Справа № 643/1086/26
Провадження № 1-кс/643/890/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2026 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

свідка ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000236 від 21.01.2026 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, маючого на утримання двох малолітніх дітей 2012 та 2018 року народження, офіційно працевлаштованого на посаді електромонтажника з кабельних мереж у ТОВ «ЕНЕРГО-БУД 1», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді Салтівського районного суду міста Харкова 23.01.2026 надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000236 від 21.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та обґрунтованою підозрою про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достеменно знаючи про те, що в Україні введений воєнний стан, діючи умисно, з корисливих мотивів, сформував злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння грошовими коштами, поєднаний в проникненням в інше приміщення, у зв`язку з чим заздалегідь розробив план вчинення відкритого викрадення грошових коштів обмінного пункту Харківського відділення № 607 ТОВ «ФК МАГНАТ».

Так, 21 січня 2026 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, більш точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «Nisan», моделі «Almera», державний номерний знак « НОМЕР_1 », чорного кольору, який знаходиться у його власності, прибув за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120, де зупинив зазначений автомобіль навпроти обмінного пункту Харківського відділення № 607 ТОВ «ФК МАГНАТ».

Так, приблизно о 19 годині 20 хвилин того ж дня, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, касир відділення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вийшов із приміщення пункту обміну валют № 607 ТОВ «ФК МАГНАТ», якого ОСОБА_4 помітив. В цей час реалізуючи злочинний умисел спрямований на відкрите заволодіння чужим майном поєднаний в проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану, коли ОСОБА_8 повернувся до приміщення обмінного пункту, прикривши за собою вхідні двері, ОСОБА_4 зайшов за останнім до приміщення через вхідні двері. Побачивши невідомого чоловіка, ОСОБА_8 вже почав зачиняти двері до робочого приміщення, однак ОСОБА_4 , схопившись за ручку дверей робочого приміщення, застосувавши фізичну силу, відчинив їх, унаслідок чого ОСОБА_8 втративши рівновагу впав на спину.

Надалі ОСОБА_4 , потрапивши до робочого приміщенні обмінного пункту Харківського відділення № 607 ТОВ «ФК МАГНАТ», де знаходились грошові кошти у розмірі 15500 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ від 21.01.2026 року, складає 670409,1 гривень та 153000 гривень, утримуючи на підлозі ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, заволодів вищевказаними грошовими коштами з каси пункту обміну валют, які знаходилися на столі. Після цього з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд завдавши матеріального збитку спричинивши ТОВ «ФК МАГНАТ», на загальну суму 823409,1 гривень, що відповідно до примітки 3 ст. 185 КК України є великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний в проникненням в інше приміщення, у великих розмірах, вчинене в умовах воєнного стану.

23.01.2026 о 06:18 год., слідчим СВ Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

23.01.2026 року за погодженням з прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

На цей час вбачаються підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що суть підозри йому зрозуміла, визнає свою вину та щиро розкаюється. Вказав, що не має намірів ані переховуватися від органів слідства, ані ухилятися від обов`язків підозрюваного. Вказав, що через невелику заробітну плату, мав борги та незакриті кредити, відтак наважився на інкриміновані дії.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, оскільки органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, просив застосувати запобіжний захід у виді цілодобового арешту з носінням електронного браслету, що унеможливить невиконання обов`язків підозрюваним.

Допита у судовому засіданні в якості свідка, ОСОБА_6 , зазначила, що вона є дружиною підозрюваного. У них є двоє неповнолітніх дітей, вона не працює, оскільки займається їх вихованням. Заробітна плата чоловіка складає приблизно 17 тисяч гривень. Про те, що її чоловік має борги та кредити вона нічого не знала. Вказала, що ОСОБА_4 є чуйним та добрим чоловіком та батьком.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтоване, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження та свідка, встановив таке.

Слідчим відділом Харківського РУП № 2 ВП ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236 від 21.01.2026 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

На переконання слідчого судді, фактів й інформації, які переконливо свідчать про причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.

Так, 23.01.2026 ОСОБА_4 належним чином повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Підозра ОСОБА_4 обґрунтовується зібраними доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 21.01.2026 за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 120; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 21.01.2026; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 22.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 23.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23.01.2026; протокол огляду відеозапису від 22.01.2026.

При цьому слідчим суддею враховується, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінального провадження, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

У § 36 рішення від 20.05.2010, яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний ОСОБА_4 , вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відтак, слідчий суддя оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій такої особи.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на цей час існують, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, існує на тій підставі, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового слідства, а в подальшому від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності у зв`язку із тривалим терміном покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, який останньому може загрожувати у разі визнання його судом винним. З урахуванням тяжкості покарання, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а міцні соціальні зв`язки у місці постійного проживання у цьому випадку не зможуть утримати останню від цього.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на потерпілого та свідків також існує, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину проти власності, таким чином шляхом погроз, вмовлянь, підозрюваний може незаконно вплинути на потерпілого та свідків, з метою зміни їх показів які отримані на досудовому слідстві, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. На теперішній час триває стадія досудового розслідування, свідки допитані лише в рамках досудового розслідування, тому ризик впливати на свідків є реальним, оскільки основні докази у вказаному кримінальному провадженні ґрунтуються саме на допитах потерпілого та свідка.

Ризики, передбачені п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведені, оскільки не ґрунтуються на попередній поведінці підозрюваного, а є лише гіпотетичними та не підтверджені конкретними доказами. Крім цього, органом досудового розслідування проведено обшуки та вилучено речові докази, що мають значення для цього кримінального провадження.

Існування вказаних ризиків, разом з підозрою у вчиненні тяжкого злочину в період дії воєнного стану вказує на обґрунтованість заявленого клопотання та недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту або з моменту затримання./

Так, 23.01.2026 о 06:18 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Слідчим суддею встановлено відсутність підстав, визначених ч. 4 ст. 183 КПК України для не визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, наявності ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, за можливе застосувати до підозрюваного заставу у розмірі, визначеному п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, яка здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, та призначає заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

При цьому, слідчий суддя вважає, що такий розмір застави здатен достатньою мірою забезпечити дієвість цього кримінального провадження і є розумним з огляду на необхідність виконання його завдань.

Крім того, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, при визначенні альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у зв`язку із встановленням ризиків перешкоджання кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного такі обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися із міста Харків без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими, окрім дружини ОСОБА_6 ; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_4 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім інкримінованого кримінального правопорушення, про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення ним дій, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання слідчого та обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя наголошує, що відповідно до положень ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 196, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів з моменту фактичного затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з 06:18 год. 23.01.2026.

Строк дії ухвали до 06:18 год. 23.03.2026.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання підозрюваного під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором підозрюваного у порядку, передбаченому ст. 111, 112 КПК України.

Визначити суму застави у розмірі 266240,00 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок № UA0006674, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26281249, код банку отримувача 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, призначення платежу: застава згідно ухвали Салтівського районного суду міста Харкова від 23.01.2026 у справі № 643/1086/26 (провадження № 1-кс/643/890/26) відносно ОСОБА_4 . Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із міста Харків без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими, окрім дружини ОСОБА_6 ;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зобов`язати слідчого/прокурора письмово ознайомити підозрюваного з колом свідків, з якими він має утримуватися від спілкування, у разі внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, не звернена у дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 26.01.2026 о 08:35.

Слідчий суддя ОСОБА_13