона звернулася в поліцію. Мопед їй повернув дільничний офіцер поліції у розібраному стані та непридатному до використання. Позов підтримує на суму 10000 грн, які необхідно для ремонту мопеду, від стягнення моральної шкоди з обвинуваченого відмовляється;

показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що ОСОБА_4 є його сусідом. Він, свідок, залучався у листопаді 2023 року як понятий. Тоді він бачив, як у сусіда ОСОБА_6 вилучали мопед, який був у нього у сараї. Які пояснення надавав ОСОБА_6 , він не чув. Бачив, що мопед був у зібраному стані, знято лише сидіння. Влітку цей же мопед він бачив у дворі ОСОБА_6 . Кому належить мопед йому невідомо;

показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що є сусідкою ОСОБА_6 . Восени 2023 року вона була залучена як понятий при вилученні у ОСОБА_6 мопеда з сараю. Мопед був у зібраному стані. Вона підписала документи, які їй надали поліцейські. Раніше вона не бачила, щоб ОСОБА_6 їздив на мопеді;

показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що ОСОБА_6 був її співмешканцем з 1997 року. Їй відомо, що у нього мопеда не було. Бачила, що син ОСОБА_6 - ОСОБА_12 приїздив до обвинуваченого на мопеді, про що вони говорили їй невідомо. ОСОБА_12 приїзджав, щоб забрати автомобіль, який стояв у її дворі;

показаннями допитаного в судовому засіданні свідка захисту ОСОБА_13 , який пояснив, що він є сусідом ОСОБА_6 , який звернувся до нього восени по допомогу з ремонту скутера. Раніше скутера у ОСОБА_6 він не бачив. Він оглянув скутер, який був у зібраному стані, але несправний. Оглянувши мопед він виявив, що необхідно замінювати поршневу систему, бензонасос, карбюратор. З ОСОБА_6 домовилися, що якщо будуть кошти у потерпілої ОСОБА_4 , оскільки це її скутер, то він, ОСОБА_13 його відремонтує.

протоколом огляду місця події від 09.11.2023 з фото таблицею, згідно з яким проведено огляд домоволодіння за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , де виявлено та вилучено мопед марки «Хонда Dio AF-27»;

протоколом огляду місця події від 09.11.2023 з фото таблицею, згідно з яким проведено огляд домоволодіння за місцем проживання потерпілої ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , та власник показала місце, де у веранді стояв мопед марки «Хонда Dio»;

висновком експерта №CE-19/124-23/13344-AB від 28.11.2023, згідно з яким ринкова вартість мопеда марки «Honda» модель «Dio AF-27», на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на червень 2023 року, за умови його технічної справності, становила 13728,33 грн.;

протоколом огляду від 10.11.2023 з фототаблицею, згідно з яким оглянуто мопед марки «Honda» модель «Dio AF-27»;

протоколом проведення слідчого експерименту від 30.11.2023 з фото таблицею до нього, відповідно до якого ОСОБА_6 показав, як він зайшов у веранду будинку потерпілої ОСОБА_4 , звідки забрав мопед марки «Honda» модель «Dio AF-27», викотивши його на вулицю, оскільки ключів від мопеда у нього не було.

Згідно даних витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2023 зареєстровано кримінальне провадження № 0000428 за фактом крадіжки з веранди будинку ОСОБА_4 мопеду марки «Хонда Dio AF-27».

Водночас суд зазначає, що заява потерпілої, викладена у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, не є доказом у контексті ст. 84 КПК, тому вона не підлягає оцінці за правилами ст. 94 КПК. Така заява, написана власноручно чи викладена у протоколі прийняття заяви є лише повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. Після виконання уповноваженим органом дій, передбачених ст. 214 КПК, викладені в заяві обставини підлягають доведенню (спростуванню) під час здійснення досудового розслідування відповідно до ст. 91 КПК України.

Рапорти працівників поліції та додаток до рапорту диск для лазерних систем зчитування DVD-R16х з відеозаписом проведення опитування в режимі відеоконференції ОСОБА_14 29.11.2023 у цьому кримінальному провадженні також не є доказами в розумінні ст. 84 КПК та не підлягають оцінці згідно зі ст. 94 КПК України, оскільки уповноважені працівники поліції рапортами повідомили про факт звернення ОСОБА_4 із заявою про вчинення злочину, та слідчий повідомила про проведене опитування ОСОБА_14 , долучивши до рапорту відеофайли опитування на матеріальному носію інформації.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від суду 10.09.2024 у справі № 372/1904/18.

Доводи захисника про те, що обвинувачений не мав наміру розпорядитися мопедом, а лише відремонтувати його, суд вважає спрямованими на пом`якшення відповідальності обвинуваченого, оскільки як з показів потерпілої так і обвинуваченого потерпіла дозволу брати мопед чи прохання його відремонтувати не висловлювала.

Аргументи захисника про те, що мопед марки «Honda» модель «Dio AF-27» не зареєстрований у визначеному законом порядку та не може експлуатуватися суд відхиляє, як необґрунтовані, оскільки такі не впливають на кваліфікацію кримінального правопорушення та не спростовують наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Водночас суд вважає безпідставними доводи захисника про недоведеність належності потерпілій ОСОБА_4 , оскільки сукупністю доказів підтверджується належність транспортного засобу потерпілій ОСОБА_4 як володільцю майна. Крім того, товарний чек від 05.06.2018 на скутер марки «Хонда Dio AF-27» та талон транспортного засобу від 05.01.2009 на скутер марки «Хонда Dio AF-27» підтверджують придбання мопеда сином потерпілої.

За таких обставин, у суду не виникає сумніву щодо належності, допустимості та достовірності кожного окремого доказу, а також достатності та взаємозв`язку у їх сукупності для висновку суду про доведеність вини ОСОБА_6 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши учасників судового провадження, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена. Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд керується положеннями ст.ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що скоєне кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, відноситься за ч.2 ст.289 КК України до категорії тяжких злочинів.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання відповідно до ст.66, 67 КК України, суд не встановив.

Враховуючи викладене вище, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна.

Під час судового розгляду суд не встановив наявності обставин, які б надавали підстави для застосування положень ст. 69 КК України.

Водночас, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від призначеного судом покарання з іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався, підстав для його застосування судом не встановлено.

До початку судового розгляду представником цивільного позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 подано цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому вона просить: стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 10000,00 грн та моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

Від вимоги про стягнення моральної шкоди потерпіла у судовому засіданні 04.04.2025 відмовилася.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як встановлено у судовому засіданні, та підтверджується матеріалами справи, мопед був повернутий потерпілій. Доказів щодо необхідності його ремонту через вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення суду не надано. матеріалами справи також не підтверджено, що ремонт такого транспортного засобу внаслідок злочиних дій обвинуваченого становить 10000,00 грн.

За таких обставин, цивільний позов не підлягає задоволенню через недоведеність матеріальної шкоди потерпілій внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

В порядку частини другої статті 124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/124-23/13344-АВ від 28.11.2023 в сумі 1434,00 грн.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ч.15 ст.615, ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1(один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судової експертизи на загальну суму 1434 (одна тисяча триста чотири) гривні 33 копійки.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мопед марки Honda Dio AF-27, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 - залишити за належністю ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Головуючий ОСОБА_1