Справа № 544/2092/25
пров. № 1-кп/544/206/2025
Номер рядка звіту 93
В И Р О К

іменем України

12 вересня 2025 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду по вул. Ярмарковій, 17, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000333 від 24.07.2025, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пирятин Пирятинського району Полтавської області, зареєстрований та мешканець АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, на утриманні осіб не має, не працюючого, військовозобов`язаного, участі в АТО та ООС не приймав, особою з інвалідністю та депутатом не являється, раніше судимого:

- 19.11.2007 Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. Постановою Пирятинського районного суду від 29.08.2008 року штраф замінено на 240 годин громадських робіт;

- 08.02.2008 Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 70, ст. 75 КК України до 1 року обмеження волі, штрафу у сумі 850 грн., з іспитовим строком 1 рік. Постановою Пирятинського районного суду від 19.11.2008 звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано та направлено для відбування покарання у виді обмеження волі;

- 31.01.2010 Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. Постановою Пирятинського районного суду штраф замінений на 240 годин громадських робіт;

- 18.04.2011 Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 200 годин громадських робіт;

- 09.12.2011 Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 389, 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 15 днів;

- 06.06.2012 Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнений 07.08.2014 за постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 30.07.2014 умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 6 днів;

- 19.11.2014 Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 1, 4 ст. 358, 70, 71 КК України, до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. Звільнений 13.05.2016 за відбуттям строку;

- 23.12.2014 Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців. Звільнений 13.05.2016 за відбуттям строку;

- 08.12.2016 Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 17.03.2020 за відбуттям строку;

- 09.10.2020 Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік;

- 14.01.2021 Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано 1 рік позбавлення волі за вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 09.10.2020, остаточно засуджений до позбавлення волі строком на 5 років та 1 місяць. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 16.06.2025 умовно-достроково звільнений з невідбутим строком 4 місяці та 24 дні,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: начальника Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в:

19.07.2025 у невстановлений досудовим слідством час, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого Указом Президента України від №№ 235/2025 від 15.04.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, який затверджено Законом України № 4356-ІХ, ОСОБА_3 , будучи раніше судимим та маючи не зняту і не погашену у законному порядку судимість, перебував у квартирі своєї знайомої ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка запросила останнього для допомоги. Перебуваючи у вказаній квартирі у ОСОБА_3 , раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, після чого впевнившись, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, він оглянувши кімнату зали квартири ОСОБА_6 у одній із шухляд тумби знайшов гаманець, у якому знаходилися грошові кошти. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, повторно, скориставшись відсутністю власника та пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу, перебуваючи у кімнаті квартири, з гаманця, що знаходився у верхній шухляді тумби, таємно викрав грошові кошти в розмірі 8000,00 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зник, та розпорядився вказаними коштами на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 8000,00 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням.

Прокурор та потерпіла (шляхом подачі заяви) не заперечували проти такого порядку розгляду справи і суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнал недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Потерпіла претензій до обвинуваченого не має, про що подала до суду відповідну заяву, при вирішення питання щодо призначення ОСОБА_3 покарання покладався на розсуд суду. Просила розгляд кримінального провадження проводити у її відсутність.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілої. Пояснив суду, що дійсно скоїв кримінальне прапопорушення, викрав коршти з гаманця у потерпілої та придбав за них мобільний телефон, продукти харчування і алкоголь. Розумів, що у період умовно-дострокового звільнення неможна вчиняти кримінальні правопорушення.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.

З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, як, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану правильна.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його вік та те, що ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, соціальними зв`язками не обтяжений, за місцеи проживання характеризується посередньо, вину визнав повністю, щиро кається у скоєному.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального провопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням вчиненого злочину, особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд приходить до висновку що його виправлення та перевиховання можливе лише у місцях позбавлення волі.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. 75 КК України чи призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Так, вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 14.01.2021 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано 1 рік позбавлення волі за вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 09.10.2020, остаточно засуджений до позбавлення волі строком на 5 років та 1 місяць.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 16.06.2025 умовно-достроково звільнений з невідбутим строком 4 місяці та 24 дні.

Враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, за попереднім вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 14.01.2021, суд вважає за необхідне при призначенні покарання обвинуваченому за цим вироком, застосувати ч. 1 ст. 71 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов заявлено не було.

Процесуальні витрати відсутні.

Доля речових доказів вирішується згідно ст. 100 КПК України.

З метою забезпечення виконання вироку, уникнення ризиків щодо ухилення від виконання вироку суду та продовження злочинної діяльності суд уважає за необхідне запобіжний захід ОСОБА_3 , застосований до нього на підставі ухвали слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 27.08.2025, до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 100, 128, 349, 369-371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 81 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 14.01.2021, та остаточно призначити ОСОБА_3 , покарання у виді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців 24 дні позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 27 серпня 2025 року по день набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 27 серпня 2025 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили, застосований до ОСОБА_3 , залишити без змін тримання під вартою.

Речові докази по справі: диск із відеозаписами від 13.08.2025, з камер спостереження магазину «ОТАК» по вул. Майдан Незалежності, 11, м. Пирятин - з набранням вироку законної сили, залишити при матерілах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1