Справа № 578/1016/20
Провадження № 1-кп/591/407/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

учасники судового провадження:

секретар судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження:

з боку обвинувачення:

прокурор ОСОБА_3

з повідомленням потерпілого ОСОБА_4

з боку захисту:

обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Зарічного районного суду м. Суми у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000200 від 13.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 187, частиною третьою статті 357 Кримінального кодексу України,

клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

та установив:

В провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває на розгляді обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за №0000200 від 13.07.2020 стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за частиною другою статті 187, частиною третьою статті 357 Кримінального кодексу України.

Обвинуваченому ОСОБА_5 був обраний та неодноразово продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою. В останнє, ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10.11.2025 продовжено обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) календарних днів до 08.01.2026 включно, без права на внесення застави.

29.12.2025 прокурор подала до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави на підставі пп.1, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу (КПК) України, які дають достатні підстави уважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі притягнення до кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та джерела доходів, міцних соціальних зв`язків не підтримує, що в сукупності могло б утримувати обвинуваченого від переховування від суду. Будучи під домашнім арештом, ОСОБА_5 продовжив злочинну діяльність та вчинив кримінальний проступок, тобто має асоціальну поведінку. З урахуванням цих обставин інші більш м`які запобіжні заходи, крім тримання під вартою, не будуть ефективними і не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Також відсутні підстави для визначення розміру застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства. Продовження ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає стандарту «розумної підозри».

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримала заявлене клопотання.

Обвинувачений проти продовження строку тримання під вартою заперечував. Просив змінити на більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник підтримала доводи свого підзахисного і просила відмовити у клопотанні прокурора, а обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.Обвинувачений має зареєстроване місце проживання, соціальні зв`язки за місцем проживання. За час перебування під вартою він зробив для себе певні висновки.Будівля за місцем реєстрації є неушкодженою, на підтвердження цієї обставини просила долучити довідку сільської ради.

Інші учасники судового провадження утрималися від висловлення процесуальної позиції з цього питання.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в статті 177 КПК, Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.

Строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до частини першої статті 197 КПК не може перевищувати шістдесяти днів.

Так, з матеріалів кримінального провадження слідує, що обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, і строк тримання збігає 21.09.2025.

При вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п. 1, 5 частини першої статті 177 КПК, а саме: можливості ОСОБА_5 переховуватися від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, про наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК, відповідно до частини першої статті 178 КПК, свідчать такі обставини, як асоціальна поведінка ОСОБА_5 у суспільстві і не бажання ставати на шлях виправлення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення. Він також не має постійного місця роботи, не навчається.

Прокурором обґрунтовано наявність ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК, виходячи з того, що будучи під кримінальним переслідуванням та домашнім арештом, він не дотримавця процесуальної поведінки по виконанню ухвали суду, продовжив злочинну діяльність та вчинив кримінальне правопорушення за частиною першою статті 126 КК, за яке був засуджений до покарання у виді громадських робіт.

Надані сторонами кримінального провадження матеріалищодо особи обвинуваченого та міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини,також були предметом дослідження суду, але таких, які б були достатнім стримуючим фактором його поведінки, не встановлено. Перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання ОСОБА_5 матиме реальну можливість переховуватися від суду, вчиняти інше кримінальне правопорушення, що свідчить про існування ризиків, які не зменшились.

Жодних об`єктивних даних, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою та даних, які свідчать про наявність обставин, що можуть істотно вплинути на можливість продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 та стати підставою для скасування запобіжного заходу чи зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, стороною захисту не надано та в ході судового розгляду справи не встановлено.

На теперішній час розгляд вказаного кримінального провадження триває. Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування за заявою обвинуваченого ОСОБА_5 про жорстоке поводження по відношенню до нього з боку поліцейських перед обшуком 13.07.2020 за місцем його проживання.

Отже, у строк до 08.01.2026 завершити судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 не представляється можливим.

Суд вважає, що застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не зможе запобігти встановленим ризикам, оскільки єдиним стримуючим фактором від порушення цього запобіжного заходу є можливість застосування більш суворого запобіжного заходу. Зважаючи, що ОСОБА_5 обвинувачений у вчиненні умисного злочину, відсутні підстави вважати, що можливість застосування менш суворого запобіжного заходу будь-яким чином утримає його від порушення покладених на нього обов`язків.

За таких обставин, є підстави для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а дані про особу обвинуваченого, на яких наполягав захисник, заперечуючи проти клопотання прокурора, не спростовують існування вказаних ризиків.

Згідно пункту 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Разом з цим, виконуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обставини справи та характер інкримінованого кримінального правопорушення, зокрема, тривалий час перебування обвинуваченого під вартою, допит судом потерпілого та свідків кримінального правопорушення, слід дійти висновку про можливість запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України у разі звільнення обвинуваченого під заставу. Суд вважає необхідним на підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб що складає 60 560.00 грн, яка на думку суду забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. 7, 9, 177-178, 181,193 - 196, 331, 350, 370, 372, 395, 532, 615 Кримінального процесуального кодексу України,

Постановив:

В задоволенні клопотання сторони захисту - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , село Верхня Сироватка Сумського району Сумської області, громадянство: України; адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , строком на 60 (шістдесят) днів до 27 лютого 2026 року, включно.

Встановити строк дії ухвали в частині продовження обвинуваченомустроку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27 лютого 2026 року, включно.

Визначити заставу в розмірі 20 (двадцяти ) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: ТУ ДСА України в Сумській області код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26270240; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0008869; призначення платежу: застава за ОСОБА_5 у справі №578/1016/20 згідно ухвали Зарічного районного суду м. Суми 30 грудня 2025 року.

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України:

- з`являтися до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками та іншим обвинуваченим у цьому ж кримінальному провадженні;

- здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії ухвали та обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 27 лютого 2026 року включно.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також надіслати уповноваженій службовій особі у місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали оголошено 02 січня 2026 року о 15 год. 45 хв.

Суддя ОСОБА_1