Провадження №: 1-кс/752/206/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2026 м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003099 від 11.11.2025, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003099 від 11.11.2025, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за процесуальним керівництвом Голосіївської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003099, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.11.2025 приблизно о 18:00 год., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на вулиці за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 23. У цей час поблизу зазначеного місця знаходилася ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Побачивши ОСОБА_9 , ОСОБА_6 безпідставно почав висловлювати в її бік образи. Цього ж дня, приблизно о 18:10 год. до ОСОБА_9 підійшов її знайомий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому вона розповіла про образливі висловлювання з боку ОСОБА_11 . З метою з`ясування ситуації ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_6 та запитав, чому він ображав ОСОБА_13 . Під час спілкування між ними виникла короткочасна бійка, після чого конфлікт припинився. Незважаючи на наявну можливість уникнути подальшого конфлікту та залишити місце події, ОСОБА_6 залишився на місці, при цьому в нього виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, свідомо допускаючи настання тяжких наслідків у виді заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_12 , передбачаючи та бажаючи їх настання, скоротив з ним дистанцію, дістав із кишені куртки, в яку був одягнений, ніж та умисно наніс ним декілька ударів в область тулубу ОСОБА_14 . Після цього, ОСОБА_6 одразу залишив місце вчинення злочину та зник у невідомому напрямку. В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_12 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: торакоабдомінального поранення зліва; наскрізного поранення діафрагми зліва; внутрішньочеревної кровотечі; проникаючого поранення шлунка; гематоми великого чепця; гемоперитонеуму; різаної рани третини лівого стегна; геморагічного шоку І ст.

11.11.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України .

11.11.2025 у відповідності до п.п. 1, 3 ст. 276 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

12.11.2025 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_15 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 11.06.2026 включно, без визначення розміру застави.

06.01.2026 постановою виконувача обов`язків керівника Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_16 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців.

-На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_15 , оскільки строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою завершується однак, досудове розслідування не може бути завершеним у зв`язку із тим, що по даному кримінальному провадженню необхідно:

-отримати висновок судово-медичної експертизи предмета схожого на ніж,

який вилучений під час затримання особи, підозрюваної в порядку ст. 208 КПК України, а також висновок судово-медичної експертизи щодо встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень спричинених потерпілому ОСОБА_10 ;

-допитати в якості потерпілого ОСОБА_10 , провести впізнання

особи, яка вчинила кримінальне правопорушення за участі потерпілого, провести слідчий експеримент за участю потерпілого;

-виконати вимоги ст. 290 КПК України;

-скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з підстав викладених у ньому. Зазначив, що ризики передбачені ст. 177 КПК України залишились незмінні та продовжують існувати.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували. Просили обрати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, вислухавши думку прокурора та сторони захисту, дослідивши наявні у своєму розпорядженні матеріали, приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за процесуальним керівництвом Голосіївської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003099, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

11.11.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України .

11.11.2025 у відповідності до п.п. 1, 3 ст. 276 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

12.11.2025 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_15 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 11.06.2026 включно, без визначення розміру застави.

06.01.2026 постановою виконувача обов`язків керівника Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_16 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В силу положень ч. 3 ст. 199 КПК України при вирішенні питання про продовження строку тримання особи під вартою обов`язковому доведенню у судовому засіданні прокурором підлягає наявність обставини, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а саме: обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування та продовження підозрюваному зазначеного запобіжного заходу, не зменшились, у зв`язку з чим забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є неможливим без продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, на даний час підстав, що надавали можливість органу досудового розслідування вважати, що підозрюваний в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу продовжить виконувати покладені на нього обов`язки, не встановлено.

Метою продовження обраного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_15 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих в даному кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто в межах вказаного кримінального провадження існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та відповідальність, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років яку останній може понести за вчинене кримінальне правопорушення, в разі обрання іншого запобіжного заходу у подальшому переховуватиметься від органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

Врахування цієї обставини відповідає практиці Європейського суду з прав людини при застосуванні ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії», де суд визначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування; рішення у справі «Летельє проти Франції», де суд визначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу упродовж певного часу) від 20.08.2010.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Крім того, підозрюваний не має місця роботи, жодних соціальних зв`язків, що робить виїзд його за межі України ймовірним.

Наявний ризик, передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - незаконний вплив на свідків, потерпілих, в даному кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх анкетні дані.

Наявний ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, засобів для проживання в Україні офіційних немає, тому вчинення кримінального правопорушення може сприйматися ним, як можливість матеріального забезпечення.

Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать запобігання зазначеним ризикам і не забезпечить дієвість кримінального провадження. Так, застосування до ОСОБА_15 , інших більш м`яких запобіжних заходів: домашнього арешту, застави, особистої поруки чи особистого зобов`язання, надасть йому змогу переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих в даному кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Враховуючи, що інкриміноване ОСОБА_15 кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 183 КПК України, є необхідним та достатнім для продовження запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 прокурор довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім.

Наразі позиція слідчого судді є такою, що обсяг підозри та характер злочинних дій, у яких підозрюється ОСОБА_6 , а також продовження існування заявлених прокурором ризиків, містять достатні доводи, якім б могли переконати стороннього та неупередженого спостерігача в тому, що ризики наявність яких перевіряв слідчий суддя є обґрунтованими та свідчать про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, варто зазначити, що сукупність матеріалів кримінального провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

При вирішенні даного питання слідчим суддею також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи. При цьому, тримання особи під вартою може відбуватися лише на підставі відповідного рішення компетентного суду.

З огляду на встановлені слідчим суддею обставини, беручи до уваги, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та які на даний час не зменшились, обставини, що характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заході не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та не зможуть запобігти існуючим ризикам, а отже клопотання слідчого про продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується кримінального правопорушення, передбаченого статями 255-255-2 КК України, слідчий суддя керуючись правилами п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення при цьому розміру застави.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 183, 184, 193-197, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на 35 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.02.2026, без визначення розміру застави.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_6 підлягає направленню до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 13.01.2026 о 16 год. 40 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1