Провадження № 1-кс/344/7612/25
У Х В А Л А

05 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі скаргу на бездіяльність органу досудового розслідування,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник зазначає: "…26.09.2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою засобу поштового зв`язку АТ «Укрпошта» направила заяву про вчинення кримінального правопорушення до Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області. В заяві зазначалось, що ОСОБА_4 діючи з прямим умислом на заволодіння чужим майном шляхом обману, надав завідомо неправдиві банківські реквізити та переконав ФОП ОСОБА_3 перерахувати грошові кошти. Отримавши вказані кошти, ОСОБА_5 не передав їх компанії, чим фактично заволодів чужими грошовими коштами, що має ознаки кримінального правопорушення. ФОП ОСОБА_3 мала підстави вважати, що діє законно, оскільки ОСОБА_4 позиціонував себе офіційним представником Компанії. Надалі він запропонував підписати боргову розписку, яка фактично створювала фіктивні зобов`язання з метою незаконного стягнення коштів. 20.10.2025 року було отримано довідку №9654 від 27.10.2025 року про результати розгляду звернення, в якій зазначено, що опитати ОСОБА_4 не представилось можливим, оскільки заявником не надано будь-яких анкетних даних особи. Однак така інформація не відповідає дійсності, адже у своїй заяві ОСОБА_3 надала повні відомості про особу. Отже органом поліції не було належним чином враховано надану інформацію, що свідчить про формальний підхід до розгляду заяви та невиконання обов`язку щодо повного та об`єктивного і всебічного дослідження обставин, викладених заявником. Крім того, у вказаній довідці РУП ГУНП в Івано-Франківській області зазначає, що в даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини. Вказані дії не мають ознак цивільно-правового спору, оскільки між сторонами не існувало жодних договірних відносин, які б передбачали перерахування коштів на рахунки, підконтрольні ОСОБА_4 . Навпаки, ОСОБА_3 діяла добросовісно виконуючи свої зобов`язання перед офіційною компанією-контрагентом, тоді як ОСОБА_4 використав підроблені або неправдиві відомості для отримання неправомірної вигоди. Характер дій ОСОБА_4 свідчить про попередній злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння майном, а не на врегулювання будь-яких цивільно-правових зобов`язань...".

Скаржник просила про розгляд без її участі.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, слідчий, прокурор має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

За змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого, ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Відповідно до ст.17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

У свою чергу у справі Європейського суду з прав людини "PredaandDardari v. Italy" (1999) Суд вказав, що метою конвенції також є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.

Відповідно до ст.214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором.

ОСОБА_3 звернулась до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно довідки про результати розгляду звернення ОСОБА_3 від 27.10.2025 року «під час проведення перевірки по зверненню ОСОБА_3 встановити те, що особа, яка отримала кошти мала прямий намір заволодіти коштами заявника. Отже в даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини. За результатами перевірки порушень кримінального, адміністративного характеру не виявлено, відносини та спірні питання, які виникли носять цивільно-провідний характер та повинні вирішуватись в судовому порядку цивільного судочинства.

Станом на момент розгляду даної скарги відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування внесені не були.

Статтею 214 КПК закріплено, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Жодного доказу на спростування скарги суду не надано.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, скарга підлягає до задоволення у відповідній частині.

В частині визнання неправомірною відмову Івано-Франківського РУП ГУНП про відкриття кримінального провадження за зверненням ОСОБА_3 та визнання бездіяльності посадових осіб Івано-Франківського РУП ГУНП, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, скарга задоволенню не підлягає, оскільки прийняття такого рішення, за результатами розгляду слідчим суддею скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, відповідно до вимог ст. 307 КПК України не передбачено.

Враховуючи вищевикладене, у відповідній частині скарга позбавлена правових підстав та не підлягає до задоволення, а тому підлягає до часткового задоволення.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного, -

П О С Т А Н О В И В :

скаргу задовольнити частково;

зобов`язати Івано-Франківський РУП ГУНП внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 26.09.2025 року про вчинення кримінального правопорушення.

В іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1