Провадження № 1-кс/712/4867/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури про арешт майна, поданого у рамках кримінального провадження № 0002681 від 08.08.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст поданого клопотання та його обґрунтування

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0002681 від 08.08.2025, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 30.05.2025 до 16.06.2025 невстановлена особа, шахрайським шляхом отримавши доступ до банківського рахунку в АТ КБ «ПриватБанк», здійснила несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальної техніки та дистанційного банківського обслуговування, внаслідок чого заволоділа грошовими коштами громадянина ОСОБА_4 в сумі 110 000 грн.

Під час проведення 08.10.2025 обшуку за ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.09.2025 за адресою: Черкаська область, Черкаський район, село Руська Поляна, вул. В`ячеслава Чорновола, 36, виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Redmi» зеленого кольору.

Постановою слідчого від 09.10.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки воно має значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, містить на собі сліди злочину та може бути використане як доказ у справі.

Прокурор зазначає, що вилучене майно підлягає арешту для забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання знищенню, пошкодженню або відчуженню. Враховуючи зазначене, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно з метою забезпечення подальшого проведення оглядів та судових експертиз.

У зв`язку з наведеним прокурор просить задовольнити клопотання та накласти арешт на майно, вилучене 08.10.2025 під час обшуку за вказаною адресою, а саме мобільний телефон марки «Redmi» зеленого кольору.

Позиції сторін кримінального провадження

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, проти задоволення клопотання не заперечувала.

Нормативне регулювання арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені ст. ст. 131, 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування в установленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюти готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (4) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Мотиви та оцінка слідчого судді

Встановлено, що СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002681 від 08.08.2025, за ч. 4 ст. 185 КК України.

У рамках указаного кримінального провадження 08.10.2025 на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Redmi».

Вилучене майно постановою слідчого від 09.10.2025 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що характер цих речей кореспондується з предметом доказування у цьому провадженні (крадіжка майна з використанням електронно-обчислювальної техніки, ст. 185 КК України) та свідчить про наявність розумних підозр вважати, що зазначені речі можуть містити відомості, які будуть використані як докази факту чи обставин (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Із наданих суду матеріалів убачається, що досудове розслідування перебуває на стадії з`ясування всіх обставин злочинів.

Отже, на цій стадії досудового розслідування повернення вилучених речей може призвести до втрати доказової інформації, унеможливити встановлення фактичних джерел їх походження та кола осіб, причетних до злочинів.

З огляду на це існує потреба забезпечити їх збереження від приховування, знищення або зміни (абз. 2 ч. 1 ст. 170, ч. 11 ст. 170, ч. 7 ст. 236 КПК України).

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, тому, що завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

З огляду на ту обставину, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, клопотання підлягає задоволенню.

Одночасно слідчий суддя звертає увагу на те, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження і відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 2, 7, 131-132, 170-173, 175, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «Redmi», вилучений 08.10.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1