Справа № 405/6336/25
провадження № 1-кс/405/2642/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2025 м. Кропивницький

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Кропивницького ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 19.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000385 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколівське Кіровоградського р-н. Кіровоградської обл., громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

до Подільського районного суду м. Кропивницького від слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 надійшло клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим мотивовано тим, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України; існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за викладених у клопотання підстав.

Захисник заперечила щодо задоволення клопотання та застосування до її підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вважає, що стороною обвинувачення не надано доказів щодо обґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри; наркотичні засоби, які вилучені під час обшуку не належать ОСОБА_4 ; вважає, що у органу досудового розслідування відсутні підстави для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у цьому кримінальному провадженні; захисник просила віднестись до показів свідка критично, оскільки захист не мав можливості поставити йому запитань; протокол обшуку, на думку захисника є недопустимим доказом, оскільки не надано відео даної дії; розмір застави захисник вважає непомірним; просить врахувати, що ОСОБА_4 проживає разом з ОСОБА_7 та має на утриманні двох малолітніх дітей; додала, що в протоколі затримання невірно зазначено час затримання, оскільки фактично пересування ОСОБА_4 було обмежено тоді, коли почався обшук, а саме 12 год. 42 хв. За наведених обставин захисник просить відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувати менш суворий запобіжний захід у виді домашнього арешту із покладенням обов`язку цілодобової заборони покидати житло.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дослідивши матеріали, якими стороною обвинувачення обґрунтовано клопотання, заслухавши доводи прокурора, думку підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 19.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000385 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

За підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, 15.10.2025 о 16 год. 57 хв. затримано ОСОБА_4 на підставі ст. 208 КПК України.

16.10.2025 у порядку та в строки передбачені 277 КПК України, повідомлено ОСОБА_4 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Згідно повідомлення про підозру від 16.10.2025, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що: ОСОБА_4 з метою особистого збагачення, шляхом подальшого збуту, у порушенням вимог Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, зі змінами та доповненнями, «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 зі змінами та доповненнями, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якого обмежено метамфетамін, у невстановленої досудовим розслідуванням особи та залишив зберігати у невстановленому досудовим розслідуванні місці для подальшого збуту.

Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, направленого на незаконне збагачення шляхом придбання, зберігання та пересилання з метою збуту та незаконний збут психотропних речовин, ОСОБА_4 обрав способом виконання свого злочинного умислу - пересилання посилок з міста Кропивницького до інших міст України із вмістом психотропних речовин.

Відтак, ОСОБА_4 , користуючись логістичними послугами ТОВ «Нова пошта», у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 25.07.2025, перебуваючи у відділенні № 7 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Кропивницький, вул. Леоніда Каденюка, 11, зберігаючи при собі незаконно придбану психотропну речовину метамфетамін, замаскувавши її до пристрою захисту від перепадів напруги переслав вищезазначену психотропну речовину на адресу відділення №1 ТОВ «Нова Пошта», за адресою: Херсонська область, Бериславський р-н., смт. Нововоронцовка, вул. Гагаріна, 1 (поштове відправлення № 3867 від 25.07.2025) отримувачем якої є громадянин ОСОБА_8 .

В подальшому, 26.07.2025 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії негласного отримання зразків, накладення арешту, огляду та виїмки кореспонденції, було оглянуто вищезазначене відправлення, яке містило в собі два зіп-пакети з невідомою речовиною, прозорого кольору, з яких було відібрано зразки для проведення експертного дослідження.

За результатами якого, згідно висновку експерта № СЕ-19/112-25/12244-НЗПРАП від 28.08.2025 надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору, містить психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, масою 0, 013 грама та згідно висновку експерта № СЕ-19/112-25/12245-НЗПРАП від 28.08.2025 надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору, містить психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, масою 0,011 грама.

У подальшому, 26.07.2025 вказана посилка надійшла до відділення №1 ТОВ «Нова Пошта», за адресою: Херсонська область, Бериславський р-н., смт. Нововоронцовка, вул. Гагаріна, 1, до одержувача громадянина ОСОБА_8 , у ході огляду якої було виявлено та вилучено два зіп-пакети із порошкоподібною речовиною, які згідно висновку експерта № СЕ-19/104-25/29858-НЗПРАП від 30.07.2025 містять психотропну речовину метамфетамін, масою: 0,1445 г. та 0,1713 г. За результатами вилучення вказаної посилки відносно ОСОБА_8 скеровано до суду обвинувальний акт за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні та пересиланні з метою збуту психотропної речовини, та незаконному збуті психотропної речовини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Окрім цього, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , не займаючись і не бажаючи займатися суспільно корисною працею, настійливо виношуючи корисливі наміри отримання доходів злочинним шляхом, обрав способом реалізації протиправних намірів незаконну діяльність у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, а предметом цієї діяльності таку речовину як метамфетамін, який відповідно до списку №2 таблиці ІI Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Так, ОСОБА_4 у невстановлені під час досудового розслідування місці та час, але не пізніше 12. год. 00 хв. 15.10.2025, за невстановлених обставин, незаконно, в порушення вимог ст. ст. 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, відповідно до яких діяльність з обігу психотропних речовин, включених до таблиці ІI Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, на території України обмежена, придбав з метою збуту:

-два зіп-пакети з кристалічною речовиною, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-25/14257-НЗПРАП від 16.10.2025 містить психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, загальною масою 0,249 г., тим самим вчинивши незаконне придбання психотропних речовин з метою збуту, вчинене повторно.

У подальшому, ОСОБА_4 з невстановленого під час досудового розслідування часу до періоду часу з 12 год. 00 хв. по 12 год. 42 хв. 15.10.2025, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незаконно, в порушення вимог ст. ст. 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, відповідно до яких діяльність з обігу психотропних речовин, включених до таблиці ІI Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, на території України обмежена, зберігав з метою збуту психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, загальною масою 0,249 г., в обраному ним місці в автомобілі марки Mercedes-Benz, моделі Vito 111 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у його користуванні.

У подальшому, 15.10.2025 у період часу з 12:42 год. по 15:26 год., під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 від 07.10.2025 автомобіля марки Mercedes-Benz, моделі Vito 111 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , фактичним користувачем якого є ОСОБА_4 було виявлено та вилучено:

- два зіп-пакети з кристалічною речовиною, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-25/14257-НЗПРАП від 16.10.2025 містить психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, загальною масою 0,249 г.

Відтак, за результатами проведеного обшуку автомобіля марки Mercedes-Benz, моделі Vito 111 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , фактичним користувачем якого є ОСОБА_4 було вилучено психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, загальною масою 0,249 г.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Так, діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Рішенням ЄСПЛ у справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18) встановлено відсутність потреби, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину.

Обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Надані стороною обвинувачення докази, а саме: протокол про результати проведення НСрД негласне отримання зразків, накладення арешту, огляд і виїмку кореспонденції від 26.07.2025, висновок експерта за результатами проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів від 28.08.2025 №СЕ-19/112-25/12244-НЗПРАП, висновок експерта за результатами проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів від 28.08.2025 №СЕ-19/112-25/12245-НЗПРАП; протокол про результати проведення НСрД аудіо-, відеоконтроль особи від 29.07.2025, який здійснювався відносно ОСОБА_4 , протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 07.08.2025, протокол огляду місця події від 28.07.2025, висновок експерта за результатами проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів від 30.07.2025 №СЕ-19/104-25/29858-НЗПРАП, протокол огляду від 26.07.2025, протокол обшуку від 15.10.2025 в автомобілі Mercedes-Benz, модель Vito 111 CDI, білого кольору, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , протокол обшуку від 15.10.2025 за місце проживання ОСОБА_4 , висновок експерта за результатами проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів від 16.10.2025 №СЕ-19/112-25/14257-НЗПРАП, в своїй сукупності свідчать про обґрунтованість підозри про яку повідомлено ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий суддя вважає неспроможними доводи захисту щодо необґрунтованості підозри, про яку повідомлено ОСОБА_4 , оскільки наведені докази в повній мірі дають змогу слідчому судді переконатись про можливість вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Вирішуючи питання про встановлення ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення, слідчим суддею наголошується, що при встановлення наявності/відсутності таких ризиків, слідчий суддя має виходити виключно з конкретної оцінки фактів, сукупність яких може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним протиправних дій. При цьому, оцінка до вчинення підозрюваним таких дій виходить із: суворості можливого покарання, особи підозрюваного, характеризуючих даних, та інших обставин, які в кожному випадку є індивідуальними та давали слідчому судді прийти до обґрунтованого переконання, що такі дії підозрюваним можуть бути вчиненні, і без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, його неможливо уникнути, і така поведінка підозрюваного є потенційно можливою та прогнозованою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме або вже здійснив відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризики, які наведені слідчим в клопотанні та підтримані прокурором у судовому засіданні, які передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає доведеними, за наступного:

-щодо ризику передбаченого п. 1 кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким кримінальним правопорушенням, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волік строком від шести до десяти років, що в сукупності з іншими обставинами може свідчити про існування мотивів та підстав для підозрюваного переховуватися від суду. Означене покарання в разі визнання ОСОБА_4 винуватим буде призначене до реального відбування без можливості застосування правил ст. 69, 75 КК України (пільгових інститутів призначення покарання), що в сукупності з іншими обставинами може свідчити про існування мотивів та підстав для підозрюваного переховуватися від суду.

Така позиція відповідає практиці ЄСПЛ. Зокрема в рішенні від 26.06.2001 у справі «Ilijkov v. Bulgaria» (§ 80, заява № 33977/96) суд зазначив, що суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження;

-щодо ризику передбаченого п. 3 протокол допиту свідка, разом з його анкетними даними та місцем його проживання, який дає викривальні свідчення відносно підозрюваного відкриті стороні захисту, оскільки додані до клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що створює передумови для можливої спроби поза процесуального впливу на свідка. Отже, загроза того, що підозрюваним може здійснити дії, спрямовані на вплив у поза процесуальний спосіб на свідка у цьому кримінальному провадженні з метою ненадання суду достовірних показань щодо обставин можливого вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Кримінальним процесуальним кодексом України встановлено процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто якщо свідки чи потерпілий допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, окрім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 КПК України (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, але й на стадії судового провадження до моменту

-щодо ризику передбаченого п. 5 додана клопотання довідка про судимість відносно ОСОБА_4 свідчить, що вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2022 його засуджено за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України до 3-х років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.06.2023 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою за ч. 1 ст. 263 КК України, в подальшому обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України направлено до суду; ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту за підозрою ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України. Тобто, наявність відомостей про притягнення ОСОБА_4 до кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, який є умисним, наявність низки інших кримінальних проваджень, які за своїм складом також є умисними, характеризують поведінку ОСОБА_4 , як такого, що схильний до вчинення злочинів.

Наведені вище обставини спростовують твердження захисту про відсутність ризиків на які посилаються слідчий та прокурор.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років, раніше судимий, а тому, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення; вік підозрюваного, його майновий стан та сімейний стан, наявність утриманців, наявність позитивних характеристик.

Отже, наведені вище обставини свідчать, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів, які б свідчили про наявність підстав та необхідність застосування до ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого слід обліковувати з моменту затримання підозрюваного.

Доводи сторони захисту щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту є неспроможними, оскільки такий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та уникненню встановлених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків.

Слідим суддею звертається увага про помилковість тверджень захисту, що ОСОБА_4 був затриманий в розумінні ст. 208 КК України після початку обшуку, тобто о 12 год 42 хв., а не о 16 год. 57 хв., як зазначено протоколі, оскільки обмеження в пересуванні особи під час обшуку не може свідчити про фактичне затримання особи як підозрюваної у вчиненні злочину, оскільки таке обмеження здійснюється відповідно до ч. 3 ст. 236 КПК, яка надає слідчому, прокурору право заборонити будь-якій особі залишити місце обшуку до його закінчення та вчиняти будь-які дії, що заважають проведенню обшуку Дана правова позиція зокрема зазначена у постанові ККС ВС від 14.12.2022 у справі № 754/10882/17 (провадження № 51-1223км22).

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, суд дійшов висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати винятковий запобіжний захід тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи питання щодо розміру застави, слідчий суддя зазначає, що гарантії, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 7 КПК України, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, належну процесуальну поведінку підозрюваного. Таким чином, сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого підозрюваного, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його належну поведінку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку переховування від органів досудового розслідування тощо, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання кримінальному провадженню. При цьому має бути врахований майновий стан підозрюваного.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Водночас розмір такої застави не має бути надмірним.

Враховуючи серйозність повідомленої ОСОБА_4 підозри, його особи та матеріального стану, вважає за можливе визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240 грн.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає клопотання слідчого обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 131 -132, 176-178, 182-183, 194, 196 - 197, 309, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 16 год. 57 хв. 15.10.2025 до 13.12.2025 включно, в межах строку досудового розслідування.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505, призначення платежу забезпечення виконання ухвали суду від 17.10.2025 по справі № 0000385 від 19.06.2025.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави ОСОБА_4 , або заставодавцем зазначеного розміру, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк до 13.12.2025 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі м. Кропивницького без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідком: ОСОБА_10 , як особисто так і через третіх осіб за виключенням їх спільної участі в слідчих, процесуальних діях та в суді;

5) здати на зберігання до територіального органу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання покладених обов`язків. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд, вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, у розмірі, визначеному в даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 та заставодавець повинні виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з під-варти у зв`язку із внесенням застави, ОСОБА_4 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, під вартою в якому він буде знаходитись.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_11