Справа № 289/2143/25
Номер провадження 1-кп/289/245/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000187 від 22.10.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карпівці Чуднівського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня спеціальна, офіційно не працевлаштованого, студента 3 курсу Поліського національного університету, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, інвалідності не має, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 постановою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 28.08.2023 по справі №322/938/23, яка набрала законної сили 08.09.2023, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та судом до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік

Крім цього, ОСОБА_4 постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 29.10.2024 по справі № 288/2166/24, яка набрала законної сили 08.11.2024, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та судом до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Окрім цього, ОСОБА_4 постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 17.10.2024 по справі № 288/1916/24, яка набрала законної сили 03.02.2025 у зв`язку з оскарженням її у Житомирському апеляційному суді, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та судом до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Також ОСОБА_4 постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 18.06.2025 по справі № 288/586/25, яка набрала законної сили 03.07.2025, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та судом до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без конфіскації транспортного засобу.

В подальшому, ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, діючи умисно, достовірно, знаючи про наявність вказаних вище постанов суду, будучи ознайомленим з ними, з метою невиконання вказаних постанов суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно не виконав вказані постанови судів, що набрали законної сили за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, умисно, з метою невиконання вищевказаних постанов судів щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати, 21.10.2025 о 21 годині 15 хвилин на 86 кілометрі автодороги «Київ-Чоп» в с. Кочерів Радомишльської ТГ Житомирського району Житомирської області, керував транспортним засобом - автомобілем «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та у вказаний день час та місці був зупинений поліцейськими, які несли службу на стаціонарному посту поліції в с. Кочерів Радомишльської ТГ Житомирського району Житомирської області на підставі п.п.2, 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» у зв`язку із технічною несправністю вказаного транспортного засобу. В подальшому, інспектором взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Житомирській області на місці зупинки винесено усне попередження ОСОБА_4 .

Своїми умисним діями, ОСОБА_4 умисно не виконав постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 28.08.2023 по справі №322/938/23 та постанови Попільнянського районного суду Житомирської області від 17.10.2024 по справі № 288/1916/24, від 29.10.2024 по справі № 288/2166/24, від 18.06.2025 по справі № 288/586/25.

Дії ОСОБА_4 були об`єднані єдиним злочинним умислом і в своїй сукупності складають єдиний злочин.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України - умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили.

Між начальником Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та на той час підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника підозрюваного ОСОБА_5 , 19.11.2025 добровільно, за ініціативою підозрюваного укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, в якій відображені обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Виходячи зі змісту даної угоди, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій винної особи за ч. 1 ст. 382 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та узгоджено сторонами вид та міру покарання.

Відповідно до даної угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування в повному обсязі визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. За умов угоди сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, зазначена дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просить затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просить затвердити угоду зазначивши, що повністю та беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, щиро розкаявся та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, а також передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України наслідки укладення й затвердження даної угоди, узгодженого виду і міри покарання, надав згоду на його призначення та інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 просить затвердити укладену 19.11.2025 за його участі угоду, умови якої повністю відповідають інтересам його підзахисного.

Суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, вислухавши доводи сторін кримінального провадження, прийшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про визнання винуватості від 19.11.2025 є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та відповідає вимогам і правилам КПК та КК України. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких.

За вказаних обставин суд вважає доведеним провину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили, оскільки відповідно до теорії конвенційної істини сторона обвинувачення та сторона захисту дійшли згоди про те, що мало місце вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, і він винуватий у його вчиненні; потерпілий у вказаній справі відсутній.

Міра покарання, узгоджена в угоді, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, є необхідною і достатньою для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і відповідає принципам справедливості та гуманності та вимогам закону про кримінальну відповідальність.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання з випробуванням, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, наявність пом`якшуючих покарання ОСОБА_4 обставин - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обтяжуючих покарання обставини,з урахуванням особи ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей 2023 та 2025 року народження, позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога і у лікаря психіатра не перебуває, не є особою з інвалідністю, офіційно не працевлаштований, являється студентом 3 курсу Поліського національного університету.

При цьому, суд враховує, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, оскільки сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, обвинувачений не заперечує щодо погодженої міри покарання та затвердження угоди, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України.

Питання речових доказів вирішується у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого судом не обирався. Процесуальні витрати відсутні. Арешт на майно не накладався.Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 100, 369-378 КПК України, ч. 1 ст. 382 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19.11.2025 між начальником Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн.

Речові докази по справі:

-оптичний диск з відеозаписом від 21.10.2025 з нагрудної камери поліцейського УПП залишити в матеріалах кримінального провадження;

-посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити на зберіганні в ТСЦ №1842 (м. Бердичів, вул. Шкіряників, 24).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. ст. 394, 395 КПК України, до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7